ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 6/215

25.06.08

За позовом                    Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

До                               Житлово-будівельного кооперативу «Нафтохімік»

Третя           особа 1          на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр Київської міської державної адміністрації»

Третя особа 2          на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго»

Про                     стягнення 25779,45 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

Від позивача                    не з'явились

Від відповідача                     не з'явились

Від третьої особи-1          не з'явились

Від третьої особи-2          не з'явились

Обставини справи:

Відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»звернулося до господарського суду з позовом до житлово-будівельного кооперативу «Нафтохімік», в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 25779,45 грн. за договором № 02143/4-11 від 01.01.1994.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2004 по 01.02.2006, внаслідок чого у останнього станом на 01.03.2006 утворилась заборгованість у розмірі 25779,45 грн.

Відповідач у наданому суду відзиві розрахунки позивача відхилив, посилаючись на наступне. Вказане позивачем сальдо на початок місяця в розмірі 0,00 грн. не відповідає дійсності. На цей період відповідач мав надлишок сплачених на користь позивача коштів в розмірі 15530,24 грн., з яких 10968,68 грн. - сума, що сформувалась через відмову позивача враховувати суми коштів, перерахованих відповідачем впродовж грудня 2001 року –березня 2004 року на рахунок відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»через акціонерну енергопостачальну компанію «Київенерго», 4561,56 грн. –відшкодування витрат на обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2001 по 01.04.2004.

Крім того, позивачем не враховано 3164,81 грн. відшкодування витрат та обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2004 по 01.03.2006 та 223,05 грн., сплачених відповідачем у квітні 2004 року з призначенням платежу «в тому числі холодна вода для підігріву».

З викладеного відповідач робить висновок, що станом на 01.03.2006 його заборгованість складає суму 3137,26 грн.

Позивач проти доводів відповідача заперечив.

Ухвалою суду від 10.04.2006 було порушено провадження у справі № 6/215 та призначено її до розгляду в засіданні господарського суду 17.05.2006.

Відповідач у вказане судове засідання не з’явився, у зв’язку з чим ухвалою від 17.05.2006 розгляд справи відкладено на 01.06.2006.

У судове засідання 01.06.2006 представниками сторін подано спільне клопотання з проханням продовжити строк вирішення спору в порядку ст. 69 ГПК України. Розгляд справи відкладено на 06.07.2006.

Ухвалою суду від 06.07.2006 розгляд справи відкладено на 07.09.2006, до участі у справі залучено як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр Київської міської державної адміністрації»на підставі ст. 27 ГПК України, оскільки рішення у справі може вплинути та права та обов’язки останнього.

Комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр Київської міської державної адміністрації»(далі –КП ГІОЦ КМДА) у наданих поясненнях зазначило, що відповідно до укладеної між позивачем та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»угоди «Про зарахування однорідних вимог»підлягають зарахуванню позивачем платежі відповідача на рахунок акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»за воду, що йде на підігрів, в сумі 1297,04 грн.

Ухвалою суду від 07.09.2006 розгляд справи відкладено на 28.09.2006, до участі у справі було залучено як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, акціонерну енергопостачальну компанію «Київенерго».

Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго»зазначила, що за період з 01.07.2001 по 30.09.2005 від відповідача через транзитних рахунок КП ГІОЦ КМДА на рахунок позивача надійшло 10997,43 грн. з призначенням платежу «за холодну воду», які були зараховані на особові рахунки позивача в рахунок погашення заборгованості останнього за спожиту електричну енергію перед акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго».

28.09.2006 у судовому засіданні судом оголошено перерву до 12.10.2006.

12.10.2006 у судовому засіданні судом оголошено перерву до 16.11.2006.

Враховуючи суперечності щодо визначення суми заборгованості відповідача та необхідність спеціальних знань для її встановлення, суд призначив судово-бухгалтерську експертизу. Ухвалою суду від 16.11.2006 провадження у справі № 6/215 було зупинено.

24.09.2007 матеріали справи повернуто на адресу суду з висновком експерта, у зв’язку з чим провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 25.10.2007.

Позивач на виклик суду не з’явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи. Суд ухвалою призначив розгляд справи на 06.12.2007.

06.12.2007 у судовому засіданні судом оголошено перерву до 18.12.2007.

У судове засідання 18.12.2007 представники третіх осіб не з’явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв’язку з чим розгляд справи відкладено. Ухвалою від 18.12.2007 позивача зобов’язано надати суду дані про стан боргу відповідача на 01.04.2004 на дату платежу (29.06.2004, 28.07.2004, 19.08.2004), розгляд справи відкладено на 31.01.2008.

Ухвалою суду від 31.01.2008 позивача повторно було зобов’язано надати суду дані про стан боргу відповідача на 01.04.2004 на дату платежу (29.06.2004, 28.07.2004, 19.08.2004). Розгляд справи було відкладено на 21.02.2008.

Ухвалою суду від 21.02.2008 розгляд справи відкладено на 03.04.2008 та зобов’язано відповідача втретє надати суду дані про стан боргу відповідача на 01.04.2004 на дату платежу (29.06.2004, 28.07.2004, 19.08.2004), у судове засідання 21.02.2008 представник третьої особи-1 не з’явився.

03.04.2008 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 22.05.2008.

22.05.2008 судом оголошено перерву в судовому засіданні до 25.06.2008.

Представники учасників процесу на виклик суду не з’явились, у зв’язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за наявним в ній матеріалами.

Суд, дослідивши надані учасниками судового процесу документи і матеріали справи, заслухавши пояснення їх представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті , встановив:

Між позивачем та відповідачем було укладено договір № 02143/4-11 від 01.01.1994 на відпуск води та послуги каналізації (далі –Договір).

Відповідно п. 1.1. Договору позивач зобов’язувався забезпечувати відповідача послугами з постачання питної води та водовідведення, а відповідач, в свою чергу, розраховуватися за вищезазначені послуги згідно з умовами договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 01.07.1994 № 65 (далі - Правила користування).

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов’язків є договори та інші правочини.

На підставі п. 2.1. Договору позивач зобов’язався забезпечити постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 «Вода питна».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»питне водопостачання - це діяльність, пов’язана з виробництвом, транспортуванням та постачанням питної води споживачам питної води, охороною джерел та систем питного водопостачання.

Відповідно до п. 3.1 Договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента.

Згідно з п. 12.6 Правил користування, рахунки за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення виставляються абоненту за допомогою автоматизованих систем на базі ЕОМ.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що відповідач розраховується за надані послуги в порядку, встановленому органами виконавчої влади у п’ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи.

Відповідно до п. 3.7. Договору сторони погодили, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов’язаний у п’ятиденний термін з дня представлення позивачем платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані позивача вважаються прийнятими абонентом.

Відповідно до висновку експертизи № 38 від 17.08.2007 Київського науково-дослідного інститут судових експертиз встановити, в якому розмірі документально підтверджується сума, що сплачена мешканцями будинку № 2 по вул. Василя Стуса, м. Київ АЕК «Київенерго»(третя особа-2) у складі плати за гарячу воду, як вартість холодної води, за період з 01.07.2001 по 01.04.2004, а також за період з 01.04.2004 по 01.02.2006, не видається за можливе.

Також, відповідно до вказаного висновку, за даними бухгалтерського обліку здійснення розрахунків шляхом зарахування коштів, отриманих від мешканців будинку № 2 по вул. Василя Стуса, м. Київ, як вартість холодної води в складі плати за гарячу воду, за період з 01.07.2001 по 01.04.2004, а також за спірний період (з 01.04.2004 по 01.02.2006), документально підтверджується. Встановити, коли вказані зарахування були здійснені, не видається за можливе.

Крім того, відповідно до цього ж висновку, наявність заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.04.2004, документально не підтверджується.

Відповідно до висновку експертизи заборгованість за спірний період встановлена в розмірі 17301,83 грн., розрахунок якої здійснено виходячи з наведеного позивачем боргу –25503,83 грн., за винятком 8208 грн.

Як зазначив експерт, оскільки станом на 01.04.2004 борг був відсутній, позивач неправомірно не врахував 8208 грн. у спірний період.

Однак, відповідно до розрахунку позивача, на час звернення з позовом до суду борг станом на 01.04.2004 становив 9428,39 грн.

Оскільки платіжні доручення, за якими було сплачено 8208 грн. не містили призначення платежу, станом на 01.02.2006 борг становив 25503,83, у зв’язку з чим позивач правомірно зарахував 8208 грн. у погашення боргу попереднього періоду.

Також суд не погоджується з доводами експерта про те, що у платіжному дорученні № 61 від 24.04.2005 про сплату 1515 грн. не зазначено періоду заборгованості і формулювання призначення платежу є узагальненим. У зв’язку з цим, висновки експерта про те, що позивач не відніс 1515 грн. до погашення заборгованості відповідно до чинного законодавства, є необґрунтовані і позивач правомірно зарахував 1515 грн. в рахунок погашення поточної заборгованості.

29.03.2006 відповідач сплатив 2400 грн. (платіжне доручення № 33). Оскільки кошти сплачені до звернення з позовом до суду в цій частині вимоги є необґрунтованими.

Після звернення з позовом відповідач сплатив в рахунок погашення боргу за спірний період 3900 грн. (платіжне доручення № 51 від 26.04.2006) та 3425,17 грн. (платіжне доручення № 139 від 30.10.2006).

Отже, борг становить 15778,66 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пункт 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» вказує, що споживачі питної води зобов’язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Доводи відповідача про те, що вартість наданих послуг підлягає зменшенню на 873,3 грн. (сума, яка, на думку відповідача, включена до ціни позову, а послуги надані АЕК «Київенерго») є необґрунтованим, оскільки, відповідно до розрахунку позивача, дані суми не включені ним до ціни позову.

Також не ґрунтуються на законі доводи щодо зменшення суми на відшкодування витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, оскільки не передбачено зменшення наданих послуг на дану суму автоматично, вона є тільки складовою тарифу, аналогічно як і підкачування гарячої та холодної води.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Зокрема, з відповідача підлягає стягненню 15778,66 грн.

Судові витрати покладаються на сторони, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на відповідача покладається 157,77 грн. державного мита та 72,22 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 2860,96 грн. витрат за проведення експертизи покладаються на позивача. 1813,04 грн. витрат на проведення експертизи підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з житлово-будівельного кооперативу «Нафтохімік»(м. Київ, вул. Василя Стуса, 2, рахунок 0582 в Ленінградському відділенні ПІБ м. Києва, МФО 322108, код 2349331) на користь відкритого акціонерного товариства «Київводоканал»в особі розрахункового департаменту (м. Київ, вул. Лейпцизька, 1а, рахунок 771 в КРФ ВАТ КБ «Хрещатик», МФО 300830, код 03327664) 15778,66 грн. боргу, 157,77 грн. державного мита, 72,22 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Київводоканал»в особі розрахункового департаменту (м. Київ, вул. Лейпцизька, 1а, рахунок 771 в КРФ ВАТ КБ «Хрещатик», МФО 300830, код 03327664) на користь житлово-будівельного кооперативу «Нафтохімік»(м. Київ, вул. Василя Стуса, 2, рахунок 0582 в Ленінградському відділенні ПІБ м. Києва, МФО 322108, код 2349331) 1813,04 грн. витрат на проведення експертизи.

Суддя                                                                                           С.А. Ковтун

Рішення підписано 26.08.2008