ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.06.08р.

Справа
№ 9/152-08

За
позовом  Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ

до
відповідача-1 - Фізична особа- підприємець ОСОБА_2,

м.Дніпропетровськ

до
відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексон Груп",
м.Сімферополь

Автономна
Республіка Крим

про стягнення 8762 грн. 81 коп.

Суддя  Подобєд І.М.

При
секретарі судового засідання -спеціаліст Бобир Ю.В.

Представники:

Від позивача - ОСОБА_3. - представник, довір.
ВЕХ №154245 від 21.08.07р.

Від відповідача-1 -  представник не з'явився

Від відповідача-2 -  представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1. звернулвся у квітні 2008 року із позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2. та до ТОВ „Ексон Груп”, в якому просить господарський
суд стягнути солідарно з обох відповідачів на свою користь грошові кошти в сумі
8762,81 грн., у тому числі: 7892,00 грн. основного боргу, 781,30 грн. збитків
від інфляції, 89,51 грн. трьох процентів річних, а також судові витрати у
справі. Обґрунтовує свої вимоги наявністю невиконаних відповідачами зобов'язань
з оплати наданих з 04.10.2007р. по 11.10.2007р. послуг перевезень вантажу
автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

Відповідач-1
вказує у відзиві на позов, що повністю підтверджує обставини наведені у
позовній заяві. Вказує також, що 21.01.2008р. повідомила Позивача, що не може
погасити перед ним заборгованість у сумі 7892,00 грн. так, як ТОВ „Ексон Груп”
не погасило перед нею заборгованість за дане перевезення в сумі 8192,00 грн. по
договору транспортного експедирування, згідно договору-заявці №1 від
26.09.2007р. Вважає, що стягувану Позивачем суму має погашати ТОВ „Ексон Груп”.

Відповідач-2
відзив на позов не надав. Представник відповідача-2 у судове засідання не
з'явився у зв'язку із чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами,
згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В
судовому засіданні 05.06.08р. за згодою позивача оголошено вступну та
резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши
надані докази, господарський суд -

встановив:

Між
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі Позивач)  та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2
(надалі -Відповідач-1) був укладений договір від 26.09.2007р. транспортного
експедирування, у відповідності до умов якого Позивач зобов'язався надати під
завантаження один автомобіль на 04.09.2007р. для здійснення перевезення по
маршруту від м. Полтава (Україна) до м.Загреб (Хорватія), вартість якого була
встановлена у розмірі 7892,00 грн. та має бути здійснена на протязі 7
банківських днів з моменту отримання документів по факту перевезення.

Позивач
прийняв запропоновані Відповідачем-1 умови перевезення та направив в м. Полтаву
один автомобіль ДАФ НОМЕР_1під керуванням водія ОСОБА_4.

04.10.2007р.
автомобіль ДАФ НОМЕР_1під керуванням водія ОСОБА_4 у м.Полтава був завантажений
брикетами пресованими з шелухи соняшника -2898 упаковок. Цей товар був
упакований в термоусадочну плівку та обтягнутий поліетиленом на 21 місце, вагою
21737 кг. Відправником цього вантажу було ТОВА „Союз-Електрон” м.Полтава, вул.
Горького, 8/55. Отримувачем вантажу була фірма Brodic I sinovi d.o.o., Svacicev
trg 13/3 в Загреб (Хорватія).

11.10.2007р.
вказаний вантаж був доставлений Позивачем і вивантажений у місці призначення,
що підтверджується CMR № 0027563.

17.10.2007р.
меж Позивачем та Відповідачем-1 був складений акт №67/1 про виконання робіт,
згідно з яким підтверджується, що Позивачем були надані Відповідачу-1
транспортні послуги за маршрутом: м. Полтава (Україна) до м. Загреб (Хорватія)
за період часу з 04.10.2007р. по 11.10.2007р. на загальну суму 7892,00 грн.
Того ж дня Позивачем був виставлений до оплати Відповідачу-1 рахунок № 67/1 із
зазначенням реквізитів по сплаті суми 7892,00 грн.

Згідно
заявки Відповідач-1 зобов'язаний був сплатити за вказане перевезення вантажів
на протязі 7 банківських днів з моменту отримання документів по факту
перевезення, але після спливу цього строку Відповідачем-1 розрахунок за вказані
послуги здійснений не був.

03.12.2007р.
Позивач направив на адресу Відповідача-1 претензію із вимогою про сплату
зазначеної заборгованості.

21.01.2008р.
Позивачем була отримана від Відповідача-1 відповідь, в якій остання вказувала,
що не може сплатити зазначену заборгованість так як, не отримала оплати за це
перевезення від Товариства з обмеженою відповідальністю „Ексон Груп” (надалі -
Відповідач-2).

01.02.2008р.
Позивач направив на адресу Відповідача-2 претензію про виплату заборгованості в
суми 7892,00 грн., яка була залишена без відповіді та без задоволення.

У зв'язку із прострочкою виконання
грошових зобов'язань, у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, Позивач нарахував та вимагає стягнути з Відповідачів додатково до суми
основного боргу суму 781,30 грн. збитків від інфляції за період з 29.10.2007р.
по 01.03.2008р. та суму 372,54 грн. -3% річних за період з 29.10.2007р. по
14.03.2008р.

Таким чином, загальна
заборгованість Відповідача-1 разом з інфляційними втратами та трьома відсотками
річних складає 8762,81 грн. ( 7892,00 грн. + 781,30 грн. + 372,54 грн. =
8762,81 грн.).

На
час розгляду справи Відповідачі доказів погашення зазначеної заборгованості
суду не надали.

З
урахуванням встановлених обставин позовні вимоги Позивача до Відповідача-1
підлягають задоволенню, а у позовних вимогах до Відповідача-2 слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно
до ч.2 ст.929 Цивільного кодексу України, договором транспортного  експедирування може бути встановлено
обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу  транспортом
і  за  маршрутом,
вибраним експедитором або клієнтом,
зобов'язання

експедитора
укласти від свого імені або від імені клієнта
договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням.

Як вбачається із умов
укладеного між Позивачем та Відповідачем-1 договору-заявки №11/1 від
26.09.2007р., Відповідач-1 від свого імені здійснив замовлення перевезення, яке
було виконано Позивачем.

Статтею
530 ч.1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
строк (термін).

Згідно
до приписів ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського
кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані
належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від
виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно
положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, Боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В
силу положень ст. ст. 9, 16, 549-551, 611 Цивільного кодексу України та ст. ст.
4, 20, 216-220, 230-232 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на
підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими законами і договором, а держава забезпечує захист прав
і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом
застосування штрафних санкцій.

Відповідач-1
неналежним чином виконав свої договірні (майново-господарські) зобов'язання
перед Позивачем з оплати наданих за його замовленням послуг перевезення
вантажів у міжміському та міжнародному сполученні, чим порушив умови укладеного
із позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому
позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача-1 суми 7892,00
грн. основного боргу, 781,30 грн. збитків від інфляції, 89,51 грн. трьох
процентів річних -є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Позивач
не надав доказів про наявність у встановлених судом правовідносинах
передбачених умовами договору або встановлених чинним законодавством солідарних
зобов'язань Відповідача-2 по сплаті за перевезення, замовником якого від свого
імені виступав Відповідач-1, тому у позовних вимогах про стягнення зазначеної
заборгованості з Відповідача-2 слід відмовити, як пред'явлених до неналежного
відповідача.

Судові
витрати у справі покладаються на Відповідача-1, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45,
49, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський
суд -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1суму 7892 грн. основного
боргу, 781 грн. 30 коп. збитків від інфляції, 89 грн. 51 коп. трьох процентів
річних, 102 грн. витрат на держмито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

В позовних вимогах фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ексон Груп”
відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд

Рішення
підписано 09.07.08р.