ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 8/180

18.07.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Сек'юріті"

до Відкритого акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд № 6"

про стягнення 390961,65 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача не з`явились

Від відповідача Колотій А.Ю. –представник за дов. №04/523 від 10.04.08

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 18329,24 грн., що становить заборгованість за контрактом субпідряду № 89-05 на виконання комплексу робіт з будівництва підсистеми колективного прийому телебачення (СКПТ) в житловому комплексі на перетині проспекту Героїв Сталінграду і вулиці Прирічній в м.Києві від 11.10.2005р. та 362396,88 грн. штрафу, 672,42 грн. трьох відсотків річних, 5575,37 грн. збитків від інфляції.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.06.2008р. розгляд справи був призначений на 18.07.2008р.

У судове засідання, призначене на 18.07.2008р. з’явився представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з’явився, витребуваних судом документів не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 12.06.2008р. перерахував на рахунок позивача суму заборгованості у розмірі 18329,24 грн. та враховуючи те, що розмір нарахованого штрафу позивачем у 20 разів перевищує розмір основного боргу просить суд зменшити розмір штрафу згідно зі ст. 233 ГК України.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ :

11.10.2005р. між ВАТ ТРЕСТ «Київміськбуд-6»- «генпідрядник»та ТОВ «Тек Сек’юріті»- «субпідрядник»був укладений контракт субпідряду № 89-05 на виконання комплексу робіт з будівництва підсистеми колективного прийому телебачення (СКПТ) в житловому комплексі на перетині проспекту Героїв Сталінграду і вулиці Прирічній в м.Києві, відповідно до п.1.1 якого «субпідрядник»зобов’Язався виконати якісно і у встановлені строки комплекс робіт по монтажу телевізійної розподільчої мережі на об’єкті –житловий комплекс на перетині проспекту Героїв Сталінграду і вулиці Прирічній в м.Києві.

Умовами контракту сторони погодили, що «субпідрядник»виконує роботи із застосуванням власних матеріалів і обладнання, «генпідрядник»зобов’язується прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість (п.1.2 та п.1.3 договору).

Вартість робіт згідно даного контракту становить 80712,00 грн.

Позивач виконав власні зобов’язання належним чином, виконав роботи передбачені умовами спірного контракту, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних підрядних робіт на кошторис № П-1-1 за 2006р. та довідками про вартість виконаних підрядних робіт за 2006р. на загальну суму 80712,00 грн. (копії в матеріалах справи).

Пунктом 3.2 контракту передбачено, що «генпідрядник»щомісяця проводить розрахунки за виконані роботи на протязі 15-ти банківських днів після підписання ф-КБ2в (акт приймання виконаних підрядних робіт), при умові надходження коштів від «замовника».

Позивач не виконав власні зобов’язання належним чином, за виконані підрядні роботи розрахувався частково, що підтверджується банківськими виписками (копії в матеріалах справи).

Згідно з п.3.4 контракту, «субпідрядник»сплачує «генпідряднику»кошти на послуги генпідряду у розмірі 5 відсотків від вартості виконаних будівельно-монтажних робіт в договірних цінах, а генпідрядник»знімає їх з оплати на підставі акту приймання-передачі наданих послуг «генпідрядника».

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом на день подання позову не погашена та становить 18329,24 грн., що також не заперечується відповідачем та підтверджується ним при складанні та підписанні акту звірки взаєморозрахунків станом на 01.07.2007р. (копія в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

Згідно з чч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

У судовому засіданні, яке відбулося 18.07.2008р. представник відповідача зазначив, що відповідач перерахував на рахунок позивача суму заборгованості у розмірі 18329,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2036 від 12.06.2008р. (в матеріалах справи).

Таким чином, в частині стягнення з відповідача 18329,24 грн. основного боргу слід припинити провадження у справі, у відповідності до вимог п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 362396,88 грн. штрафу, 672,42 грн. трьох відсотків річних, 5575,37 грн. збитків від інфляції.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в частині застосування.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у простроченні грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що зобов'язання відповідача по оплаті виконаних робіт виникло на підставі укладеного між позивачем і відповідачем контракту субпідряду №89-05 на виконання комплексу робіт з будівництва підсистеми колективного прийому телебачення (СКПТ) в житловому комплексі на перетині проспекту Героїв Сталінграду і вулиці Прирічній в м.Києві від 11.10.2005р., відповідач не виконав своїх зобов'язань за контрактом, а саме не сплатив вартість виконаних робіт у встановлений контрактом строк, відповідач в частині нархованих позивачем збитків від інфляції в сумі 5575,37 грн. та трьох відсотків річних в сумі 672,42 грн. не заперечує, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 672,42 грн. трьох відсотків річних, 5575,37 грн. збитків від інфляції правомірні та підлягають задоволенню.

В частині стягнення з відповідача 362396,88 грн. штрафу, відповідач заперечує та просить суд в цій частині зменшити розмір нарахованого штрафу, посилаючись на те, що розмір нарахованого штрафу позивачем у 20 разів перевищує розмір основного боргу.

Суд, розглянувши вимогу позивача про стягнення з відповідача 362396,88 грн. штрафу дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню частково, з огляду на слідуючі обставини:

Відповідно до ст. 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в одних рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 2 статті 9 ЦК України передбачено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ст. 175 ГК України).

Нормами ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ст. 261 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, позивач дізнався про порушення свого права 01.07.2007р., що підтверджується складеним та підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.07.2007р., та саме з цієї дати почався перебіг строку позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, проте штрафні санкції у відповідності до п.4.2 контракту, яким передбачено, що за порушення зобов’язань, зокрема п 3 «генпідрядник» сплачує «субпідряднику»штраф в розмірі 1 відсотка вартості робіт за контрактом у договірних цінах за кожен день прострочки, були розраховані позивачем за період з 22.02.2007р. по 15.05.2008р., що суперечить вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України.

З огляду на викладене, предметом розгляду можуть бути штрафні санкції нараховані за період з 22.02.2007р. по 22.08.2007р., що становлять 146895,84 грн.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов’язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника.

Аналогічні вимоги містяться в ч. 3 ст. 551 ЦК України.

З урахуванням встановлених судом обставин щодо розміру заподіяних позивачу збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем спірного зобов’язання; стану виконання відповідачем цього зобов’язання, а саме враховуючи те, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 18329,24 грн. основного боргу повністю погашена; розміру прострочених сум суд відповідно до вимог ст. 233 ГК України вважає можливим зменшити розмір належної з відповідача на користь позивача відповідно до умов п. 4.2 контракту штрафу до 10000,00 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в частині стягнення з відповідача 18329,24 грн. основного боргу слід припинити провадження у справі, у відповідності до вимог п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України та стягнути з відповідача 672,42 грн. трьох відсотків річних, 5575,37 грн. збитків від інфляції та 10000,00 грн. штрафу. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 9, 258, 261, 525, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 175, 193, 232, 233 ГК України, ст.ст. 33, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства ТРЕСТ «Київміськбуд-6»(01023, м.Київ, вул. Л.Первомайського, 9; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тек Сек’юріті»(03067, м.Київ, пров. Машинобудівний, 28; ) 672 (шістсот сімдесят дві) грн. 42 трьох відсотків річних, 5575 (п’ять тисяч п’ятсот сімдесят п’ять) грн. 37 коп. збитків від інфляції, 10000 (десять тисяч) грн. штрафу 162 (сто шістдесят дві) грн. 448 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В частині стягнення з відповідача 18329,24 грн. основного боргу припинити провадження у справі.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

В.С. Катрич

Дата підписання: 24.07.2008р.