ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2008року Справа № 19/37

м. Полтава

за позовом Приватного підприємства “Укрсоюз”, вул. 20-річчя Перемоги, 10, м. Дніпропетровськ, 49127

до Підприємства "Памир" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України", вул. Шевченка, 37, м. Полтава, 36011

про стягнення 185 347 грн. 50 коп.,

Суддя Пушко І.І.

Представники:

від позивача:                    Афанасьєв Р.Г., дов. № 1/Д від 24.01.05р.;

від відповідача:          не з’явився.

Справа прийнята до розгляду суддею Пушко І.І. згідно ухвали про зміну складу суду від 07.04.2008 р.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення коштів в сумі 185347,50 грн. сплачених на підставі рахунку фактури № СФ-0000030 від 06.12.04р. в зв’язку з не поставкою товару.

Позивач підтримав позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість у повному розмірі –185 347,05 грн.

Відповідач в судове засідання не з’явився, витребуваних документів та відзив на позов не надав. Ухвали суду (від 06.02.08р., 18.03.08р., 24.03.08р.), які направлялись відповідачу за юридичною адресою, органом зв’язку були повернуті з відміткою: "адресат вибув". Згідно відповіді державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб–підприємців Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 27.03.2008 року на вимогу суду, відповідач з пакетом документів щодо припинення чи зміни місцезнаходження до управління з питань державної реєстрації не звертався. В зв’язку з наведеним суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Суд, зваживши, що для вирішення спору доказів, наявних в матеріалах справи достатньо, визнав за можливе розглянути справу по суті за відсутності представника відповідача згідно положень ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

11.11.2004 року між сторонами був укладений договір поставки №13/11-04 (далі –Договір), відповідно до умов якого відповідач прийняв на себе зобов’язання поставити позивачу металопродукцію згідно Специфікації № 1 від 11.11.2004 року, а позивач зобов’язався прийняти та оплатити товар на умовах Договору.

Згідно з 5.1. Договору, розрахунки здійснюються на умовах попередньої оплати в розмірі 100% вартості товару, узгодженого до поставки в українській валюті. Строк поставки товару в Договорі сторонами не був визначений.

Позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № СФ –0000030 від 06.12.2004 року проведена оплата на загальну суму 345000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №445 від 07.12.2004р., № 448 від 09.12.2004 року, № 449 від 14.12.2004 року, №450 від 15.12.2004 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Як свідчить видаткова накладна № РН-0000018 від 27.12.2004 року відповідачем був відвантажений товар на суму 159 652, 50 грн.

В порушення взятих на себе договірних зобов’язань відповідачем недопоставлений товар на загальну суму 185 347, 50 грн., оплата за який була попередньо здійснена позивачем.

Стаття 663 ЦК України визначає, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу, в ч. 2 якої вказано: якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки строк поставки сторонами визначений не був, позивач в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України з метою безпосереднього врегулювання спору звернувся до відповідача з письмовою вимогою (№ 11/9 від 28.11.07 р.) відвантажити товар на загальну суму 185347,5 грн., або у випадку неможливості поставки товару повернути грошові кошти попередньо сплачені позивачем (докази направлення вимоги відповідачу в мат. справи), на яку відповідач за перебігом семиденного терміну ніяким чином не відреагував.

Згідно вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів в сумі 185 347, 50 грн., сплачених на підставі рахунку фактури № СФ-0000030 від 06.12.04р. в зв’язку з не поставкою товару обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу відповідно до частини другої ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Підприємства "Памир" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України", вул. Шевченка, 37, м. Полтава, 36011, (інші відомості: п/р № 2002 в ПД АТ "Індексбанк", МФО 331661, п/р № 260041281 в Полтавській філії ВАТ "Мегабанк", МФО 331757) на користь Приватного підприємства “Укрсоюз”, вул. 20-річчя Перемоги, 10, м. Дніпропетровськ, 49127, (інші відомості: п/р № 0021 в ЗАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299) –185 347 грн. 50 коп. боргу; 1853 грн. 48 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Суддя                                                                                           І.І.Пушко