КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31.07.2008
№ 2-369/08

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової  Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Якимець С.С. - представник за
дов. № 593 від 17.0/8.2007;

від відповідача - ОСОБА_1. (паспорт НОМЕР_1,
виданий 07.05.1998, Радянським РУ ГУ МВС України у м. Києві)

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргуОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
27.02.2008

у справі № 2-369/08

за позовом                               ВАТ "Родовід
Банк"

до                                                  ОСОБА_1

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
визнання укладеним договору купівлі-продажу акцій, визнання права
власності на прості іменні акції, стягнення акцій та грошових коштів

Суть рішення і апеляційної скарги:

Відкрите
акціонерне товариство “Родовід банк” у листопаді 2006 року звернулося до
Шевченківського районного суду міста Києва з позовними вимогами про визнання
укладеним між Відкритим акціонерним товариством “Родовід Банк” та ОСОБА_1
договір купівлі - продажу 72 простих іменних акцій ВАТ “Родовід Банк”,
номінальною вартістю 1000 грн. за одну акцію в документарній формі за загальною
ціною 48024 грн., визнання за ВАТ “Родовід Банк” права власності на 72 прості
іменні акції ВАТ “Родовід Банк” номінальною вартістю 1000,00 грн. за одну акцію
в документарній формі, що обліковується на особовому рахункуНОМЕР_2 ОСОБА_1 в
ВАТ “Родовід Банк”, стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 72 (сімдесят дві )
прості іменні акції ВАТ “Родовід Банк” номінальною вартістю 1000,00  грн. за одну акцію в документарній формі,
зобов'язання ВАТ “Родовід Банк” сплатити на користь ОСОБА_1 грошові кошти за 72
прості іменні акції ВАТ “Родовід Банк” в розмірі 48024 грн.

Рішенням
Шевченківського районного суду міста Києва від 27.02.2008 у справі № 2-369/2008
задоволені позовні вимоги, визнано укладеним між Відкритим акціонерним
товариством „Родовід Банк” та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу 72 простих
іменних акцій Відкритого акціонерного товариства „Родовід Банк”, номінальною
вартістю 1000,00 грн. за одну акцію в документарній формі за загальною ціною 48
024 грн.; визнано за Відкритим акціонерним товариством „Родовід Банк” право
власності на 72 прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства „Родовід
Банк” номінальною вартістю 1000,00 грн. за одну акцію в документарній формі, що
обліковуються на особовому рахунку № 8859 ОСОБА_1а в ВАТ „Родовід Банк”;
стягнуто з  ОСОБА_1а на користь
Відкритого акціонерного товариства „Родовід Банк” 72   прості
іменні   акції   Відкритого акціонерного товариства „Родовід
Банк” номінальною вартістю 1000,00 грн. за одну акцію в документарній формі;
стягнуто з Відкритого акціонерного товариства „Родовід Банк” на користь
ОСОБА_1а грошові кошти за 72 прості іменні акції Відкритого акціонерного
товариства „Родовід Банк” в розмірі 48 024 грн.; стягнуто з ОСОБА_1а на користь
Відкритого акціонерного товариства „Родовід Банк” судовий збір в розмірі 720
грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн., а всього
750 грн.

Рішення
Шевченківського районного суду міста Києва від 27.02.2008 у справі № 2-369/2008
мотивоване тим, що акції відповідачем придбані на пільгових умовах, як
працівником банку, зі спеціальним обмеженням щодо їх продажу; ОСОБА_1. підписав
відповідні зобов'язання про те, що він зобов'язаний продати акції банку в разі,
якщо звільниться за власним бажанням та за номінальною вартістю. При прийнятті
рішення суд першої інстанції керувався ст.ст. 509, 525, 526, 635 ЦК України,
позовні вимоги визнав обґрунтованими та задовольнив у повному обсязі.

Не
погоджуючись із рішенням Шевченківського районного суду міста Києва, відповідач
звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду міста Києва, в якій просив
скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27.02.2008 у
справі № 2-369/2008 і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням
норм матеріального і процесуального права, а саме: на думку скаржника суд
безпідставно визнав поважним причини пропуску строку позовної давності;
цивільне законодавство не встановлює такого способу судового захисту, як
визнання договору  укладеним відповідно
до ст.16 ЦК України. Крім того, на думку сторони, задовольняючи позовні вимоги,
суд помилково послався на норми права, що не регулюють спірні правовідносини, а
саме на ст.ст.509, 525, 526, 635 ЦК України і не застосував до правовідносин
спеціальні норми права, що регулюють обіг цінних паперів в Україні; а визнання
договору купівлі продажу цінних паперів укладеним суперечить вимогам ст.638 ЦК
України.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 02.04.2008 справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1а на рішення
Шевченківського районного суду міст Києва від 27.02.2008 в справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Родовід Банк” до ОСОБА_1а про визнання
укладеним договору купівлі-продажу акцій, визнання права власності на прості
іменні акції, стягнення акцій та грошових коштів, - направлено за підсудністю
до Київського апеляційного господарського суду.

Згідно
абз. 2 п. 1.11 Рекомендацій ВГСУ країни „Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин” спори
про визнання права власності на акції, укладення, розірвання, зміну, виконання
а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій та спори щодо інших
право чинів з акціями, крім спорів, пов'язаних з порушенням переважного права
на придбання акцій, не є такими, що виникають з корпоративних відносин і
залежно від суб'єктного складу сторін підлягають розгляду господарськими або
загальними судами.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2008 у справі №
2-369/2008 апеляційна скарга прийнята до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Розпорядженням
Голови Київського апеляційного господарського суду № 01-23/1/10 від 26.05.2008
розгляд апеляційної скарги у справі №2-369/2008 у зв'язку з виходом судді
Смірнової Л.Г. в щорічну відпустку було доручено колегії суддів у складі: Коротун
О.М. - головуючий суддя, суддів Алданової С.О., Зубець Л.П.

27.05.2008
в судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду оголошувалась
перерва до 19.06.2008 на підставі ст. 77 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судових
засіданнях позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив
залишити рішення  Шевченківського  районного суду міста Києва від 27.02.2008р.
по справі №2-369/2008 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В поясненні щодо відзиву ВАТ “Родовід
Банк” на апеляційну скаргу  по справі №
2-369/08 відповідач просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 27.02.2008  по справі № 2-369/2008,
ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідач в поясненні зазначав, що дія
“Порядку  розпорядження акціями  співробітників Перкомбанку”, який є Додатком
№1 до протоколу  Правління від
04.07.1994, не розповсюджується  на акції
, які були придбані  відповідачем  згідно
умов договору  № 2053-п від
05.09.1997 та договору № 2173-п від 02.10.1997;
суд застосував спосіб захисту цивільних прав, який не передбачений
законом, визнавши договір укладеним; позивачем та відповідачем  не досягнуто згоди щодо ціни та предмету
договору; визнавши договір укладеним, суд першої інстанції не встановив жодної
обставини, з яким законодавець пов'язує факт укладення договору.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду  №
01-23/1/15 від 18.06.2008 „Про зміну складу колегії суддів”, в зв'язку з
виходом судді Зубець Л.П. в щорічну відпустку було доручено розгляд апеляційної
скарги у справі № 2369/2008 колегії суддів у складі -Коротун О.М головуючий
суддя, суддів Алданової С.О., Пашкіна С.А.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2008 на підставі ст.ст.
69, 102 ГПК України було продовжено строк розгляду апеляційної скарги.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду № 01-23/1/3 від 23.06.2008 „Про зміну складу
колегії суддів”, в зв'язку з виходом судді Смірнової Л.Г. з щорічної відпустки,
яка входить до постійного складу колегії, було доручено розгляд апеляційної
скарги у справі № 2369/2008 колегії суддів у складі -Смірнової Л.Г. головуючий
суддя, суддів Алданової С.О., Коротун О.М

Ухвалами
Київського апеляційного господарського суду на підставі   ст. 77 ГПК України розгляд апеляційної
скарги було неодноразово відкладено та оголошено перерви.

24.07.2008 від представника позивача
до суду надійшло пояснення щодо чинності та правової природи договорів,
укладених між відповідачем та позивачем, в якому останній зазначив, що спірні
договори за своєю правовою природою є договорами із зобов'язаннями зворотного
продажу, можливість і правомірність укладення яких встановлена як ст. 4, 161,
162 ЦК УРСР, так  і статтями
3,6,7,525,526 ЦК України та підтверджується їх існуванням в правовій природі.

Крім того, позивач надав довідку №
06-11-010282/15201 від 23.07.2008 де зазначив, що спірні акції ВАТ „Родовід
Банк” є обтяженими договірними обтяженнями на підставі пунктів 4 та 6 частини 1
ст. 34 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень”.

30.07.2008 через канцелярію
Київського апеляційного господарського суду надійшло зауваження на протокол
судового засідання від 08.07.2008, в якому позивач просив внести зміни до
протоколу та поновити строк на подачу зауважень на протокол.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.07.2008 на підставі ст.ст. 53, 811 ГПК України було
відмовилено в задоволенні клопотання Відкритого акціонерного товариства
„Родовід Банк” про відновлення пропущеного строку на подачу зауважень до
протоколу судового засідання від 08.07.2008 № 2-369/2008.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,
Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між АКБ “Персональний комп'ютер”,
правонаступником якого є ВАТ “Родовід Банк” та ОСОБА_1 (який працював з
05.05.1991 згідно Наказу Голови правлення ВАТ “Родовід Банк” № 20 л/с від
05.05.1991) було укладено договори: №2053-П від 05.09.1997, №1064-П від
09.09.1997,  № 2173-П від 02.10.1997,
№250-П від 08.02.1999, відповідно до яких відповідач придбав 72 прості іменні
акції АКБ “Персональний комп'ютер” у документарній формі номінальною вартістю
1000 грн. за кожну акцію, а всього на суму 72000 грн.

29.09.2004
АКБ „Перкомбанк” змінив своє найменування на ВАТ „Родовід Банк”, що
підтверджується п. 1 Статуту ВАТ “Родовід Банк”. Отже, з 29.09.2004 акції АКБ Перкомбанк
стали акціями ВАТ „Родовід Банк”.

Крім
того, відповідно до п 1 статуту ВАТ “Родовід Банк” останній є правонаступником
АКБ “Персональний комп'ютер, який був створений за рішенням установчих зборів
засновників від 17.07.1990, зареєстрований Держбанком СРСР 14.11.1999,
реєстраційний № 797, та перереєстрований Національним банком України
07.10.1991, реєстраційний номер № 16.

Зокрема,
за договором №2053-П від 05.09.1997 позивач продав, а відповідач купив 4 шт.
простих іменних акції  дев'ятого випуску
серії Б за ціною 1000 грн. за одну акцію.

За
договором № 2173-П від 05.10.1997 позивач продав, а відповідач купив 1 шт.
простих іменних акції  дев'ятого випуску
серії Б за ціною 1000 грн. за одну акцію.

Згідно
п.п.2.1, 2.3, 2.4, 3.1 договорів, відповідач в день підписання договору
перераховує на рахунок позивача або вносить в касу готівкою загальну вартість
акцій; відповідач набуває право на отримання цінного паперу - акції
(Сертифікату) після державної реєстрації випуску; власник  акції має права та обов'язки, встановлені
законодавства та статутними   документами
позивача, з моменту отримання акції (Сертифікату); умови реалізації прав та
обов'язків  регулюються відповідними
рішеннями органів управління позивача; відповідач приймає зобов'язання по
обмеженню в розпорядженні акціями
дев'ятого випуску.

Відповідно
до договору №1064 від 09.09.1997 відповідач та позивач здійснили обмін 30053
шт. акцій зареєстрованих випусків, що належать позивачу на прості іменні акції
9-го випуску серії Б, що випускає позивач у відповідності до протоколу рішення
Загальних Зборів акціонерів ВАТ “Родовід Банк” від 22.03.1997.

Відповідно
до даного договору, акціонер приймає зобов'язання по обмеженню в розпорядженні
29 штук акцій 9-го випуску, отримує тимчасове свідоцтво на 31 штуку простих
іменних акцій 9-го випуску, що виникли в результаті здійснення обміну,
номінальною вартістю 1000 грн. за одну акцію на загальну суму 31 000 грн.

Згідно
укладеного договору № 250-П від 08.02.1999 позивач продає, а відповідач купує
36 шт. простих іменних  акцій  десятої емісії за ціною 1000 грн. за одну
акцію на загальну суму 36000 грн. Сплата повної вартості акцій здійснюється
тільки за рахунок нарахованих акціонеру дивідендів.

Пунктами
2.1, 2.3, 3.1 договору позивач в день прийняття загальними Зборами акціонерів
Перкомбанку рішення про виплату дивідендів перераховує нарахований відповідачу
дивіденд для сплати повної вартості акцій; право власності на акції десятої
емісії виникає після державної реєстрації випуску; акціонер приймає
зобов'язання по обмеженню в розпорядженні 34
акціями десятої емісії.

Відповідно
до додатку 1 до договору № 250-П від 08.02.1999 зобов'язання про обмеження
права розпорядження акціями, емітованими ВАТ “Родовід Банк”, а саме п.п.1.5,
1.4 передбачено, що при звільненні з Банку, при скороченні штатів та при
розрахунках з правонаступниками вказані акції викуповуються банком на підставі
договору за ціною, що розраховується залежно від стажу роботи в ВАТ “Родовід
Банку”, дотримання трудового законодавства, належного виконання  своїх обов'язків, тощо. В разі продажу акцій
чи відчуженні будь-яким іншим чином акції першочергово пропонуються для викупу
ВАТ “Родовід Банк”. Невиконання цього тягне за собою недійсність угоди.

Отже,
з аналізу укладених між позивачем та відповідачем договорів вбачається, що
відповідач придбав 72 прості іменні акції АКБ “Персональний комп'ютер” у
документарній формі номінальною вартістю 1000 грн. за кожну акцію, а всього на
суму 72000 грн.

Всі
акції відповідач придбав на пільгових умовах, як працівник банку.

Таким
чином, банк має першочергове право на придбання акцій в кількості 72 штук, які
знаходяться в документарному вигляді на ім'я ОСОБА_1

Як
вбачається з довідки ВАТ „Родовід Банк” № 06-11-010282/15201 від 23.07.2008
станом на 23.07.2008ОСОБА_1 не отримував сертифікатів акцій ВАТ „Родовід Банк”,
що були придбані ним на підставі спірних договорів, укладених між ОСОБА_1 та
ВАТ „Родовід Банк”.

З
огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не приймає
посилання апелянта викладені в поясненні до відзиву на вимоги       ст. 1 Закону України „Про національну
депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в
Україні”, як необґрунтовані.

Відповідно
до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу,
також, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному
обсязі.

Дослідивши
наявні у справі матеріали, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як
вбачається з матеріалів справи,ОСОБА_1 звільнився за власним бажанням
08.05.2001 року згідно наказу ВАТ “Родовід Банк” від 07.05.2001 №29 о/с.,
відповідно пропрацювавши в Банку 10 років.

Предметом
спору, зокрема є визнання укладеним договору купівлі - продажу 72 простих акцій
ВАТ “Родовід Банк” між ВАТ “Родовід Банк” та ОСОБА_1., визнання права власності
ВАТ “Родовід Банк” на прості іменні акції.

Відповідно
до Закону України „Про цінні папери і фондову біржу”  акції - цінний папір без установленого строку
обігу, що засвідчує дольову участь у статутному фонді акціонерного товариства,
підтверджує членство, а акціонерне товариство та право на участь в управлінні
ним, дає право його власникові на одержання частини прибутку у вигляді
дивіденду, в також на участь у розподілі майна при ліквідації акціонерного
товариства.

Відповідно
до ст. 28 Закону України “Про господарські товариства” акція може бути придбана
також на підставі договору з її власником або держателем за ціною, що
визначається сторонами, або за ціною, що склалася на фондовому ринку, а також у
порядку спадкоємства громадян чи правонаступництва юридичних осіб та з інших
підстав, передбачених законодавством. Перехід та реалізація права власності на
акції здійснюються відповідно до законодавства України.

З
огляду на те, що спірні договори укладалися в період з 1997 по1999 роки, а
сторона звернулася до суду за захистом свого порушеного права лише в 2007 році,
то застосуванню до спірних правовідносин підлягає як ЦК УРСР, який діяв на час
укладення спірних договорів, так і ЦК України.

Разом
з цим, відповідно до статті 4 ЦК УРСР цивільні права і обов'язки виникають з
підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій
громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних
начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно
до цього цивільні права і обов'язки виникають:

з
угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать;

з
адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших
громадських організацій - з актів планування;

в
результаті відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, створення
творів науки, літератури і мистецтва;

внаслідок
заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження
майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав;

внаслідок
інших дій громадян і організацій;

внаслідок
подій, з якими закон пов'язує настання цивільно-правових наслідків.

З
огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з
доводами позивача, викладеними в поясненні щодо чинності та правової природи
договорів, що при укладанні договорів з набуття та зворотного продажу акцій
позивача, сторони керувались принципом свободи договору, який закріпленій в
наведеній статті ЦК УРСР.

Відповідно
до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

За
договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму у відповідності ст.655 ЦК України.

Згідно
положень ч.2 ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права.

З
огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд приймає доводи
позивача, що вищевказані умови щодо предмету договору та ціни договору були
заздалегідь погоджені між позивачем та відповідачем у спірних договорах. Крім
того, ані позивач, ані відповідач не заявляли про будь які інші умови, щодо
яких має бути досягнуто згоди. Тобто, крім предмету та ціни, інших істотних
умов для договору не потрібно визначати.

Відповідно
до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній
у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є
ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів
даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно
бути досягнуто згоди.

Договір
є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов
договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а
також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною згідно ст.638
ЦК України.

Як
вбачається з матеріалів справи, 18.05.2007 відповідач сам звернувся до Голови
Правління  ВАТ “Родовід банк” з
пропозицією викупити належні відповідачу акції у кількості 72 шт. за ціною 9900
грн. за одну акцію, пропозиція була дійсна до 30.05.2007. У разі відмови
ОСОБА_1. просив видати вказані вище 72 акції 31.05.2007 для реалізації іншим
фізичним і юридичним особам.

Позивач,
в свою чергу, був згоден придбати 72 акції ВАТ „Родовід Банк” за ціною 1 000
грн. за акцію всього на суму 72 000 грн.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідач направив позивачу пропозицію
викупити акції за ціною 9900 грн. за одну акцію.

Разом
з цим, по всіх вищезазначених договорах позивач прийняв зобов'язання щодо
обмеження в розпорядженні акціями.

В
свою чергу, згідно п.п. 3, 5, 6.1 Порядку розпорядження акціями співробітників
ВАТ “Родовід Банк” (Додаток №1 до протоколу Правління від 04.07.1994), цей
Порядок поширюється на всі акції, незалежно від типу та випуску, що значаться в
Реєстрі  акціонерів ВАТ “ Родовід Банк”
за власниками іменного рахунку акціонера, крім акцій, придбаних за власні
кошти, внесених готівкою або за рахунок дивідендів на ці акції; у повну
власність співробітника акції переходять через п'ятнадцять років роботи в ВАТ
“Родовід Банк”; таким чином, з кожним повним роком у власність переходить 6,67%
від загальної суми акцій, переданих банком авансом в рахунок майбутньої
винагороди; до переходу всього пакету акцій у повну власність співробітника по
них діє обмеження в частині розпорядження та відчуження.

При
звільненні з власною ініціативою співробітника та при скороченні штатів акції
можуть бути: а) викуплені банком згідно умовами, викладеними в п.п.2.4; б)
обміняні шляхом операції купівлі-продажу на акції з звичайними умовами в
пропозиції згідно п.п.2-4.

Отже,
згідно Порядку розпорядження акціями співробітників Перкомбанку, Порядок
розповсюджується на всі акції, незалежно від типу та випуску, що значаться в
реєстрі акціонерів Перкомбанку за власниками іменного рахунку
акціонера-працівника банку, крім акцій проданих за власні кошти, внесених
готівкою або за дивіденди на ці акції.

Номінальна
вартість акцій, врахованих на іменному рахунку, переходить у власність
співробітника банку поступово, залежно від стажу роботи в банку.

Крім
того, як було зазначено, вищевказані акції викуповуються банком на підставі
договору за ціною, що розраховується залежно від стажу роботи в ВАТ “Родовід
Банку”. Тому доводи апелянта щодо запропонованої ним ціни акцій визнаються
судом апеляційної інстанції безпідставними.

Як
вже було зазначено вище, відповідач придбав 72 прості іменні акції АКБ
“Персональний комп'ютер” у документарній формі номінальною вартістю 1000 грн.
за кожну акцію, тобто фактично акції відповідачем придбані на пільгових умовах,
як працівником банку зі спеціальними обмеженнями щодо їх продажу та за
номінальною вартістю. Як правильно встановлено судом першої інстанції та не
спростовано доводами апеляційної скарги, придбання частини акцій ОСОБА_1 відбувалось
також шляхом обміну інших акцій .

Згідно
п. 2.1 Протоколу рішення про восьмий випуск акцій АКБ „Персональний комп'ютер”,
продаж акцій здійснюється за ціною, яка встановлюється Правлінням Перкомбанку.
В разі купівлі акцій працівниками банку за рахунок одержання від банку доходів,
акції продаються за номінальною вартістю.

Позивачем
було надано до суду першої інстанції заяви відповідача на ім'я Голови правління
„Перкомбанк” датовані 1995 - 1996 щодо направлення нарахованої зарплати на
придбання простих акцій за їх номінальною вартістю 100 000 крб.

Таким
чином, продаж акцій відповідача може мати місце лише за їх номінальною
вартістю, тобто 1000 грн. за 1 акцію.

Даних
щодо придбання ним акцій за готівку суду надано не було.

Крім
того, будь-яких належних доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, що
відповідач сплатив готівкою повністю вартість як придбаних, так і обміняних
акцій, останній не надав.

З
огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не приймає
твердження апелянта, викладені в поясненні до відзиву, що акції АКБ
„Перкомбанк” купувалися відповідачем за власні кошти, які вносилися готівкою
або за рахунок дивідендів, що були нараховані за акції.

Відповідно
до ст. 161 ЦК УРСР зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а
при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов
договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом (ст. 162
ЦК УРСР).

Згідно
ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Відповідно
до п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 34 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень”, відповідно до яких до договірних обтяжень належить
купівля-продаж рухомого майна з правом або зобов'язанням зворотного викупу, а
також зобов'язання боржника передати право власності на нерухоме майно
обтяжувачу за умови настання певної події в майбутньому.

Відповідно
до п. 5.11.4 Положення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку
від 26.05.1998 № 61 „Про затвердження Положення про депозитарну діяльність”
(Редакція від 26.05.1998) проведенням операції щодо переказу цінних паперів
може здійснюватись облікова операція щодо обмеження в обігу цінних паперів на
визначений строк та/або до настання певної події, пов'язаного з обтяженням їх
зобов'язаннями, або облікова операція щодо знаття обмежень в обігу цінних
паперів. Облікова операція щодо обмеження в обігу цінних паперів може бути
наслідком розпоряджень, зокрема, щодо виконання угод купівлі із зобов'язанням
зворотного продажу (операція „репо”).

З
огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком
суду першої інстанції, що у відповідача відсутні підстави для продажу спірних
акцій за ринковою вартістю 9900 грн.

Київський
апеляційний господарський суд розрахунок суду першої інстанції щодо вартості
акцій за номінальною вартістю перевірив та дійшов висновку, що він правильний.

Враховуючи
вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що
спірні договори за своєю правовою природою є договорами із зобов'язаннями
зворотного продажу, можливість і правомірність укладення яких встановлена
статтями 4, 161, 162 ЦК УРСР та статтями 3, 6, 7, 525, 526 ЦК України та
підтверджується їх існуванням в правовій природі (як за чинним законодавством
України, включаючи підзаконні нормативні акти, так і за звичаями ділового
обороту).

З
огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з
твердженням суд першої інстанції, що оскільки відповідач не виконує свої
обов'язки та відмовляється продати позивачу акції за номінальною вартістю, а
саме за ціною 48024 грн., то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею
256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно
до п. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки
суд першої інстанції в рішенні, зазначив, що тільки 19.04.2007 ухвалою
Шевченківського районного суду міста Києва, було скасовано забезпечення позову,
в тому числі і у вигляді накладення арешту на спірні акції „Перкомбанку”, то
Київський апеляційний господарський суд не приймає твердження апелянта, що
відновлення судом строку позовної давності за власним бажанням зроблено з
перевищенням наданих йому повноважень та неправильним застосуванням норм
матеріального права, як безпідставні.

З
огляду на встановлене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав
для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в розумінні ст. 104 ГПК
України. Судові витати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її
задоволенні на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись
ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський
суд  -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1

залишити
без задоволення.

2.  Рішення Шевченківського районного суду міста
Києва від 27.02.2008 у справі № 2-369/2008 залишити без змін.

3.   Матеріали справи № 2-369/2008 повернути до
Шевченківського районного суду міста Києва.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом місяця.

Головуючий суддя

Судді

04.08.08 (відправлено)