донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

22.09.2008 р.                                                              справа №20/127

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової Н.В.

суддів

Гези Т.Д. , Старовойтової Г.Я.

за участю представників сторін:

від прокуратури:

від позивача:

Іванова О.В., посвідчення №2294

Бережной Р.В., довіреність № 213/10від 29.12.2007року,

від відповідача:

Бугаенко С.А., довіреність № 26 від 03.01.2008року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м.Київ

на рішення господарського суду

Донецької області

від

11.06.2008 року

по справі

№20/127 (Донець О.Є.)

за позовом

Прокурора м.Донецьк в інтересах держави в особі Дочірньої компанії “Газ України” Національної компанії “Нафтогаз України” м.Київ

до

Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" м.Донецьк

про

стягнення 37396147,77 грн

В С Т А Н О В И В:

Прокурор м.Донецька звернувся до господарського суду Донецької області в інтересах держави в особі Дочірньої компанії “Газ України” Національної компанії “Нафтогаз України” м.Київ з позовом до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” м.Донецьк про стягнення 37396147,77 грн. –суми заборгованості за природний газ за договором № 06/07-554 БО-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів від 01.10.2007року. /арк. справи 4-7/.

У відповідності з приписами ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прокурор заявою від 11.06.2008року зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за природний газ у розмірі 19557320,60 грн./арк. справи 85/.

Рішенням від 11.06.2008року господарський суд Донецької області /суддя ДонецьО.Є./ позовні вимоги задовольнив, розстрочив виконання рішення суду. /арк. справи 86-88/.

Рішення мотивоване тим, що 01.10.2007року між Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ (Постачальник), та Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради „Донецькміськтепломережа”, м.Донецьк (Покупець), був укладений договір № 06/07-554 БО-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів; згідно із п. 1.1 договору, Постачальник зобов’язується передати у власність Покупцю в 2007р. природний газ, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах договору. Пунктом 1 додаткової угоди № 3 до договору від 24.03.2008року передбачено, що Постачальник зобов’язується передати у власність Покупцю у 2007-2008р. природний газ, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах договору. Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, постачав відповідачеві природний газ, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, зокрема актами прийому –передачі, та проти чого відповідач не заперечив.Споживач свого обов’язку з повної та своєчасної сплати отриманого природного газу у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд задовольняє клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення, та надає відповідачеві розстрочку виконання рішення на 2 місяці, саме на червень –липень 2008р., у наступний спосіб: до 30.06.2008р. –9778660,30 грн.; до 31.07.2008р. –9778660,30 грн.

Дочірня компанія “Газ України” Національної компанії “Нафтогаз України” м.Київ в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2008року у справі №20/127 та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 56 362 137грн.872коп., у тому числі основну заборгованість в сумі 48176818грн.28коп., пеню в сумі 3102456грн.43коп., інфляційні в сумі 4697800грн36коп, 3% річних в розмірі 385062грн.65коп. посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права. /арк. справи 120-129/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольняючі позовні вимоги суд не дослідив суму реальної заборгованості за договором на момент звернення з позовом, станом на 01.06.2008року заборгованість відповідача за договором склала 48176818грн.28коп., а не 37396147грн.77коп., як було заявлено прокурором у позові; вирішення судом спору про право на стягнення заборгованості за договором загалом в сумі меншій, ніж існувала на момент звернення з позовом, фактично позбавляє позивача права звернутись з позовом про стягнення заборгованості на різницю сум, поза як існуватиме рішення суду у справі про стягнення заборгованості за договором за весь період. З огляду на те, що Дочірня компанія “Газ України” Національної компанії “Нафтогаз України” м.Київ не знала про наявність позову прокурору, не була повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, що є безумовною підставою для скасування рішення на підставі ст. 104 ГПК України, тому суд апеляційної інстанції, скасувавши рішення, буде розглядати спір як суду першої інстанції, в зв’язку з чим позивач уточнює позовні вимоги та просить суд апеляційної інстанції стягнути з відповідача на користь позивача 56 362 137грн.872коп., у тому числі основну заборгованість в сумі 48176818грн.28коп., пеню в сумі 3102456грн.43коп., інфляційні в сумі 4697800грн36коп, 3% річних в розмірі 385062грн.65коп., надаючи відповідні докази та розрахунки.

Представник Прокурора м.Донецька вважає рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2008року у справі №20/127 законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення як заявлену безпідставно.

Представник Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” м.Донецьк також посилається на відповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, погоджується з наявністю заборгованості, а тому просить залишити рішення суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Як зазначено в п. 2 ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається функція представляти інтереси громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом.

Це конституційне положення знайшло своє відображення й у ст. 5 Закону України “Про прокуратуру” , якою визначено, що прокуратура виконує функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді, у випадках, визначених законом.

Статтею 36-1 Закону України „Про прокуратуру” передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Отже, представництво прокурором інтересів держави або громадянина можливе лише в межах, прямо визначених законом.

Згідно із ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційне, касаційне подання, подання про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як вбачається з позовної заяви, прокурор м.Донецька звернувся до господарського суду Донецької області, в інтересах держави, в особі Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ, із позовом до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради „Донецькміськтепломережа”, м.Донецьк, про стягнення 19557320,60 грн. /з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог/ –суми заборгованості за природний газ за договором № 06/07-554 БО-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів від 01.10.2007року за період січень –лютий 2008 року, що виявлена внаслідок проведення перевірки додержання вимог діючого законодавства підприємствами теплокомуненерго та житлово-комунального господарства щодо своєчасних розрахунків за енергоносії./арк. справи 4-7,85/.

При цьому, прокурор м.Донецька посилається на той факт, що Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ заснована на державній власності, тому згідно з Декретом Кабінету Міністрів України №8-92 від 15.12.1992року “Про управління майном, що є у загальнодержавній власності” управління майном, яке знаходиться на балансі позивача належить державі в особі Кабінету Маністрів України, а тому у відповідності з ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру” вищенаведене є підставою для представництва прокуратурою м.Донецька у суді інтересів держави в особі Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ.

Як встановлено судом першої інстанції, 01.10.2007року між Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м.Київ (Постачальник), та Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради „Донецькміськтепломережа”, м.Донецьк (Покупець), був укладений договір № 06/07-554 БО-7 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів. /арк. справи 8-12/.

Додатковою угодою № 3 від 24.03.2008року до договору № 06/07-554 БО-7 від 01.10.2007року сторони змінили умови договору. /арк. справи 13/.

Зокрема, предметом даного договору згідно із п. 1.1 договору /з урахуванням додаткової угоди №3/, є зобов’язання Постачальника передати у власність Покупцю в 2007р.-2008р. природний газ, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Пункт 3.3 договору твердить, що приймання –передача газу, поставленого Постачальником Покупцеві у відповідному місяці , оформлюється актом приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого та протранспортованого газу.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги заявлені щодо стягнення заборгованості за поставлений та протранспотрований газ за січень –лютий 2008року, на підтвердження чого надані акти передачі –приймання природного газу від 24.03.2008року, які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень./арк. справи 14-15/.

З огляду на викладене, позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договором, постачав відповідачеві природний газ, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, зокрема актами прийому –передачі, проти чого відповідач не заперечував.

Згідно з п.5.1 договору з урахуванням пункту 4 додаткової угоди № 3 до договору передбачено, що з 01 січня 2008року ціна за 1000 куб. м. газу без урахування цільової надбавки 4% тарифів на його транспортування, розподіл і постачання та ПДВ становить –934,70 грн., крім того: цільова надбавка до тарифу на газ (4%) – 37,39 грн. без ПДВ, вартість транспортування газу територією України –96,30 грн. без ПДВ, податок на додану вартість в розмірі 20% до ціни газу, цільової надбавки, витрат на транспортування газу територією України –213,68 грн. до сплати за 1000 куб. м. природного газу –1068,39 грн., крім того ПДВ –213,68 грн., всього з ПДВ –1282,07 грн.

Пунктом 5 додаткової угоди № 3 до договору від 24.03.2008р. передбачено, що оплата за газ та послуги з його транспортування проводиться грошовими коштами у такому порядку: перша оплата в розмірі 34 відсотків від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця; подальші оплати проводяться плановими платежами по 33 відсотки від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що остаточний розрахунок за обсяги газу, спожиті і про транспортовані в січні –лютому 2008р., Покупець/відповідач/ здійснює протягом трьох банківських днів з дати підписання актів приймання –передачі за січень –лютий 2008року, тобто, до 27.03.2008року виходячи з дати підписання актів передачі –приймання природного газу від 24.03.2008року.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх зобов’язань, зокрема, оплати відповідачем заборгованості за січень –лютий 2008року в сумі 19557320,60 грн., суд першої інстанції прийшов до підставного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Розстрочка –це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Відповідно до ст.121 ГПК України за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Крім того, колегія суддів зазначає, що стаття 121 ГПК України не вимагає згоди сторін на вжиття заходів щодо розстрочки виконання рішення.

Підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи наявність клопотання відповідача щодо надання розстрочки виконання рішення на червень –грудень 2008р., в якому він посилався на важке фінансове становище, несплату за отримані послуги населенням міста Донецька, бюджетних установ та інших споживачів, враховуючи що звіти про витрати виробництва та фінансові показники діяльності підприємства від надання послуг теплопостачання за січень –грудень 2006р. та за січень –грудень 2007р. підтверджують фінансові труднощі підприємства, суд першої інстанції мав право на розстрочку виконання рішення суду.

Виходячи з вищевикладеного, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та підлягає залишенню без змін.

Стосовно вимог, що викладені у апеляційній скарзі Дочірньої компанії “Газ України” Національної компанії “Нафтогаз України” м.Київ, судова колегі Донецького апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предмет позовних вимог - стягнення 19557320,60грн. суми заборгованості за природний газ за період січень –лютий 2008 року.

Тоді як, в апеляційній скарзі Дочірня компанія “Газ України” Національної компанії “Нафтогаз України” м.Київ просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2008року у справі №20/127 та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 56 362 137грн.872коп., у тому числі основну заборгованість в сумі 48176818грн.28коп. за період з жовтня по грудень2007року та з березня по квітень 2008року, пеню в сумі 3102456грн.43коп., інфляційні в сумі 4697800грн36коп, 3% річних в розмірі 385062грн.65коп.

Тобто, фактично в апеляційній скарзі Дочірня компанія “Газ України” Національної компанії “Нафтогаз України” м.Київ просить задовольнити вимоги, які не були предметом розгляду суду першої інстанції, зокрема основну заборгованість за період з жовтня по грудень2007року та з березня по квітень 2008року, а також пеню, інфляційні, 3% річних, які також прокурором не заявлялись.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції не приймаються та не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, вимоги, викладені в апеляційній скарзі, заявлені безпідставно та не можуть розглядатись судом апеляційної інстанції.

Ствердження скаржника відносно того, що позивач - Дочірня компанія “Газ України” Національної компанії “Нафтогаз України” м.Київ не був належним чином повідомлений судом першої інстанції відносно часу та місця судового розгляду справи, а також відносно того, що копія позовної заяви позивачу не направлялась спростовується матеріалами справи, зокрема, як свідчить фіскальний чек № 1915 від 29.05.2008року /арк. справи 3/ позовна заява направлена Національній компанії “Нафтогаз України” м.Київ; ухвала господарського суду Донецької області від 02.06.2008року направлялось позивачу 09.06.2008року рекомендованою кореспонденцією./арк. справи1/.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 53, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Відновити строк на подання апеляційної скарги.

Рішення господарського суду Донецької області від 11.06.2008року у справі №20/127 залишити без змін, апеляційну скаргу Дочірньої компанії “Газ України” Національної компанії “Нафтогаз України” м.Київ –без задоволення.

Головуючий          Н.В. Акулова

Судді:          Т.Д. Геза

Г.Я. Старовойтова

Надруковано: 8 прим.

1-2позивачу

3-відповідачу

4-у справу

5-ГСДО

6-ДАГС

7- 8 прокурору