ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "18" червня 2008 р.
по справі  № 1/84-78

За
позовом Волинської
обласної спілки споживчих товариств

до  Луцької міської
ради

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1

про визнання недійсним
договору

Суддя Гончар М.М.

Представники :

від позивача: Діхтяренко Ю.І., дор. №6-259 від
06.11.2007 року

від відповідачів : Луцької міської ради - Гармай І.Т.,
довір. №1.1-8/1179 від 01.04.2008 року

Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1. - н/з

Суть спору: позивач - Волинська обласна спілка
споживчих товариств, звернувся в суд з позовом до Луцької міської ради та
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про визнання недійсним договору
оренди землі (земельної ділянки площею 302 кв. м. у АДРЕСА_1) від 18 лютого
2005 року, укладеного між Луцькою міською радою та підприємцем ОСОБА_1та
додаткової угоди до договору оренди від 28.03.2007 року.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним:

- Земельна ділянка надана в оренду на
підставі рішення Луцької міської ради №17/16.30 від 10.06.2004 року "Про
надання земельної ділянки на умовах оренди підприємцю ОСОБА_1 для
обслуговування громадської вбиральні АДРЕСА_1";

- постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2007 року у справі №22-а-2705/07 визнано
протиправним рішення Луцької міської ради №17/16.30 від 10.06.2004 року
"Про надання земельної ділянки на умовах оренди підприємцю ОСОБА_1 для
обслуговування громадської вбиральні на АДРЕСА_1";

- під час прийняття рішення Луцькою
міською радою №17/16.30 від 10.06.2004 року "Про надання земельної ділянки
на умовах оренди підприємцю ОСОБА_1 для обслуговування громадської вбиральні на
АДРЕСА_1" був чинний договір на право тимчасового користування землею
(оренди) з позивачем;

- Луцька міська рада відмовила у
розірванні договору від 18.02.2005 року позивачу, мотивуючи відсутністю
судового рішення про примусове скасування чи дострокове розірвання договору від
18.02.2005 року між Луцькою міською радою та підприємцем ОСОБА_1.

Відповідач - Луцька міська рада у
поясненнях від 21.03.2008 року позовні вимоги вважає безпідставними,
оскільки   укладаючи    договір оренди землі 18.02.2005 року з
підприємцем ОСОБА_1., Луцька міська рада реалізовувала надані законодавством
повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності, у договорі
визначені всі істотні умови згідно Закону України "Про оренду землі";
позивачем не додано до позовної заяви правовстановлюючих документів на
оспорювану земельну ділянку на момент укладення договору оренди землі від
18.02.2005 року та не наведено підстав для тверджень про порушення його прав
цим договором.

Відповідач - підприємець ОСОБА_1.
вимоги ухвал суду не виконав, витребувані судом документи та пояснення не
подав, повноважного представника  в
судове засідання не направив, хоч був належним чином повідомлений про час і
місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК
України справа розглянута за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи господарський суд, -

в с т а н о в и в:

10 червня 2004 року Луцька міська
рада прийняла рішення № 17/16.30 "Про надання земельної ділянки на умовах
оренди підприємцю ОСОБА_1 для обслуговування громадської вбиральні на
АДРЕСА_1".

18 лютого 2005 року між відповідачами
- Луцькою міською радою та підприємцем ОСОБА_1. укладений договір оренди землі,
відповідно до якого Луцька міська рада (орендодавець) надала, а підприємець
ОСОБА_1. (орендар)   прийняв  в строкове платне користування земельну
ділянку площею 209 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 у м. Луцьку для
обслуговування громадської вбиральні.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2007 року у справі № 22-а-2705/07 визнано
протиправним та скасовано рішення Луцької міської ради № 17/16.30.

Волинською    облспожавспілкою Луцькій міській раді
надсилались листи №1/6-393/2 від 14.11.2007 року та № 6-4/2 від 17.01.2008 року
про вирішення питання щодо розірвання договору з підприємцем ОСОБА_1. та
надання земельної ділянки площею 302 кв. м
по АДРЕСА_1 в м. Луцьку позивачу на умовах оренди.

У
відповіді від 08.02.2008 року № 1.1-16/417 Луцька міська рада повідомила, що
постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2007року
свідчить про скасування рішення Луцької міської ради №17/16.30 від 10.06.2004
року "Про надання земельної ділянки на умовах оренди підприємцю ОСОБА_1
для обслуговування громадської вбиральні на АДРЕСА_1", а не про примусове
скасування та дострокове розірвання договору оренди, укладеного між
відповідачем та міською радою.  Крім
того, 30.01.2008 року підприємець ОСОБА_1. повідомив Луцьку міську раду про
наміри оскаржувати вищевказану постанову, а також він є власником магазину
промислових товарів, який знаходиться на спірній земельній ділянці на АДРЕСА_1.

Згідно п. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній
або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29.10.2007 року у справі №22-а-2705/07 визнано
протиправним і скасовано рішення Луцької міської ради №17/16.30 від 10.06.2004
року "Про надання земельної ділянки на умовах оренди підприємцю ОСОБА_1. для
обслуговування громадської вбиральні на АДРЕСА_1".

Згідно з п. 17 договору оренди землі
від 18.02.2005 року передача земельної ділянки здійснюється з розробленням
проекту її відведення та на підставі рішення Луцької міської ради №17/16.29 від
10.06.2004 року.

Визнання протиправним та скасування
рішення Луцької міської ради про надання земельної ділянки на умовах оренди є
підставою для визнання недійсним договору оренди цієї земельної ділянки.

Згідно з ст.149 Земельного кодексу України  земельні ділянки, надані у постійне
користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися
для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів
місцевого самоврядування. У разі незгоди землекористувача з вилученням
земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду встановлено, що під час прийняття Луцькою міською радою
рішення №17/16.30 "Про надання земельної ділянки на умовах оренди
підприємцю ОСОБА_1 для обслуговування громадської вбиральні на АДРЕСА_1 і
укладення договору оренди був чинним договір на право тимчасового користування
землею (оренди) від 28.02.1997 року, за яким даною земельною ділянкою
користувалась Волинська ОСС. Даний договір Луцька міська рада та Волинська ОСС
не розривали, зміни про вилучення земельних ділянок до нього не вносились

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України
встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але
одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п. 3.2 Роз'яснення
президії Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999 р. № 02-5/111
"Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод
недійсними" за загальним правилом угода, визнана недійсною, вважається
такою з моменту її укладення. Виняток з цього правила становлять угоди, зі змісту
яких випливає, що вони можуть бути припинені лише на майбутнє, оскільки
неможливо повернути усе одержане за ними, наприклад, вже здійснене користування
за договором майнового найму, зберігання за договором схову тощо. Отже, договір
оренди землі від 18.02.2005року може бути визнаний судом недійсним лише на
майбутнє.

На підставі викладеного позовні
вимоги, Волинської обласної спілки споживчих товариств до Луцької міської ради,
підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,
підлягають до задоволення.

Спір
до розгляду суду доведено з вини відповідачів, тому судові витрати по сплаті
державного мита в сумі  85 грн. 00 коп.
та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу відповідно до ст.49 ГПК України слід віднести на відповідачів порівну.

Господарський суд, керуючись  ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

в
и р і ш и в:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним на майбутнє
договір оренди земельної ділянки від 18.02.2005 року укладений між підприємцем
ОСОБА_1. та Луцькою міською радою.

3. Стягнути з підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_2на корить Волинської обласної спілки споживчих товариств, м.
Луцьк, вул. Ковельська, 13, код 01743401 (р/р 7101 в АБ
"Брокбізнесбанк" м. Луцьк, МФО 303592) 42 грн. 50 коп.    в
повернення витрат по сплаті державного мита, 59 грн. 00 коп. в
повернення витрат по сплаті за інформаційно-технічне   забезпечення судового процесу, а всього 101
грн. 50 коп. (сто одну грн. 50 коп.)

4. Стягнути з Луцької міської ради, м.
Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19 на корить Волинської обласної спілки
споживчих товариств, м. Луцьк, вул. Ковельська, 13, код 01743401 (р/р
7101 в АБ "Брокбізнесбанк" м. Луцьк, МФО 303592)           42 грн. 50 коп. в повернення витрат
по сплаті державного мита, 59 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті за
інформаційно-технічне   забезпечення судового
процесу, а всього 101грн. 50 коп. (сто одну грн. 50 коп.)

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
М.М. Гончар