ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.11.08
р.
Справа № 37/178пн

Господарський
суд Донецької області у складі судді Попкова Д.О.,

присекретарі
Паліводі Ю.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за
позовною заявою Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Донецькій області, м. Донецьк, ідентифікаційний код 13511245

до
Відповідача: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Макіївка, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про:
зобов'язання повернути орендоване майно балансоутримувачу за актом приймання
передачі,

із
залученням Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на
стороні Позивача: Донецький національний технічний університет, м. Донецьк,
ідентифікаційний код 02070826,

за
участю:

представника
Позивача - Вощенко В.О. (за довіреністю №77 від 17.09.2008 р.);

представника
Відповідача - не з'явився ;

представника
Третьої особи - Білібін О.І. (за довіреністю №26/124 від 03.11.2008р.)

Відповідно
до вимог ст.4-4 ГПК України, п.7 ст. 129 Конституції України судовий розгляд
здійснювався з фіксацією технічними засобами аудиозапису.

Згідно
із ст.77 ГПК України  судове засідання
відкладалось з 02.10.2008р. на 14.10.2008р., з 14.10.2008р. на 23.10.2008р., з
23.10.2008р. на 04.11.2008р.

СУТЬ
СПРАВИ:

Регіональне
відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк
(далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною
заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Макіївка (далі - Відповідач)
про зобов'язання повернути орендоване майно балансоутримувачу за актом
приймання передачі.

В
обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на припинення дії договору
оренди № 2640/2006 від 26.04.2006р. внаслідок закінчення строку його дії і
відмови орендодавця від продовження на новий строк.

На  підтвердження вказаних обставин Позивач надає
договір оренди № 2640/2006 від 26.04.2006р. з додатками, договір № 1  від 23.08.2006р. про внесення змін до
договору оренди державного майна № 2640/2006 від 26.04.2006р., лист від
22.04.2008р. № 06-03-3150 з доказами відправки Відповідачу.

Нормативно
свої вимоги Позивач обґрунтовує ст. 27 Закону України „Про оренду державного та
комунального майна”, ст. 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 12
Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач
у судові засідання не з'являвся, відзиву не надав, хоча належним чином
повідомлявся про судові засідання шляхом своєчасного надсилання ухвал за
адресою, визначеною у якості місця проживання
згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 15).

Ухвалою
суду від 02.10.2008р. до участі у справи у якості Третьої особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спорту, на стороні позивача залучено Донецький
національний технічний університет, м. Донецьк (далі - Третя особа).

Третя
особа у судовому засіданні 04.11.2008р. підтримала позовні вимоги у повному
обсягу та надала пояснення від 04.11.2008р. № 14-309/10 (а.с.39), згідно із
якими Відповідач досі знаходиться у спірному приміщенні.

Представники
учасників справи у судовому засіданні підтримали свою позицію, викладену
письмово.

Суд
вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх
цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а
окремі ненадані Відповідачем документи та його неявка у світлі приписів ст.ст.
4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України, не вливають на таку
кваліфікацію.

Вислухавши
у судовому засіданні представників учасників, дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані суду Позивачем докази в порядку ст. 43 ГПК України, суд

ВСТАНОВИВ:

26.04.2006р.
між Позивачем (Орендодавець) та Відповідачем (Орендар) укладено договір  оренди № 2640/2006 (а.с.а.с. 9-13), згідно
п.1.1, 10.1 якого Позивач передає Відповідачу в строкове  платне користування нерухоме державне майно -
нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 81,8 кв.м. (далі - приміщення),
що знаходиться на балансі Донецького технічного університету (далі - Балансоутримувач),
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, строком до 21.04.2007р.

Згідно
умов розділу 3 зазначеного договору на Відповідача покладені грошові
зобов'язання із перерахування орендної плати, визначеної на підставі Методики
розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України (за базовий
місяць розрахунку -  березень 2006р.
-  становить 659,64 грн. без ПДВ), що
підлягає корегуванню кожного місяця на індекс інфляції, з розподілом між  Державним бюджетом та Балансоутримувачем у
співвідношенні 50% та 50% щомісяця не пізніше 25 числа місяця.

26.04.2006р.
відповідно до умов п.п. 2.1., 2.5. договору приміщення було передано в оренду
Відповідачу, про що сторонами складено відповідний акт приймання-передачі
(а.с.10).

23.08.2006р.
договором № 1 про внесення змін до договору оренди державного майна № 2640/2006
від 26.04.2006р. (а.с.11) сторони дійшли згоди про зміну розміру орендної
плати, встановивши його виходячи із суми плати за базовий місяць - березень
2006р. - 139,14 гривень.

Листом
від 22.04.2008р. № 06-03-3150 (а.с. 13) Позивач повідомив Відповідача про
закінчення 17.04.2008р. строку дії договору оренди та необхідністю термінового
повернення орендованого майна балансоутримувачу, оскільки термін дії договору
продовжуватися не буде. Зазначений лист Відповідачем отриманий 10.05.2008р., що
підтверджується відміткою на поштовому повідомленні (а.с. 23).

Посилаючись
на відсутність відомостей щодо повернення майна Відповідачем Позивач звернувся
до суду з розглядуваним позовом.

Відповідач
у судові засідання не з'являвся, відзиву не надав, хоча належним чином
повідомлявся про судові засідання шляхом своєчасного надсилання ухвал за
адресою, визначеною у якості місця проживання
згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 15).

Третя
особа у судовому засіданні 04.11.2008р. підтримала позовні вимоги у повному
обсягу та надала пояснення від 04.11.2008р. № 14-309/10 (а.с.39), згідно із
якими Відповідач досі знаходиться у спірному приміщенні.

Виходячи
з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи,
суд вважає вимоги Позивача до Відповідача
такими, що підлягають задоволенню в повному обсягу, враховуючи наступне:

Як
вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у
примусовому спонуканні Відповідача до повернення орендованого майна у зв'язку
із припиненням орендних правовідносин через закінчення строку дії договору та
відмову Орендаря від його продовження.

Зважаючи
на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3
Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями та
іншими актами господарського законодавства, зокрема - Законом України „Про
оренду державного та комунального майна” та Цивільним кодексом України, а також
- умовами договору оренди державного майна № 2640/2006.

Згідно
ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України підставою виникнення правовідносин
(прав та обов'язків) є, зокрема,
договір. Аналогічні положення закріплені і ст.ст. 144, 173, 174
Господарського кодексу України.

Враховуючи
визначену в п. 10.1 договору дату закінчення строку його дії - 21.04.2007р. -
наявність листа від 22.04.2008р. № 06-03-3150, а також - приписи ч. 2 ст. 17
Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, ст.764 Цивільного
кодексу України і умови п. 10.6 договору, суд, за відсутністю в матеріалах
справи належних у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу
України доказів продовження орендних правовідносин у інший спосіб, дійшов
висновку, що орендні правовідносини між сторонами автоматично
продовжувалися  після 21.04.2007р. на той
же строк і на тих самих умовах - до 17.04.2008р.

В
контексті положень ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 180
Господарського кодексу України наявність орендних правовідносин зумовлює
висновок про правомірність здійснення Орендарем користування та володіння
об'єктом оренди (його перебування у Відповідача) до завершення строку таких
правовідносин.

Як
встановлено п. 10.8 договору оренди державного майна № 2640/2006від
26.04.2006р., закінчення строку дії є підставою для його припинення, що
відповідає приписам ч. 2 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та
комунального майна”, ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України.

За
висновками суду, лист Позивача від 22.04.2008р. № 06-03-3150 та його отримання
Відповідачем протягом місячного строку з дня закінчення продовженого терміну
договору  (10.05.2008р.) унеможливлюють
повторне автоматичне продовження орендних правовідносин після закінчення строку
дії договору внаслідок продовження фактичного користування майном у розумінні
положень ч.4 ст.284 Господарського кодексу України, ч. 2 ст. 17 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна” та ст. 764 Цивільного кодексу
України.

При
цьому суд також враховує, що Відповідачем не надано доказів наявності намірів
скористатися переважним правом на укладання договору на новий строк у спосіб,
визначений ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України.

Відповідно
до ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”
наслідком припинення договору оренди у зв'язку із закінченням строку є
обов'язок орендаря повернути об'єкт оренди на умовах, визначених у договорі.
Аналогічні положення щодо обов'язку повернення із вказівкою на негайність його
здійснення закріплені і в ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України.

Згідно
п.п. 2.4., 2.5., 5.7. договору оренди державного майна № 2640/2006 від
26.04.2006р. повернення майна здійснюється Орендарем Балансоутримувачу у
належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням
нормального фізичного зносу, і опосередковується актом приймання-передачі,
обов'язок по складанню якого покладається на сторону, що передає об'єкт.

Обов'язковість
дотримання зазначених умов договору встановлена приписами ст. 629 Цивільного
кодексу України.

У
світлі наведених висновків суду, подальше перебування приміщення у Відповідача
не має належних правових підстав, оскільки доказів правомірності перебування
спірного приміщення у Відповідача  на
інших підставах до матеріалів справи не надано.

Отже,
за висновками суду, порушені права Позивача підлягають захисту способом,
передбаченим ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу
України, а саме -  у спосіб спонукання до
примусового виконання обов'язку з повернення орендованого майна
балансоутримувачу за актом приймання-передачі об'єкту оренду.

Вказаний
спосіб судового захисту є співмірним та адекватними наявному порушенню прав
Позивача, а отже - відповідає вимогам ефективного захисту, встановленим ст. 13
Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 04.11.1950р.,
ратифікованої Законом України від 17.07.1997р.

У
відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України  судові витрати покладаються  на Відповідача у повному обсягу.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 4-2 - 4-6, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.
Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Донецькій області, м. Донецьк (ідентифікаційний код 13511245) до фізичної
особи-підприємця  ОСОБА_1, м. Макіївка
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про зобов'язання повернути орендоване майно
балансоутримувачу за актом приймання передачі задовольнити у повному обсягу.

2.
Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) повернути  орендоване майно -
нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 81,8 кв.м., яке розташоване на
цокольному поверсі гуртожитку № 7, що знаходиться на балансі Донецького
національного технічного університету, за адресою АДРЕСА_1, Донецькому
національному технічному університету (ідентифікаційний код 02070826) за актом
приймання-передачі.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

3.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) в доход державного бюджету державне мито в сумі 85,00 грн., витрати з
оплати послуг інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі
118,00грн.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

4.
Рішення набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку з дня його
прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного
подання протягом зазначеного строку - після розгляду справи апеляційною
інстанцією, якщо рішення не буде скасовано.

За
згодою присутнього представника Позивача у судовому засіданні 04.11.2008р.  оголошено вступну та резолютивну частину
рішення.

Повний
текст рішення  підписано 04.11.2008р.

5.
Рішення може бути оскаржене через Господарський суд Донецької області в
апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття  або в касаційному порядку протягом одного
місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя