ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

№ 02/3036

Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:

Грейц К.В. –головуючого,

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.,

розглянувши касаційну скаргу

ТОВ "Тріумф"

на постанову

від 05.02.2008

Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі господарського суду Черкаської області № 02/3036

за позовом

ТОВ "Тріумф"

до

за участю 3-ї особи без самостійних вимог

1. ТОВ "Мак Девід Релакс"

2. ТОВ "Кама Трейдинг Ко. Лтд"

ВАТ "Мегабанк"

про

визнання недійсним договору купівлі-продажу

за участю представників:

- позивача

Поляновського В.Г. (довіреність а.с.39, т.2)

- відповідачів

не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 26.10.2007 (суддя Пащенко А.Д.), залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного гоподарського суду від 05.02.2008 (колегія суддів у складі головуючого судді Мостової Г.І., суддів Писаної Т.О., Фаловської І.М.), відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ "Тріумф" до ТОВ "Мак Девід Релакс", ТОВ "Кама Трейдінг Ко Лтд" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.05.2003 № 03, укладеного між відповідачами у справі.

Рішення та постанова у справі мотивовані відсутністю підстав для визнання спірного договору недійсним з огляду на його відповідність вимогам чинного законодавства і недоведеністю порушення будь-яких прав позивача через його укладення.

ТОВ "Тріумф" з рішенням та постановою у справі не згодне, в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судами норм матеріального (ст. ст. 48, 145, 161 ЦК УРСР) та процесуального (ст. ст. 27, 34, 35, 38, 41, 43, 53, 66, 77, 84 ГПК України) законодавства.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 29.05.2003 ТОВ "Мак Девід Релакс" (продавець) та ТОВ Кама Трейдінг Ко. Лтд" (покупець) уклали договір купівлі-продажу № 03, предметом якого є об’єкт нерухомості – молодіжний центр площею 613 кв.м, розташований за адресою: Черкаська обл., м. Сміла, вул. Дзержинського, 9, загальною вартістю 890000 грн.

ТОВ "Тріумф", посилаючись на ті обставини, що цей об’єкт у вигляді незавершеного будівництва він в 2001 році вніс до статутного фонду ТОВ "Мак Девід Релакс", надалі 18.04.2003 вийшов зі складу засновників, втім, ТОВ "Мак Девід Релакс", уникаючи сплати частки у статутному фонді в сумі 324000 грн. і ухиляючись від виконання з цього приводу рішення господарського суду Черкаської області від 26.04.2007 у справі № 05/1748, продав нерухоме майно за заниженою ціною, причому, засновником підприємств як відповідача-1, так і відповідача-2 є гр. Котляренко В.О., який при укладенні спірного договору міг діяти задля власних інтересів з метою виведення активів відповідача-1, що призвело до неможливості сплати позивачеві належної йому частки у майні цього підприємства, звернулося з позовом про визнання недійсним цього договору на підставі статті 48 ЦК УРСР із застосуванням двосторонньої реституції та клопотанням про відновлення пропущеного строку позовної давності.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про їх безпідставність і необґрунтованість.

Так, положеннями статті 48 ЦК УРСР встановлені загальні підстави і наслідки недійсності угоди, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до положень статей 1, 2 ГПК України до господарського суду мають право звернутися підприємства, установи, організації та інші юридичні особи за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, звертаючись з позовом про визнання угоди недійсною на підставі ст. 48 ЦК УРСР, позивач на виконання вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України має довести належними і допустимими доказами обставини, з якими закон пов’язує визнання угоди недійсною і настання відповідних наслідків, а саме: невідповідність змісту та/або форми угоди вимогам конкретного, спеціального закону, відсутність цивільної право- та/або дієздатності у сторін за угодою, порушення внаслідок укладення такої угоди прав і охоронюваних законом інтересів позивача.

Втім, під час розгляду справи позивач не довів, а суди попередніх інстанцій не встановили наявності тих обставин, які входять до предмету доказування і з якими закон пов’язує визнання угоди недійсною, адже, позивач в якості підстави позову послався на порушення під час укладення спірного договору єдиної норми –ст. 161 ЦК УРСР, яка, однак, визначає загальні умови виконання зобов’язань, а не вимоги, яким має відповідати договір за змістом, формою чи обсягом правосуб’єктності сторін.

Також, позивач не спромігся довести порушення внаслідок укладення спірного договору будь-яких його прав або охоронюваних законом інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, а його сумніви щодо продажу майна за спірним договором від 29.05.2003 під впливом гр. Котляренка В.О. і за заниженою ціною з метою уникнення сплати частки у статутному фонді в сумі 324000 грн. та ухилення від виконання з цього приводу рішення господарського суду Черкаської області від 26.04.2007 не віднайшли свого підтвердження під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій.

Крім того, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, відновлення прав особи, яка вважає їх порушеним через укладення договору, стороною в якому вона не є, шляхом задоволення позову про визнання цього договору недійсним з застосуванням правового механізму, встановленого частиною 2 статті 48 ЦК УРСР, не відбувається.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що відновлення пропущеного позивачем загального строку позовної давності унеможливлюється через відсутність порушення матеріального права позивача, яке б підлягало судовому захистові у даній справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та вважає доводи касаційної скарги такими, що не спростовують цього висновку, а зводяться до намагання надати їм перевагу над встановленими судами обставинами недоведеності і необґрунтованості позову.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.02.2008 у справі господарського суду Черкаської області № 02/3036 залишити без змін.

Касаційну скаргу ТОВ "Тріумф" залишити без задоволення.

Головуючий суддя К.В.Грейц

Судді           С.В.Бакуліна

О.І.Глос