ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2008 р.

12:10

Справа № 17/415/08

Господарський суд Миколаївської області

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Чернявській Я.А.,

з участю представників сторін:

від позивача–Станько Н.Б., довіреність № 8548 від 05.06.08р.;

від відповідача –не з‘явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/415/08

за Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області, 54050, м.Миколаїв, вул. Торгова, 63-А,

До товариства з обмеженою відповідальністю “Никкон”, 57210, Миколаївська область, Жовтневий район, смт. Воскресенське, вул. Леніна, 68, кв. 2,

про визнання недійсними з моменту реєстрації установчих документів, свідоцтва платника податку на додану вартість,-

Позивач позовні вимоги підтримує.

Відповідач відзив на позовну заяву та заперечень проти позову не надав, свого представника у судове засідання не направив, хоча про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважного представника відповідача, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, - суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом про визнання недійсними з моменту реєстрації установчих документів, свідоцтва платника податку на додану вартість відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю “Никкон”.

Товариства з обмеженою відповідальністю “Никкон” (надалі ТОВ “Никкон”), юридична адреса підприємства згідно установчих документів: 57210 Миколаївська область, Жовтневий район, смт.Воскресенське, вул. Леніна, 68, кв. 2, ідентифікаційний код № 35048308 зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 18.04.2007 року за № 0007913..

ТОВ "Никкон" взято на облік як платник податків в ДПІ у Жовтневому районі Миколаївської області 19.04.2007 року за № 1004. Установчі документи ТОВ "Никкон" в порушення чийого законодавства складені та зареєстровані на підставну особу.

Відповідно до статуту ТОВ "Никкон" засновником підприємства є громадянин України Клок Олексій Іванович, паспорт ЕО 366714 виданий 07.07.1997року Миколаївським РВ УМВС України в Миколаївській області, ідентифікаційний номер , зареєстрований за адресою: м.Миколаїв, вул.Дунаєва, 39 кв.103.

Згідно пояснень Клок О.І. встановлено, що в лютому 2007року на залізничному вокзалі "Сортировочний" громадянином Клок О.І. було втрачено паспорт і пенсійне посвідчення а також паспорт і посвідчення дружини Клок Віри Андріївни. На слідуючий день після втрати документів Клок 0.1. було написано заяву в Заводський РВВС М.Миколаєва а також надано заяву в газету.

Підприємницькою діяльністю громадянин Клок О.І. не займався, будь якого відношення до діяльності ТОВ "Никкон" не має, за адресою, зазначеною в установчих документах ТОВ "Никкон" не знаходиться згідно пояснення гр.Клок О.І. та акту про відсутність ТОВ "Никкон" №77/26-301 від 22.05.2008року.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України передбачено, що "підприємництво" - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик діяльність з метою одержання прибутку.

Статтею 56 цього Кодексу встановлено, що "підприємство створюється згідно з рішенням власника". У відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" - "державна реєстрація суб’єктів підприємницької діяльності проводиться в органах державної реєстрації за місцезнаходженням, або місцем проживання даного суб"єкта", якщо інше не передбачено законодавством.

Таким чином, як свідчать зібрані матеріали, ТОВ "Никкон" було зареєстровано всупереч інтересам держави та з порушенням норм чинного законодавства, з метою ухилення від сплати податків, оскільки особи, які здійснювали господарську діяльність від імені ТОВ "Никкон" усвідомлювали протиправність своїх дій, свідомо приховували своє місцезнаходження та не сплачували податки, як це передбачено ст.ст.6,7,9 Закону України від 25.06.1991р. №1251-ХІІ "Про систему оподаткування", ст.ст.15,18 Закону України від 19.09.1991р. №1576-ХІІ "Про господарські товариства", ст.42 Господарського кодексу України та іншими нормативними актами.

Оскільки, ТОВ "Никкон" зареєстровано з порушенням порядку державної реєстрації встановленого законодавством, а власник та керівник підприємства не здійснював безпосередньої самостійної діяльності направленої на отримання прибутку, то дану діяльність не можливо вважати підприємницькою.

Дані дії Відповідача порушують норми чинного законодавства України і надають можливість іншим незареєстрованим особам займатися фіктивним підприємництвом та одержувати не контрольовані доходи.

Первинні документи можуть бути складені особою, яка наділена цивільною правоздатністю та зобов"язаннями перед своїми контрагентами.

Відповідно до вимог Закону України від 16.07.1999р. №996-ХІІ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтвердженням здійснення господарських операцій є первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення, а також повинні мати обов"язкові реквізити: посаду особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, невідомі особи, які не були наділені цивільною правоздатністю щодо діяльності "фіктивного" підприємства, в порушення вимог чинного законодавства використали право на складання первинних документів.

Первинна документація із реквізитами "фіктивного" підприємства та підписана від імені відповідача, як директора товариства, не відповідає вимогам законів України, так як складена і підписана особою, не уповноваженою на це та не наділеною правоздатністю щодо діяльності вказаного СПД.

Законодавством, що регулює підприємницьку діяльність, визначено необхідні підстави та умови, при наявності яких підприємство вважається створеним і набуває статусу юридичної особи.

Так, статтею 56 Господарського кодексу України визначено, що підприємство створюється згідно з рішенням власника (власників) майна чи уповноваженого ним (ними) органу.В даному випадку засновник, як директор товариства, рішеня такого не приймав, не був власником майна підприємства, не створював статутний фонд.

Відповідно до ст.57 Господарського кодексу України-підприємство діє на підставі статуту, який затвержується власником майна. У статуті підприємства визначаються найменування підприємства, його місцезнаходження, мету і предмет діяльності тощо. Отже, статут "фіктивного" підприємства не відповідає вимогам чинного законодавства України і не може бути дійсним, оскільки: - підприємство за зазначеною в статуті адресою не знаходиться.

Також статтею 57 Господарського кодексу України визначено джерела формуваня майна підприємства, одним з яких є грошові та матеріальні внески засновника (засновників) підприємства та визначені загальні принципи управління підприємством. Власник здійснює свої права по управлінню підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи.

Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що реєстраційна картка суб"єкта підприємницької діяльності, яка одночасно є заявою про реєстрацію підприємства та реєстраційна заява платника податку на додану вартість заповнюється особисто заявником.

Таким чином, на підставі неправдивих даних, щодо мети створення та діяльності підприємства та відомостей про його засновників у державних органах була здійснена реєстрація підприємства, яка суперечить вимогам чинного законодавства України і не може бути дійсною.

Підпунктом 7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР із змінами та доповненнями надано право на нарахування податку та складання податкових накладних виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.9 вказаного Закону.

Згідно п.9.6 ст.9 вищенаведеного Закону свідоцтво про реєстрацію діє до дати його анулювання, яке відбувається у випадку, якщо зареєстрована в якості платника податку особа припиняє діяльність згідно рішення про ліквідацію такого платника податку.

Згідно ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" - державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводиться державним реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи - підприємця.

Враховуючи ст.110 ЦК України - юридична особа ліквідується: - за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.5, 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", ст.ст.161-163, п.6 розд.УП прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним з моменту реєстрації статут ТОВ "Никкон", а саме з 18.04.2007року.

3. Визнати недісним свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ "Никкон" з моменту реєстрації а саме з 18.04.2007 року.

4. Визнати недійсною реєстрацію ТОВ "Никкон" як платника податку на додану вартість з 17.05.2007 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо не подано заяву про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Постанову може бути оскаржено в порядку, встановленому ст. 186 КАС України.

Суддя

С.М.Коваль