ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.08

Справа №АС10/692-07.

Господарський суд Сумської області , у складі судді Левченко П.І. розглянувши матеріали справи

за позовом : Роменського колективного швейного підприємства «Пролісок» , м. Ромни Сумської області

до відповідача : Роменської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Ромни Сумської області

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

За участю представників сторін:

від позивача – не з’явився ;

від відповідача – Біловол Л.О., довіреність № 4992/10/10-015 від 22.04.2008 року

В засіданні приймала участь секретар судового засідання Ю.В.Литвиненко .

Суть спору : позивач просить суд визнати недійсним податкові повідомлення-рішення № /0 від 13.12.07 року на суму 1 106,35 грн. та № /0 на суму 58,00 грн.

Відповідач проти позову заперечує.

Позивач надіслав до суду листа ( заяву) № 222 від 31.10.2008 року , в якому просить розглянути дану справу без участі його представника .

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача , господарський суд встановив:

03.12.2007 року відповідачем було проведено невиїзну документальну перевірку дотримання позивачем вимог податкового законодавства з питань своєчасності сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин за період з 16.01.2006 року по 15.11.2007 року та з 15.10.2007 року по 15.11.2007 року .

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акти № 12350/1701/05502597 та № 12376/1701/05502597, якими встановлено факти несвоєчасної сплати позивачем податку з власників транспортних засобів у сумі 2 212,67 грн. та , відповідно, 290,00 грн.

На підставі вищезгаданих актів перевірки відповідачем 03.12.2007 року ( в день перевірки) були винесені податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 1 106,35 грн. та відповідно - 58,00 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на пункт 4.11 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних перевірок з питань дотримання податкового , валютного та іншого законодавства , затвердженого наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005 року , яки передбачено , що податкове повідомлення – рішення приймається податковим органом протягом десяти робочих днів з дня реєстрації акту перевірки , а за наявності заперечень посадових осіб суб’єкта господарювання до акту перевірки – протягом трьох днів з дня розгляду заперечень і надання письмової відповіді суб’єкту господарювання .

Позивач підписав акти перевірки 03.12.2007 року , отримав примірники актів перевірки 03.12.2007 року і не надав відповідачеві ніяких заперечень , які б відповідач мав розглянути за їх наявності .

Позивач лише зазначив після підписів в актах , які засвідчують ознайомлення з актами та отримання одного примірнику акту , що заперечення до актів будуть подані до 06.12.2007 року .

Таким чином , відповідач 03.12.2007 року не мав у наявності заперечень посадових осіб позивача до актів перевірки, а тому в даному разі відповідач не мав ніяких перешкод для прийняття податкових повідомлень-рішень 03.12.2007 року .

Зазначення в актах перевірки про те, що заперечення будуть надані , суд не може розцінювати як наявність у податкового органу заперечень, які б він мав розглядати і на які він мав би надати письмові відповіді.

За таких обставин , відповідач не порушив пункт 4.11 вищезгаданого Порядку , винісши податкові повідомлення-рішення 03.12.2007 року на підставі актів перевірки від 03.12.2007 року , оскільки в цей день відповідач не мав у наявності заперечень посадових осіб позивача, які б він міг розглядати та , на які б він мав надати відповіді.

Необґрунтованим також є посилання позивача на порушення відповідачем Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ ( далі – Закон № 2181), зокрема порушення п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 та п.п. 4.4.1 п. 4.1 ст. 4 Закону № 2181.

Приписи підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону № 2181 стосується визначення підстав для примусового стягнення активів та визначення бюджетного фонду , а не порядку (черговості) погашення податкового боргу та податкових зобов’язань платника податку .

Порядок погашення (черговості погашення) податкового боргу та податкових зобов’язань передбачений пунктом 7.7 статті 7 Закону № 2181, в якому визначено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов’язань, які не є податковим боргом , у порядку календарної черговості його виникнення .

В актах перевірки встановлено факти порушення позивачем граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов’язань з податку власників транспортних засобів .

Згідно п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону № 2181 платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання , зазначену у поданій ним податковій декларації , протягом 10 календарних днів , наступних за останнім днем відповідного граничного строку , передбаченого п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації .

У відповідності з п.п. 5.4.1 Закону № 2181, узгоджена сума податкового зобов’язання , не сплачена платником податків у строки , визначені цією статтею , визнається сумою податкового боргу платника податків .

Зважаючи на вищевикладене , позивач не міг самостійно визначати черговість погашення податкових зобов’язань за наявності в нього податкового боргу , оскільки п. 7.7. ст. 7Закону № 2181 чітко і однозначно визначено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов’язань, які не є податковим боргом , у порядку календарної черговості їх виникнення .

На підставі всього вищевикладеного, позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Тому, керуючись ст.ст. 71,158-163 КАС України , господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю .

2.          Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

3.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписаний суддею 18.11.08 року.