КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2008                                                                                           № 30/186

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Корпорація "Літа"

на рішення Господарського суду м.Києва від 10.06.2008

у справі № 30/186 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               ЗАТ "Корпорація "Літа"

до                                                   Державна податкова адміністрація у м. Києві

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 28253,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 10.06.2008 р. у справі № 30/186 позов ЗАТ „Літа” до Державної податкової адміністрації у м. Києві про стягнення 28253,6 грн. залишений без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням позивач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального та матеріального права, просить рішення господарського суду міста Києва скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 02.02.2004 сторонами укладений договір № 13, за умовами якого позивач взяв на себе зобов’язання по виконанню робіт технічного обслуговування копіювально-розмножувальної техніки відповідача, а останній прийняти роботи та здійснити оплату. Крім того, згідно договору купівлі-продажу № 14 від 02.02.2004 відповідач купив у позивача витратні матеріали, а саме тонери.

Згідно актів приймання-передачі позивач здійснив технічне обслуговування техніки відповідача ( а.с.24-74) та передав у власність тонери, але відповідач оплату за укладеними договорами не здійснив.

Господарський суд відмовив у задоволенні позовних вимог, мотивуючи спливом строку позовної давності, оскільки після виправлення недоліків, позивач звернувся з позовом 29.02.08, тоді як останній день звернення є 28.12.2007.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції і зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, термін дії договорів до 31.12.2004р., тому останнім днем для звернення до суду було 01.01.2008р. Позовна заява позов ЗАТ „Літа” датована 31.12.2007року, однак, судом було неодноразово повернуто позовні матеріали, що свідчить про відсутність порушень щодо подання позову поза строку позовної давності.

Відповідно ст. 50 ГПК України строки для вчинення процесуальних дій визначаються точною календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу. В останньому випадку дію може бути вчинено протягом всього періоду.

Згідно зі ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску встановленого законом процесуального строку поважними та відновлення пропущеного строку.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок – відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що факт належного виконання позивачем умов договору доведено, тому рішення господарського суду підлягає скасуванню, а позов про стягнення заборгованості в розмірі 28 253, 63 грн. задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ЗАТ „Корпорація „Літа” задовольнити

2.          рішеннягосподарського суду міста Києва від 10.06.2008 року у справі № 30/186 - скасувати.

3.          Позов задовольнити повністю.

4.          Стягнути з Державної податкової адміністрації у місті Києві на користь Закритого акціонерного товариства „Корпорація Літа” 28 253 (двадцять вісім тисяч двісті п’ятдесят три) грн. 60 коп. основного боргу.

5.           Матеріали справи № 30/186 повернути, доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

24.07.08 (відправлено)