ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 41/40

24.06.08

За позовом Житлово –будівельного кооперативу «Нокад»

до                      Товариства з обмеженою відповідальністю «Родеко»

про стягнення 10 730,10 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники:

від позивача: Шевченко Т.Б. –довіреність б/н від 01.03.08;

від відповідача: не з»явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Житлово –будівельний кооператив «Нокад»звернувся в Господарський суд м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Родеко»про стягнення 10 730,10 грн. заборгованості.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 9 073, 00 грн. - збитків, 1 657, 10 грн. –пені, а також понесені ним по справі господарські витрати –108, 00 грн. –державного мита, 118, 00 грн. –витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою від 21.05.2008 було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 03.06.2008.

03.06.2008 представник позивача збільшив розмір пені до 1 659, 81 грн.

03.06.2008 у зв’язку з неявкою представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 24.06.2008.

24.06.2008 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 9 073, 00 грн., як кошти, які знаходяться у відповідача без достатньої правової підстави відповідно до ст. 1212 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю.

24.06.2008 представник відповідача в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 21.05.2008 не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Оскільки ухвали по справі направлялись відповідачу за адресами вказаними в позовній заяві та довідці з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, яка є офіційним місцезнаходженням відповідача, відповідач вважається належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/2536 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протоколи, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

14 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду № 12/10-ф (далі-Договір) згідно умов якого відповідач зобов’язався виконати комплекс робіт по влаштуванню фундаментів у будинках бази відпочинку «Десна», урочища 2 «Оринина гора»за адресою: с. Новосілки Вишгородського району Київської області, яка належить позивачу на праві власності, а позивач зобов’язався прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 5.1. Договору відповідач зобов'язався приступити до виконання робіт негайно після отримання передоплати та завершити їх впродовж 25 днів.

На виконання вимог п.2.3. вказаного договору позивач 20.12.2006 здійснив передоплату у розмірі 9 073, 00 грн.

Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач в порушення п. 5.1 Договору у встановлені строки до виконання робіт не приступив.

У зв’язку з чим, позивач звернувся до відповідача з листом –вимогою № 01-п від 15.02.2007 в якому відмовився від прийняття виконання робіт, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес та просив повернути суму передоплати.

Вказана вимога отримана відповідачем 26.02.2007, про що свідчить зворотнє повідомлення додане до позовної заяви.

Згідно п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 3 ст. 612 ЦК України передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частинами 1 та 3 ст. 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Згідно ч. 2 ст. 622 ЦК України у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес (стаття 612 цього Кодексу), або передання відступного (стаття 600 цього Кодексу) боржник звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

У разі відмови кредитора від договору (стаття 615 цього Кодексу) боржник звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі (ч. 3 ст. 622 ЦК України).

Таким чином, з наведеного вбачається, що в силу вимог зазначених вище статей та з урахуванням вчинених позивачем дій та бездіяльності відповідача, зобов’язання по виконанню робіт за Договором припинено, а отже і кошти перераховані на виконання цих робіт перебувають у відповідача безпідставно.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зважаючи на встановлені вище обставини, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 9 073, 00 грн., які знаходяться у відповідача без достатньої правової підстави, обґрунтовані, документально доведені та підлягають задоволенню повністю.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов’язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідач припустився прострочення строків виконання робіт, тому на підставі п. 8.1 Договору позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 659, 81 грн.

Однак, при нарахуванні пені позивачем невірно розрахований період та її розмір, а тому перерахувавши нараховану пеню, з урахуванням вимог ст. 232 ГК України та ст. 258 ЦК України, суд встановив, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в розмірі 281, 17 грн., за період з 16.05.2007 по 15.06.2007 (шість місяців з моменту прострочення виконання робіт в межах річного строку позовної давності).

Оскільки позивач 03.06.2008 в судовому засіданні збільшив розмір позовних вимог на 2,71 грн. пені і не сплатив мито в цій частині, господарський суд вважає за необхідне достягнути з позивача в доход Державного бюджету України мито в розмірі 0,03 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33, 49,82-85, ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Родеко»(юр. адреса: 02091, м. Київ, Харківське шосе, 160, факт. адреса: 02218, м. Київ, вул. Ватутіна, 2-Б, кв. 15, ) на користь Житлово –будівельного кооперативу «Нокад»(юр. адреса: 02094, м. Київ, вул. Віскозна, 3, 04119, м. Київ, вул. Сім»ї Хохлових, 8-а, оф. 512, ) - 9 073 (дев’ять тисяч сімдесят три) грн. - основного боргу, 281 (двісті вісімдесят одна) грн. 17 коп. –пені, 94 (дев’яносто чотири) грн. - витрат по сплаті держмита та 102 (сто дві) грн. 86 коп. - витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Житлово –будівельного кооперативу «Нокад»(юр. адреса: 02094, м. Київ, вул. Віскозна, 3, 04119, м. Київ, вул. Сім»ї Хохлових, 8-а, оф. 512, ) в доход Державного бюджету України –0,03 грн. державного мита.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги (винесення апеляційного подання) протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя Спичак О.М.