ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2008 р.

Справа № 03/63-10А.

за позовом Приватного підприємства «Люкс», с. Лобачівка Горохівського району

до відповідача Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача Підприємець Бойчук Надія Станіславівна, с. Лобачівка Горохівського району

про скасування постанов про застосування фінансових санкцій №00281 та №00282 від 23.04.2008р.

Суддя Сініцина Л.М.

При секретарі Сівак А.М.

Представники:

від позивача: Гордіюк П.В. –директор ПП «Люкс»

Хохлов В.О. –адвокат, дов. в справі

від третьої особи: Смаль М.М. –представник, дов. в справі

від відповідача: Драган П.І. –заст. нач. відділу держ. контролю, дов. в справі

В судовому засіданні 13.10.2008р. відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) було оголошено перерву до 15.10.2008р.

Суть спору: Приватне підприємство «Люкс»просить суд скасувати постанови Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській області про застосування фінансових санкцій №00281 та №00282 від 23.04.2008р. Свої вимоги обґрунтувало тим, що 01.01.2008р. між ПП «Люкс»та суб’єктом підприємницької діяльності Бойчук Надією Станіславівною був укладений договір оренди вантажного автомобіля КАМАЗ та автомобіля КАМАЗ –самоскид строком до 01.11.2008р. і автомобілі підприємцем взяті у тимчасове володіння з метою їх використання для власних потреб. Передача автомобілів стверджується актом прийому-передачі майна №1 від 01.01.2008р. Накладення фінансових санкцій на ПП «Люкс»є безпідставним та незаконним. Відповідальність застосовується до автомобільних перевізників. В даному випадку ПП «Люкс»не відноситься до автомобільного перевізника, оскільки не володіло на той час автомобілем і не здійснювало перевезення. Факт відсутності будь-яких доказів щодо отримання грошової винагороди за перевезення вантажів, а також відсутність цивільно-правової угоди на перевезення вантажів, свідчить про непричетність ПП «Люкс»до порушень законодавства про транспорт. Під час перевірки автомобіль знаходився у володінні орендаря, хоча фактично являється власністю ПП «Люкс». Позивач не є суб’єктом адміністративного правопорушення, а тому не може нести відповідальність. Стягнення не може бути застосоване за відсутністю складу правопорушення. Відповідальність може бути застосована лише за надання послуг з перевезення вантажів, а послуга з перевезення –це перевезення транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату. Оскільки дана послуга мала місце, то відсутні підстави до застосування адмінвідповідальності.

В доповненні та уточненні до позовної заяви позивач зазначає, що під час проведення рейдової перевірки працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області були істотно порушені вимоги пунктів 12,14,16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті. Рейдова перевірка на автодорозі Львів –Р.Руська не була запланована згідно графіка проведення рейдових перевірок на тиждень в період з 25.02.2008р. по 27.02.2008р. Вона була запланована з 28.02.2008р. по 29.02.2008р. Однак, в порушення вимог перевірка на автодорозі Львів-Р.Руська проводилась поза вказаним графіком –27.02.2008р. Завдання на перевірку з 25.02.2008р. по 27.02.2008р. державні інспектори Яцик Я.П. та Вірт І.В. отримали для проведення рейдової перевірки в м. Львів по вул. Стрийській,10д та на 22 кілометрі автодороги Львів-Луцьк. Завдання №024824 від 25.02.2008р. було виписано на вказані ділянки. Однак, в порушення вказаного завдання інспектори проводили 27.02.208р. рейдову перевірку на автодорозі Львів-Р.Руська. Завдання діяло лише до 27.02.2008р., його дія закінчилась 26.02.2008р., а 27.02.2008р. державні інспектори взагалі не мали права проводити рейдові перевірки та складати акт №060798. Аналогічно завдання на перевірку №024849 від 03.03.2008р. діяло лише від 03.03.2008р. включно до 05.03.2008р., тобто дія завдання закінчилась 04.03.2008р. Державні інспектори Бієнський П.А. та Береза С.А. не мали права проводити рейдову перевірку 05.03.2008р. та складати акт №060896. Рейдові перевірки є незаконними та нелегітимними і на їх основі начальник теруправління Степанов В.П. не мав права виносити постанови №00281 та №00282 про застосування до ПП «Люкс»фінансових санкцій.

В доповненні від 15.10.2008р. до позовної заяви позивач звертає увагу на те, що відповідальність за статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»настає лише за надання послуг з перевезення вантажів. Перевезення вантажу здійснюється лише за договором перевезення, за певну плату, встановлену сторонами або законодавством (ст. 908,916 ЦК України, ст. 307,311 ГК України). Відповідач не довів, що між ПП «Люкс»та підприємцем Бойчук Н.С. існував договір перевезення, а тим більше, що ПП «Люкс»отримало від підприємця Бойчук Н.С. будь-яку плату за перевезення вантажу. Абзац 3 частини 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт»передбачає настання відповідальності лише за перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких встановлений ст. 48 цього Закону. Під час перевірки у водіїв були всі перелічені в ст. 48 документи. Порушенням на думку представника відповідача є відсутність ліцензійної картки або ліцензії та тимчасового талону, який при наявності договору оренди автомобіля ніби обов’язково мав бути виданий підприємцю, що на думку представника відповідача надавало б Бойчук Н.С. право виписувати шляхові листи. Вказана думка є хибною. Ліцензійні умови є обов’язковими лише для тих суб’єктів господарювання, які надають послуги з перевезення пасажирів та вантажів. ПП «Люкс»не надає вказаних перевезень і ліцензію водій чи ПП оформляти та пред’являти не зобов’язані. Згідно п.24 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин…транспортні засоби юридичних осіб реєструються за місцем знаходження цих осіб. ПП «Люкс»є юридичною особою і має належним чином обладнане місце для стоянки та обслуговування вантажних автомобілів. Підприємець Бойчук –фізична особа і не має місця для стоянки транспортних засобів, тому на неї і не може бути виданий тимчасовий талон, у зв’язку з чим підприємець Бойчук Н.С. відповідно не має права використовувати шляхові листи.

Відповідач в запереченнях від 28.05.2008р. просив провести заміну неналежного відповідача належним –Головна державна інспекція на автомобільному транспорті, оскільки територіальне управління не є юридичною особою, а також просив залишити позовну заяву без задоволення посилаючись на те, що державному контролю за недопущенням надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільними перевірзниками, які не одержали відповідної ліцензії та ліцензійних карток на транспортні засоби підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. В процесі перевірки 27.02.2008р. автомобіля марки КАМАЗ –55102 під керуванням водія Остапчука В.М. виявлено відсутність ліцензійної картки та відмітки у дорожньому листі про проходження перед рейсового медичного огляду водія. В процесі перевірки 05.03.2008р. автомобіля марки КАМАЗ реєстраційний номер АС 1655АЕ під керуванням водія Шеремети Ігоря Кириловича виявлено те саме. Виявлені порушення зазначені в актах. З актами водії ознайомилися і надали пояснення, з яких слідує, що ліцензійна картка не видавалась або виготовляється, а також, що на підприємстві ПП «Люкс»лікаря немає, а тому не пройдений перед рейсовий медичний огляд. Тим самим водії підтвердили те, що вони працюють найманими водіями у ПП «Люкс». Якби між позивачем і ФО СПД Бойчук Н.С. був укладений договір найму транспортного засобу, то у водія згідно п.2.1 Правил дорожнього руху України, повинно бути при собі Свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб або тимчасовий реєстраційний талон. Такого документа представлено не було ні під час перевірок 27.02.2008р. та 05.03.2008р. транспортних засобів ні під час розгляду справи. Договір оренди вантажного автомобіля від 01.01.2008р. №3 не посвідчений нотаріально, як цього вимагає ст. 799 ЦК України. Право постійного або тимчасового користування автомобілями Бойчук Н.С. не має. Автомобілі належать ПП «Люкс»згідно свідоцтв про реєстрацію, які і були представлені під час проведення перевірки. Представлені дорожні листи видані тим же приватним підприємством «Люкс», а не ФО СПД Бойчук Н.С. Одним із видів діяльності ПП «Люкс»є «транспортно-експедиційні послуги без робіт і послуг, що виконуються на замовлення населення». Позивач оскаржує лише постанови, а за приписи щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт мова не йде, а отже, підтверджує правильність його винесення і необхідність наявності ліцензійної картки. Порушень законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, позивач не здійснював і відповідно до адміністративної відповідальності не притягався. Відповідачем в повній мірі витримана процедура щодо застосування до позивача фінансових санкцій за порушення ним вимог законодавства про автомобільний транспорт.

В доповненні до заперечень відповідач щодо твердження позивача про неправомірність проведення рейдових перевірок 27.02.2008р. та 05.03.2008р. повідомив, що рейдові перевірки проводилися відповідно до тижневих графіків проведення рейдових перевірок, завдань на перевірку, виданих інспекторам. Числа 27.02.2008р. та 05.03.2008р. вказані як в тижневих графіках, так і в завданнях на перевірку, виданих на підставі тижневих графіків, та і в журналі обліку завдань на перевірку. Вищезгадані рейдові перевірки проводились відповідно на ділянках доріг Львів-Луцьк, 22 км. та Львів-Шегині,3км, що також відображено в тижневих графіках, завданнях на перевірку, журналі обліку завдань на перевірку, а також в актах проведення перевірок. На інших ділянках дороги інспекторами, зазначеними в актах, рейдові перевірки не проводились.

Третя особа –Підприємець Бойчук Н.С. в поясненнях щодо позовної заяви зазначила, що вона зареєстрована як підприємець 07.05.2007р., своїм видом діяльності обрала виробництво цегли, оптову торгівлю та надання різного виду послуг. Власного вантажного транспорту вона не має, а цеглу, яку виробляє намагається доставляти клієнтам, що попередньо узгоджує з клієнтами і вимушена орендувати вантажні автомобілі для перевезення цегли у різних власників. Згідно договору оренди №3 їй в той же день були передані автомобілі в користування згідно акту прийому-передачі №1. За домовленістю з керівництвом ПП «Люкс»керують орендованими автомобілями водії ПП «Люкс», у зв’язку з чим саме приватним підприємством «Люкс»виписуються дорожні листи, в яких вказується, що автомобіль поступає в моє розпорядження. Реалізовуючи свою власну продукцію з доставкою, вона виписує видаткові накладні, які дає водію для підтвердження того, що він перевозить саме її власний товар на підставі договору оренди. Фактичним перевізником свого власного товару є вона –підприємець Бойчук Н.С. Так як перевозить свій власний товар і не надає за додаткову оплату транспортних послуг, вважає, що не зобов’язана мати додаткових дозволів на перевезення власних вантажів у вигляді ліцензійних карток.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, в доповненнях та уточненнях до позовної заяви; представник відповідача позов заперечив, з підстав, викладених у запереченнях та в доповненнях до заперечень, представник третьої особи позов заперечив з підстав, викладених у поясненнях.

Із досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін та третьої особи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Актом 060798 Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області при проведенні 27.02.2008р. перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено порушення при перевірці транспортного засобу марки КАМАЗ –55102, свідоцтво про реєстрацію ВНО №348938 від 12.09.2003р., дорожній лист б/н від 27.02.2008р., виданий приватним підприємством «Люкс»- відсутня відмітка про проходження водієм перед рейсового медичного огляду перед виїздом на лінію, ліцензійна картка, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»- надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону України (а.с.30).

Актом 060896 Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області при проведенні 03.03.2008р. перевірки було виявлено порушення при перевірці транспортного засобу КАМАЗ, що належить ПП «Люкс», свідоцтво про реєстрацію РСА №825039, дорожній лист №14 - відсутня ліцензійна картка, водій не пройшов передрейсовий медичний огляд, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»- надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону частина 1 абзац 3 (а.с.31).

При перевірці 27.02.2008р. водій Остапчук В.М. пояснив, що лікаря в них на ПП «Люкс» немає, ліцензійної картки йому не видавали (а.с.30).

Водій Шеремета І.К. при перевірці 03.03.2008р. пояснив, що ліцензійна картка виготовляється, на підприємстві лікаря немає (а.с.31).

За результатами перевірок та результатами розгляду справи про порушення транспортного законодавства Територіальним управлінням Головавтотрансінспекції у Волинській області 23.04.2008р. Приватному підприємству «Люкс»(далі ПП «Люкс») внесено два приписи щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.9,10) та прийнято дві постанови №00281 та №00282, якими за порушення законодавства про автомобільний транспорт до ПП «Люкс»застосовано фінансові санкції в обох випадках по 1700 грн. (а.с.7-8, 32-33), які направлені ПП «Люкс»рекомендованим листом (а.с.34).

Відповідно до частин 1,2,3,4,5 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»в редакції від 23.02.2006р. Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення; документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України; документами для фізичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України; документами для юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, дорожній лист, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України; документами для фізичної особи, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб, є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 вказаного Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктами а,б,г пункту 2.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил - технічний талон), а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, - свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний талон; г) у встановлених законодавством випадках дорожній лист і документацію на вантаж, що перевозиться; на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил.

Як вбачається з матеріалів справи між приватним підприємством «Люкс»(Орендодавець) та суб’єктом підприємницької діяльності Бойчук Надією Станіславівною (Орендар) 01.01.2008р. укладено договір №3 оренди вантажного автомобіля, згідно якого орендодавець передає орендарю у тимчасове володіння автомобіль КАМАЗ вантажний самоскид, модель 55102 з причепом та автомобіль КАМАЗ вантажний торговий, модель 5320 з причепом (а.с.11-12).

На виконання умов договору 01.01.2008р. складено акт прийму передачі майна №1 договору оренди №3 вантажного автомобіля (а.с.13).

Згідно пункту 5.1 договору орендодавець за даним договором зобов’язується протягом одного дня після набуття чинності цим договором передати орендареві за актом визначений пунктом 1 об’єкт оренди в належному стані, що забезпечує його нормальну експлуатацію; надати орендарю необхідну документацію на автомобіль, що орендується, та необхідне приладдя, забезпечити водіями.

На вимогу суду подати докази виконання пункту 5.1 договору , тобто докази передачі орендарю необхідної документації на автомобіль, що орендується, позивач доказів не подав. На запитання, чи укладався договір оренди місць для стоянки автомобілів з підприємцем, представник відповів, що не укладався.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію №463156 (а.с.86), свідоцтва про сплату єдиного податку серії Е №902959 (а.с.87) підприємець Бойчук зареєстрована 07.05.2007р. і її видом діяльності є виробництво цегли, оптова торгівля, послуги пилорами, виготовлення столярних виробів.

Частиною 2 статті 798 Цивільного кодексу України передбачено, що договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Водії, які здійснювали перевезення –Остапчук Василь Миколайович та Шеремета Ігор Кирилович прийняті на роботу в Приватне підприємство «Люкс»згідно наказів №К-1 від 02.01.2004р. (а.с.81-83) та №К-66 від 30.06.2005р. (а.с.92), за ними закріплено відповідальність за транспортними засобами наказами по ПП «Люкс»№В-6 від 01-03.2005р. (а.с.84) та №В-9 від 30.06.2005р. (а.с.93).

В судовому засіданні було з’ясовано, що відряджень водіям на роботу до підприємця Бойчук Н.С. приватне підприємство «Люкс»не давало.

Згідно видаткових накладних №РН-000022 від 27.02.2008р. (а.с.60) та №РН-0000028 від 05.03.2008р. (а.с.90) постачальником вантажу –цегла керамічна –є ФОСПД Бойчук Надія Станіславівна, а одержувачем є ТзОВ «Євробуд»(а.с.60,90).

Відповідно до абзацу 3 пункту 15 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою КМ України від 07.09.1998 № 1388, якщо власник транспортного засобу передав в установленому порядку право користування і (або) розпорядження ним іншій фізичній або юридичній особі, їм видається підрозділами ДАІ тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження.

Як вбачається з актів перевірки, при перевірці було з’ясовано, що транспортні засоби зареєстровані на приватне підприємство «Люкс», тимчасовий талон на підприємця Бойчук Н.С. не оформлявся, дорожні листи оформлені також ПП «Люкс»(а.с.30-31). Це також підтвердив в судовому засіданні директор ПП «Люкс»Гордіюк П.В.

Згідно абзацу 18 статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»автомобільний перевізник –це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортним засобом.

Таким чином, транспортні засоби використовувалися ПП «Люкс»а не підприємцем Бойчук Н.С. Перевізником в даному випадку є позивач. А оскільки вантаж, що перевозився належить не позивачу, а підприємцю Бойчук Н.С., водій мав мати ліцензійну картку.

З пояснень водіїв, доданих до актів перевірки, вбачається, що лікаря на ПП «Люкс»немає, а отже, медичний огляд не проводився і відмітка на дорожньому листі не ставилася; ліцензійні картки водію не видавали, а в другому випадку водій пояснив, що ліцензійна картка виготовляється (а.с.30-31).

Хоча договір оренди між ПП «Люкс»та підприємцем Бойчук Н.С. і був укладений, але він свідчить лише про наміри сторін вчинити певні дії, однак, матеріалами справи не підтверджено його виконання, а саме: передачу підприємцю документів на автомобілі згідно умов договору. Крім того, підприємцем не проведено відповідної державної реєстрації автомобілів в органах ДАІ згідно вимог чинного законодавства. ПП «Люкс»продовжує оформляти подорожні листи.

Отже, позовні вимоги позивача матеріалами справи не доведені і до задоволення не підлягають. Постанови про застосування фінансових санкцій відповідачем прийнято відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного спростовуються обґрунтування позивачем вимоги викладені у позовній заяві та доповненнях від 15.10.2008р.

Посилання позивача в доповненнях та уточненнях до позовної заяви на порушення перевіряючими –державними інспекторами вимог пунктів 12,14,16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті не можуть бути прийняті судом, оскільки, зважаючи на дати перевірок, вказаних в графіках, завданнях на перевірку та в журналах реєстрації завдань (а.с.62-69), суд не вбачає порушень, які б призвели до прийняття незаконних постанов або могли бути підставою для їх скасування.

Керуючись статтею 798 ЦК України, Законом України «Про автомобільний транспорт», Правилами дорожнього руху, Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, статтями 70,71,86,94,158-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В позові Приватного підприємства «Люкс»до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Підприємець Бойчук Надія Станіславівна про скасування постанов про застосування фінансових санкцій №00281 та №00282 від 23.04.2008р., відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20 денний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього 20 денного строку. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана до адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             Л.М.Сініцина

В повному обсязі постанову складено 10.2008р.