донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.10.2008 р.                                                              справа №4/131

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Гези Т.Д.

суддів:

при секретарі:

Калантай М.В. , Шевкової Т.А.

Рибачук Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Міновська В.В. - по довір. №08-08/08 від 08.08.08р.,

від відповідача:

Макаров А.А. - по довір. №25/09 від 09.09.08р.

Барвінок І.В. - по довір. №25/09 від 09.09.08р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Оскар" м. КраматорськДонецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

12.08.2008 року

по справі

№4/131

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Оскар" м. Краматорськ Донецької області

до

Відкритого акціонерного товариства "Технологічне і спеціальне обладнання "ТІСО" м. Краматорськ Донецької області

предмет спору

стягнення 20 984грн.55коп. з яких: 14 581грн. 00коп. - заборгованості за договором купівлі-продажу №31-08/07 від 31.08.07р., 341грн. 82коп. - 3% річних, 3 499грн. 44коп. - інфляційних, 2 562грн. 29коп. - пеня

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Оскар» м. Краматорськ Донецької області (далі по тексту –ТОВ Фірма «Оскар») звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Технологічне і спеціальне обладнання «ТІСО»м. Краматорськ Донецької області (далі по тексту –ВАТ «ТІСО») про стягнення 20 984грн. 55коп., з яких: 14 581грн. – борг за договором від 31.08.07р. №31-08/07, 341грн. 82коп. - 3% річних, 3 499грн. 44коп. –інфляційні, 2 562грн. 29коп. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору №31-08/07 від 31.08.07р. щодо повної оплати поставленого товару, що підтверджував специфікацією №1 до договору, видатковими накладними №РМ-0000207 від 31.08.07р. на суму 5 280грн., №РН-0000057 від 20.09.07р. на суму 5 256грн., №РН-0000058 від 27.09.07р. на суму 6 960грн., №РН-0000062 від 31.10.07р. на суму 6 552грн., накладною №НО-02/101 від 08.10.07р. на суму 9 467грн., рахунком №СО7-02/101 від 08.10.07р. на суму 9 467грн., претензією, актом звірки розрахунків.

Відповідач, у відзиві на позов просив суд, в порядку п.11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, припинити провадження по справі №4/131 в частині стягнення з ВАТ «ТІСО»основної заборгованості за поставлений товар за договором №31-08/07 від 31.08.07р. в сумі 14 581грн. у зв’язку з тим, що ним платіжним дорученням від 05.08.08р. №2128 грошові кошти в сумі 14 581грн. були перераховані позивачу в рахунок погашення заборгованості по договору №31-08/07 від 31.08.07р. (арк. справи 40).

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.08.08р. по справі №4/131 відмовлено у задоволенні позову ТОВ Фірми «Оскар»в частині стягнення з відповідача 341грн. 82коп. - 3% річних, 3 499грн. 44коп. –інфляційних, 2 562грн. 29коп. - пені.

На підставі п.11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, судом першої інстанції припинено провадження у справі №4/131 в частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 14 581грн. (згідно ухвали господарського суду Донецької області від 22.10.08р. по справі №4/131, якою в порядку ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, виправлена описка, яка допущена в абзаці другому резолютивної частини рішення по даній справі, а саме суму 20 984грн. 55коп., виправлено на 14 581грн.).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ВАТ «ТІСО»3% річних в сумі 341грн. 82коп., та інфляційних в сумі 3 499грн. 44коп. господарський суд виходив з того, що позивачем не доведений факт прострочення відповідачем грошового зобов’язання, яке повинно виникнути у нього лише після виставлення позивачем рахунків для оплати, відповідно до умов пп.1.1 п.2 договору №31-08/07 від 31.08.07р.

Відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ВАТ «ТІСО»пені в сумі 2 562грн. 29коп. суд першої інстанції мотивував тим, що умовами договору №31-08/07 від 31.08.07р. сторони не передбачили такого виду відповідальності за прострочення грошового зобов’язання.

ТОВ Фірма «Оскар»звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 12.08.08р. по справі №4/131 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ВАТ «ТІСО»341грн. 82коп. - 3% річних, 3 499грн. 44коп. –інфляційних, 2 562грн. 29коп. –пені, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, і тому необґрунтовано відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Скаржником до апеляційної скарги додані додаткові докази, а саме: рахунок-фактура №СФ-0000223 від 31.08.07р., довіреність серії ЯОА №964507 від 31.08.07р.; рахунок-фактура №СФ-0000240 від 20.09.07р., довіреність серії ЯОА №964590 від 20.09.07р.; рахунок-фактура №СФ-0000247 від 27.09.07р., довіреність серії ЯОА №964622 від 28.09.07р.; рахунок-фактура №СФ-0000274 від 31.10.07р., довіреність серії ЯОА №964771 від 31.10.07р.

Представник позивача у судову засіданні апеляційної інстанції 27.10.08р. заявив усне клопотання про долучення зазначених в апеляційній скарзі документів до матеріалів справи, і обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції.

Судовою колегією задоволено усне клопотання заявника апеляційної скарги про долучення до матеріалів справи додаткових документів, які додані до апеляційної скарги.

ВАТ «ТІСО»у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду Донецької області від 12.08.08р. по справі №4/131 залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач у відзиві вважає безпідставними доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі відносно правомірності нарахування відповідачу пені, 3% річних та інфляційних, тому як вважає позивач, що по-перше, не доведений належним чином факт прострочення ВАТ «ТІСО»виконання грошового зобов’язання за договором №31-08/07 від 31.08.07р., а по –друге, сторонами по вказаному договору не передбачено ані виду, ані розміру відповідальності за прострочення виконання зобов’язання.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Дослідивши доводи заявника апеляційної скарги за доказами матеріалів справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ «ТІСО»та ТОВ Фірма «Оскар»укладений договір купівлі-продажу №31-08/07 від 31.08.07р., за умовами якого позивач взяв на себе зобов’язання продавця, а саме: передати покупцю товар у кількості та за ціною, що зазначаються у специфікаціях, які являються невід’ємною частиною договору (пп.1.1 п.1 договору), а покупець оплатити товар протягом 5 банківських днів після виставлення рахунку продавцем (п.п.1.1 п.2 договору).

На виконання умов пп.1.1 п.1 договору №31-08/07 від 31.08.07р. сторони підписали специфікацію №1 до нього, в якій узгодили найменування товару та його ціну.

Відповідачем на підставі довіреностей отриманий товар по накладним:

-          №РМ-0000207 від 31.08.07р. на суму 5 280грн.;

-          №РН-0000057 від 20.09.07р. на суму 5 256грн.;

-          №РН-0000058 від 27.09.07р. на суму 6 960грн.;

-          №РН-0000062 від 31.10.07р. на суму 6 552грн., всього на загальну суму 24 048грн.

Як зазначає позивач у позові, за усною домовленістю між сторонами по справі, відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором №31-08/07 від 31.08.07р., позивачу по накладній №НО-02/101 від 08.10.07р. була поставлена стружка стальна на загальну суму 9 467грн., тому позивач вважає, що у відповідача перед ним залишився борг за договором №31-08/07 від 31.08.07р. в сумі 14 581грн., але ніяких доказів цієї домовленості між сторонами суду не представлено.

Між тим, згідно акту звірки взаємних розрахунків від 04.04.08р., який підписаний обома сторонами, сума заборгованості ВАТ «ТІСО»перед позивачем складає 14 581грн.

Відповідач, в ході розгляду справи в господарському суду, згідно платіжного доручення № 2128 від 05.08.08р. перерахував позивачу 14 581грн. за некондицію сортового прокату відповідно до договору №31-08/07 від 31.08.07р., тому суд першої інстанції обґрунтовано припинив провадження у справі в цій частині, на підставі п.11 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у позові також звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача за прострочку виконання грошового зобов’язання за період з 09.10.07р. по 20.07.08р.:

-          3% річних в сумі 341грн. 82коп., 3 499грн. 44коп. –інфляційних, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України;

-          пені у сумі 2 562грн. 29коп., на підставі п.2 ст. 343 Господарського кодексу України.

Дослідивши умови укладеного між сторонами договору №31-08/07 від 31.08.07р. та докази матеріалів справи в цій частині заявлених позовних вимог, судова колегія встановила, що позивачем не виконанні умови пп.1.1 п.2 зазначеного договору, тобто не виставлені відповідачу для оплати рахунки, після чого у відповідача виникає зобов’язання оплатити їх в термін 5-ти банківських днів.

Таким чином, умовами пп.1.1 п.2 договору №31-08/07 від 31.08.07р. сторони чітко визначили, що розрахунки по цьому договору здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (позивача) протягом 5 (п’яти) банківських днів після виставлення рахунку продавцем (позивачем).

Відповідач, як у відзиві на позов, так і на апеляційну скаргу вказує на те, що рахунків –фактури від позивача він не отримував.

Судова колегія звертає увагу на те, що господарським судом ухвалою від 31.07.08р. по справі №4/131, було зобов’язано позивача надати суду рахунки, які виставлені відповідачу для оплати на суму зазначену у позові, та докази їх отримання відповідачем.

Позивачем витребуваних судом документів надано не було, у зв’язку з чим судова колегія вважає, що позивачем не доведено відповідними доказами матеріалів справи підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційних, та періоду їх нарахування з 09.10.07р. по 20.07.08р., який наведений у позові, тому як остання поставка продукції була здійснена 31.10.07р.

Посилання скаржника на те, що у додатково наданих ним до апеляційної скарги доказах, а саме: у довіреностях серії ЯОА №964507 від 31.08.07р., серії ЯОА №964590 від 20.09.07р., серії ЯОА №964622 від 28.09.07р., серії ЯОА №964771 від 31.10.07р., зазначені виставлені відповідачу рахунки – фактури №СФ-0000223 від 31.08.07р., №СФ-0000240 від 20.09.07р., №СФ-0000247 від 27.09.07р., №СФ-0000274 від 31.10.07р., не може бути прийнято апеляційною інстанцією до уваги оскільки, як вже зазначалось, вказані рахунки-фактури, та докази їх виставлення та отримання відповідачем не були надані позивачем господарському суду в обґрунтування заявлених вимог.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не доведені доказами матеріалів справи, і тому не можуть бути підставою для скасування оскарженого рішення.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає, що господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення від 12.08.08р. по справі №4/131 з’ясував всі обставини справи в їх сукупності, з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ Фірма «Оскар»в частині стягнення з відповідача сум пені, 3% річних та інфляційних.

Рішення господарського суду Донецької області від 12.08.08р. по справі №4/131 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги –ТОВ Фірма «Оскар».

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Оскар»м. Краматорськ Донецької області залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 12.08.08р. по справі №4/131 залишити без змін.

Головуючий:          Т.Д. Геза

Судді:          М.В. Калантай

Т.А. Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

1. ДАГС

1. господарському суду