ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 6/69

04.09.08

За позовом                              Закритого акціонерного товариства «Оболонь»

До відповідача-1                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь-4»

До відповідача-2                    Приватного підприємства «Сільськогосподарське хмелярське підприємство «Козятин»

Про                                        стягнення 42 364 021,41 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

Від позивача                     Касинюк І.В. (за дов.)

Від відповідача-1                    Вознюк В.А. (за дов.)

Від відповідача-2                    не з’явились

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом закрите акціонерне товариство «Оболонь»до товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь-4»(відповідача-1) та приватного підприємства «Сільськогосподарське хмелярське підприємство «Козятин»(відповідача-2) про стягнення 38 215 420 грн. збитків.

Ухвалою суду від 19.02.2008 було порушено провадження у справі № 6/69.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. За твердженням позивача, 15.09.2007 між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір комісії № 15/09-07, відповідно до якого останній зобов’язався здійснити всі необхідні дії, спрямовані на укладення договору на закупівлю хмелесировини у відповідача-2. Початок поставки було визначено з листопада 2007 року. Відповідно до умов вказаного договору відповідачі несуть перед позивачем солідарну відповідальність. Позивач зазначив, що відповідачі умови договору комісії та договору на закупівлю змеле сировини, жодної партії товару не поставлено.

Відповідач-1 у наданих суду письмових поясненнях зазначив наступне. Невиконання взятих на себе зобов’язань, за твердженням сторони, відбулося з вини відповідача-2. Так, 25.09.2007 між відповідачами було укладено договір на закупівлю хмелесировини, за яким відповідач-2 повинен був поставити відповідачу-1 товар (хмелесировину), починаючи з листопада 2007 року. На час розгляду справи в суді відповідачем-2 товар відповідачу-1 не поставлявся, що унеможливило, у свою чергу, виконання обов’язків відповідача-1 перед позивачем.

Відповідач-2 у наданому суду відзиві та доповненнях до нього позовні вимоги відхилив повністю. Зокрема, на думку відповідача-2, оскільки він не є стороною за договором комісії, укладеним між позивачем та відповідачем-1, він не несе відповідальності перед комітентом (позивачем). За договором між відповідачами виконання обов’язків відповідачем було поставлено в залежність від надання покупцем розпорядження, яке відповідачем-1 не надавалось. Крім того, внаслідок негативних природних факторів мали місце форс-мажорні обставини, які призвели до невідповідності якості вирощеного хмелю вимогам щодо якості.

23.04.2008 позивач збільшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідача-2 збитки в розмірі 42 328 978,56 грн.

14.05.2008 позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог до 42 364 021,41 грн.

06.06.2008 відповідач-2 звернувся з заявою про відвід судді.

Ухвалою заступника голови господарського суду міста Києва від 09.06.2008 вказану заяву було залишено без задоволення.

01.09.2008 позивачем було передано через канцелярію суду чергову заяву про збільшення розміру позовних вимог до 42 473 313,46 грн. Зокрема, позивач просить стягнути вказану суму з відповідача-2 (3 999 235,6 грн. різниці в ціні товару –прямих збитків, 258 657,86 грн. пені, 38 215 420 грн. упущеної вигоди).

Ухвалою від 17.07.2008 у відповідача-2 судом було витребувано додаткові докази. Вимоги ухвали суду приватним підприємством «Сільськогосподарське хмелярське підприємство «Козятин»не виконано.

У судове засіданні 04.09.2008 відповідач-2 не з’явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

15.09.2007 між закритим акціонерним товариством «Оболонь»(комітентом) та товариством з обмеженою відповідальністю «Оболонь-4» (комісіонером) було укладено договір комісії № 15/09-07 (далі –Договір).

Відповідно до умов Договору комісіонер зобов’язується за дорученням комітента вчинити за рахунок комітента, але від свого імені наступні дії: укласти з приватним підприємством «Сільськогосподарське хмелярське підприємство «Козятин» та виконати належним чином на користь комітента договір на закупівлю хмелесировини з зазначенням наступних умов купівлі:

-          пункт 1.1.1 –кількість товару (хмелесировини):

хміль гранульований (урожаю 2007 року) ароматичних сортів Клон-18, Злато Полісся, Слов’янка;

хміль гранульований (урожаю 2007 року) ароматичних сортів Гайдамацький, Заграва;

хміль гранульований (урожаю 2007 року) гірких сортів Поліський, Альта, Промінь, Зміна.

Кількість товару в перерахунку на альфа кислоту по повітряно сухій речовині становить:

660 кг тонкоароматичних сортів;

340 кг ароматичних сортів;

1000 кг гірких сортів.

- пункт 1.1.2 –ціна товару:

Ціна за один кілограм альфа-кислоти по повітряно сухій речовині становить:

тонкоароматичні сорти –1000 грн. з ПДВ;

ароматичні сорти –950 грн. з ПДВ;

гіркі сорти –600 грн. з ПДВ.

-          пункт 1.1.3 –умови та строк поставки:

Товар повинен поставлятися окремими партіями на умовах DDP Київ, згідно з Інкотермс 2000, автотранспортом продавця з листопада 2007 року за додатковим письмовим розпорядження покупця. Місце поставки: м. Київ, вул. Богатирська, 3.

25.09.2007 між товариством з обмеженою відповідальністю «Оболонь-4»(покупцем) та приватним підприємством «Сільськогосподарське хмелярське підприємство «Козятин»(продавцем) було укладено договір на закупівлю хмелесировини (далі –Договір-2), відповідно до якого продавець зобов’язується передати у власність, а покупець –прийняти та оплатити товар, асортимент, кількість, ціна та умови поставки якого є ідентичними тим, які визначені в Договорі від 15.09.2007, про який йшлося вище.

11.12.2008 відповідач-1 направив відповідачу-2 претензію, яка містить вимогу здійснити поставку товару чи відшкодувати витрати.

Відповідач-2 у листах від 30.11.2007 та 19.12.2007 зазначив, що неможливість поставки товару мотивована виникненням форс-мажорних обставин –погодних умов.

У той же час, аналіз умов Договору-2 дає підстави зробити висновок про те, що на відповідача-2 було покладено обов’язок поставити продукцію будь-якого виробника, а не виключно власного виробництва. За таких обставин. невідповідність якості вирощеної відповідачем-2 сировини, не є форс-мажорною обставиною.

Також не є обґрунтованим твердження відповідача-2 щодо ненастання строку поставки, у зв’язку з відсутністю розпоряджень покупця.

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, відповідачем-2 було порушено вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно з якою зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

17.03.2008 між товариством з обмеженою відповідальністю «Оболонь-4»(первісним кредитором) та закритим акціонерним товариством «Оболонь»(новим кредитором) було укладено договір про відступлення права вимоги (далі –Договір-3).

Зокрема, первісним кредитором було відступлено новому кредитору право вимоги, належне первісному кредитору, в межах якого новий кредитор стає кредитором за Договором-2. За Договором-3 новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника (відповідача-2) належного виконання зобов’язань за Договором-2. До нового кредитора переходить право вимоги первісного кредитора в повному обсязі та на умовах, що зазначені в Договорі-2. Моментом переходу права вимоги первісного кредитора до нового кредитора є момент підписання сторонами Договору-3.

31.03.2008 відповідач-1 направив відповідачу-2 повідомлення про відступлення права вимоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні є передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 51 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 6.1 Договору-2 у разі порушення терміну поставки товару продавець сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент виникнення заборгованості, від суми договору за кожен день прострочення.

Враховуючи ту обставину, що строк виконання зобов’язання відповідачем-2 чітко визначено не було (починаючи з листопада 2007 року), суд вважає правомірним нарахування пені з 20.12.2007 року (семиденний термін з дня направлення претензії з урахуванням поштового перебігу).

Пеня підлягає розрахунку від суми 1583000 грн. (загальна вартість товару, який мав бути поставлений) за період з 20.12.2007 (початок прострочення виконання зобов’язання) по 04.09.2008 (кінцева дата нарахування, визначена позивачем).

Відповідно до здійсненого судом розрахунку, пеня підлягає стягненню в сумі 245473,42 грн.

У стягненні з відповідача-2 13184,44 грн. пені, які нараховані неправомірно, судом відмовлено.

Також відсутні підстави для стягнення з відповідача-2 38215420 грн. упущеної вигоди, оскільки наявність причинно-наслідкового зв’язку між невиконанням відповідачем-2 умов Договору-2 та неодержанням позивачем вигоди не доведено належними засобами доказування.

У позові до відповідача-1 судом відмовлено, оскільки Договір не містить умов щодо стягнення пені, а доказів, які б свідчили про понесення позивачем збитків, суду не подано.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Зокрема, з відповідача-2 підлягає стягненню 147,9 грн. державного мита та 0,68 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов до приватного підприємства «Сількогосподарське хмелярське підприємство «Козятин»задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства «Сільськогосподарське хмелярське підприємство «Козятин»(22143, Вінницька обл., Козятинський р-н, с. Титусівка, рахунок 672 у Житомирській філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», МФО 311324, код 33696991) на користь закритого акціонерного товариства «Оболонь»(м. Київ, вул. Богатирська, 3, рахунок 0001 в Оболонській філії АТ «Укрінбанк», МФО 322993, код 05391057) 245473,42 грн. пені, 147,9 грн. державного мита та 0,68 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову до приватного підприємства «Сількогосподарське хмелярське підприємство «Козятин»відмовити.

У позові до товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь-4» відмовити повністю.

Суддя                                                                                                    С.А. Ковтун

Рішення підписано 14.10.2008