ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008 р.

№
7/277

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого,
судді

Дерепи
В.І.,

суддів

Грека
Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1

на

рішення
господарського суду Рівненської області від 25 вересня 2007 року та постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 31 березня 2008 року

у справі

№ 7/277

за
позовом

ОСОБА_1

до

-          відкритого акціонерного товариства
"Рівнеагробудкомплект", -
товариства з обмеженою відповідальністю ЛТД "АЕК"

третя
особа на стороні позивача

ОСОБА_2

про

визнання
договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна

за участю представників
сторін:

від позивача - не
з'явився

відповідачів -не з'явились

третьої особи -  не з'явився

ВСТАНОВИВ:

В
липні 2007 року акціонер та член спостережної ради відкритого акціонерного
товариства
"Рівнеагробудкомплект" звернувся до господарського суду
Рівненської області із позовом до відкритого акціонерного товариства  "Рівнеагробудкомплект", товариства
з обмеженою відповідальністю ЛТД "АЕК" про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 22.02.2000 р. та повернення майна.

Рішенням
господарського суду Рівненської області від 25 вересня 2007 року (суддя
А.Маціщук), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 31 березня 2008 року (головуючий -С.Бойко, Т.Бонк,
Р.Марко), у задоволенні позову було відмовлено.

В
касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального права та  порушення
норм процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду
Рівненської області від 25 вересня 2007 року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 31 березня 2008 року і прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.

Обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що
касаційна скарга  задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи і встановлено судами, 22 лютого 2000 року між
відкритим акціонерним товариством
"Рівнеагробудкомплект" (продавець) і товариством з обмеженою
відповідальністю "АЕК" (покупець) було укладено договір купівлі
-продажу, внаслідок чого відчужено належний продавцеві на праві власності
житловий комплекс, що знаходиться в м. Рівне по вул. Будівельників, 4. Ціна
договору склала 73 080,00 грн.

Позивач
є членом спостережної ради і акціонером ВАТ "Рівнеагробудкомплект",
який володіє 2 394  простими іменними
акціями, що складає 12,537 % статутного фонду товариства.

Предметом
даного судового спору стала матеріально-правова вимога ОСОБА_1  про захист його порушених прав на управління
майном підприємства, як акціонера та члена спостережної ради товариства шляхом
визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, який укладений
між відповідачами 22.02.2000 р.

За
статтею 167 Господарського кодексу України корпоративні права -це права особи,
частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації,
що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації
та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно
рішення Конституційного суду України від 01.12.2004р. № 18-рп/2004 у справі
№1-10/2004 акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані
законом інтереси шляхом звернення до
суду  у випадку їх порушення,  оспорювання чи невизнання самим акціонерним
товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього
товариства.

Відповідно
до статті 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники
товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства
в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків,
передбачених цим законом. Аналогічне право передбачено і в п. п.4.3     Статуту
ВАТ
"Рівнеагробудкомплект".

Отже,
акціонер не наділений суб'єктивним правом щодо здійснення повноважень власника
майна товариства.

Відповідно
до статей 12, 23 Закону України "Про господарські товариства", статті
4 Закону України "Про власність" (чинного на момент укладення
спірного правочину), товариство є власником майна, переданого йому засновниками
та учасниками у власність та самостійно володіє, користується та
розпоряджається цим майном через органи управління товариством.

За
таких обставин, враховуючи, що статутом
ВАТ "Рівнеагробудкомплект" не передбачено право окремого члена
Спостережної ради подавати позов в інтересах товариства, суди дійшли
обгрунтованого висновку про
безпідставність заявленого позову та
відмовили в його задоволенні.

Доводи
касаційної скарги висновків апеляційного господарського суду не спростовують і
підстав для скасування рішення господарського суду Рівненської області від 25
вересня 2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від
31 березня 2008 року не вбачається.

З
урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи
фактичні її обставини були встановлені місцевим та апеляційним господарськими
судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих
сторонами доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна
юридична оцінка з правильним застосуванням норм процесуального права.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-
11111 ГПК України Вищий господарський суд України, суд

ПОСТАНОВИВ:

касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення господарського суду
Рівненської області від 25 вересня 2007 року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 31 березня 2008 року справі за № 7/277
-без змін.

Головуючий,
суддя

В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко