ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 12/196

07.11.08

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю «ІС Системи»

До                              Київського міського шпиталю інвалідів Великої Вітчизняної війни

Про                              відшкодування заподіяних збитків в розмірі 46 174 грн.

Суддя Л.В.Прокопенко

Представники:

Від позивача Панченко В.І. - директор

Кошовий С.О. –адв. (дов. від 24.07.08 р.)

Від відповідача Підкипний І.М. –предст. (дов. №223 від 26.08.08 р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення з відповідача суму заподіяних збитків у формі втраченої вигоди (неодержаних доходів) у розмірі 45 600 грн. у зв’язку з розірванням договору № 7.4 від 10.01.2006 р., укладеного між сторонами.

Ухвалою суду від 15.07.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 27.08.2008 р.

Ухвалою суду від 27.08.2008 р. розгляд справи відкладено у зв’язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 10.09.2008 р. представник відповідача надав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві; розгляд справи відкладено.

В судовому засіданні 28.10.2008 р. оголошено перерву для виготовлення повного тексту рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2006 р. між сторонами укладено договір № 7.4, згідно умов якого відповідач як виконавець взяв на себе зобов’язання виконувати дрібний ремонт та технічне обслуговування внутрішніх систем опалення, холодного та гарячого водопостачання, внутрішньої каналізаційної системи в кількості 5 800 точок обслуговування та мережі, а позивач як замовник зобов’язався прийняти та оплатити послуги.

Позивач стверджує, що роботи виконувалися належним чином у погоджені сторонами строки без жодних недоліків та відступів, про що свідчать підписані сторонами та скріплені печатками акти виконаних робіт від 07.02.2006 р. № 1.4, від 27.02.2006 р. № 2.4 по повному виконанню робіт з внутрішньої системи опалення, внутрішньої системи водопостачання та каналізаційної системи.

Роботи виконувалися протягом двох місяців. Позивач сподівався на майбутню плідну роботу з відповідачем та розраховував на отримання винагороди за виконану роботу протягом всього строку дії договору.

21.02.2006 р. відповідачем направлено позивачу лист № 53, згідно якого повідомлено про призупинення робіт в зв’язку з тим, що відповідача не задовольняє технічне обслуговування та дрібний ремонт інженерних мереж.

Позивач вважає, що дії відповідач з призупинення (розірвання) договору не є аргументованими, такими, що грубо порушили умови договору та права позивача, що призвели до заподіяння збитків позивачу у вигляді неотриманих доходів.

Згідно пунктів 7.2, 7.3 договору він може бути розірваний при порушенні умов договору –протягом триденного строку та в інших випадках –з ініціативи однієї із сторін при попередженні іншої за один місяць.

Позивачем умови договору не порушувалися. Процедура щодо попередження про розірвання договору за місяць відповідачем не дотримана, так як позивача не було попереджено про розірвання договору.

Позивач стверджує, що розірванням договору є безпідставним.

Відповідач завдав йому збитків у вигляді неотриманого доходу, який він міг би отримати в разі належного виконання умов договору відповідачем.

Сума заподіяних збитків у розмірі 46 600 грн. розрахована таким чином: 4 560 грн. за 10 місяців з березня по грудень 2006 р.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушень виконання зобов’язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання воно припиняється частково або в повному обсязі.

Позивачу 21.02.2006 р. направлено претензію, в якій повідомлялося про розірвання договору. Таким чином, протягом двадцятиденного терміну згідно вимог ст. 188 ГК України позивач мав надіслати відповідь на пропозицію про розірвання договору, що ним зроблено не було.

З березня 2006 р. позивач припинив надання послуг за договором.

Також відповідач не згодний з тим, що договір кваліфікований позивачем як договір підряду, тоді як він, на думку відповідача, є договором про надання послуг.

Договором, укладеним між сторонами, передбачено можливість розірвання договору за ініціативою однієї зі сторін.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно умов договору (п. 7.3) сторони погодили, що договір може бути розірваний в інших випадках (ніж вказаних у п. 7.2 договору) з ініціативи однієї із сторін за умови попередження другої сторони не менше, ніж за місяць до його розірвання.

Зазначене положення договору відповідає вимогам ст. 651 ЦК України та ст. 188 ГК України, згідно яких допускається одностороннє розірвання договору, якщо це передбачене умовами договору. При чому, ці положення ЦК та ГК України є загальними і їх застосування не залежить від виду договірних відносин.

Як зазначено вище, п. 7.3 договору надає право кожній зі сторін ініціювати розірвання договору в односторонньому порядку. При чому, це право не обумовлене наявністю якихось обставин, тобто достатньо просто заяви будь-якої зі сторін про припинення договірних відносин для розірвання договору.

Така заява була надіслана відповідачем позивачу 21.02.2008 р. Як правильно зазначив позивач у позовній заяві, словосполучення «призупинення дії договору», що вжите у зазначеній заяві, означає розірвання договору.

Відносно застосування положень ст. 188 ГК України щодо розгляду заяви у двадцятиденний термін та передачу спору на вирішення суду, то зазначені положення в даному випадку не підлягають до застосування, так як можливість одностороннього розірвання договору передбачена безпосередньо договором і не потребує дотримання якихось додаткових процедур, крім повідомлення контрагента за місяць.

У зв’язку з наведеним, договірні відносини між сторонами припинено внаслідок розірвання договору.

Щодо завдання відповідачу збитків внаслідок розірвання договору, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 22 ЦК України, ст. 224 ГК України збитками є, в тому числі, доходи, які особа могла би реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Як зазначено вище, суд не знаходить підстав для висновку про те, що відповідачем порушено права позивача шляхом розірвання договору в односторонньому порядку згідно п. 7.3 договору.

Взагалі, на думку суду, використання стороною за договором своїх прав як контрагента не може розцінюватися як завдання збитків іншій стороні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-89, 93 ГПК України, ст. 651 ЦК України, ст. 188 ГК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог відмовити.

2.          Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                           Л.В.Прокопенко