ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.07.2008  року
Справа № 9/25пн(9/398пн)

Луганський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Баннової Т.М.

суддів                                        Бойченка
К.І.

Єжової С.С.

за присутністю
секретаря

судового
засідання
Міхальчук О.А.

та за участю

представників
сторін:

від позивача                                         повноважний
представник не прибув

від відповідача                              Пономаренко Т.О.,
дов. від 18.02.07 № 117,

від третьої особи                       ОСОБА_2 дов. від
09.01.08 № 01/14,

розглянув у
відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                               Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи

ОСОБА_1, м. Луганськ

на ухвалу

господарського
суду                    Луганської
області

від
20.05.08

по справі
№9/25пн(9/398пн) (суддя -
Ворожцов А.Г.)

за позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи

ОСОБА_1, м. Луганськ

до відповідача:                              Регіонального відділення Фонду
державного майна

України по Луганській області, м. Луганськ

третя особа на стороні

відповідача, яка не заявляє

самостійних вимог

на предмет спору:                              Луганський національний
аграрний університет,

м. Луганськ

про
визнання права власності

За результатами розгляду апеляційної
скарги Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, що
призначена розпорядженнями голови суду від 04.06.2008, від 18.06.2008 та від
11.07.2008

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Луганської області від 12.10.2007 по справі            № 9/398пн відмовлено у задоволенні
позову суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1 (далі -СПД ОСОБА_1.) до регіонального
відділення Фонду державного майна України по Луганській області (далі
-регіональне відділення ФДМУ) про визнання за позивачем права власності на
підсобне приміщення будівлі крамниці „Барвинок” площею 38,0 кв. м. та право
власності на 90,69 % торгівельного залу будівлі крамниці „Барвинок”,
розташованого за адресою: м. Луганськ, сел. ЛНАУ (з урахуванням заяви про зміну
розміру позовних вимог).  Вказане рішення
господарського суду залишено без змін постановою Вищого господарського суду
України від 17.01.2008. Ухвалою Верховного Суду України від 06.03.2008 у
порушення касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського
суду України від 17.01.2008 відмовлено.

04.02.2008 від позивача до
господарського суду Луганської області надійшла заява про перегляд рішення
господарського суду Луганської області від 12.10.2007 за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 20.05.2008 у задоволенні заяви позивача від 04.02.2008  про перегляд рішення господарського суду
Луганської області від 12.10.2008 по справі № 9/398пн за нововиявленими
обставинами відмовлено, судові витрати у сумі 42 грн. 50 коп. покладені на
заявника.

Мотивована вказана ухвала положеннями
ст. ст. 112, 113 Господарського процесуального кодексу України, роз'яснень
Президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002  N 04-5/563 „Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами”.

За висновком суду першої інстанції
обставини, на які посилається позивач не є за своєю юридичною природою
нововиявленими та не могли б суттєво вплинути на прийняття рішення за справою №
9/398пн.

Позивач не погодився з ухвалою суду та
звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, якою просить ухвалу скасувати, справу направити  на розгляд господарського суду Луганської
області (з врахуванням уточнення вимог апеляційної скарги від 01.07.2008).

В обґрунтування доводів за
апеляційною скаргою її заявник посилається на порушення місцевим господарським
судом норм матеріального та процесуального права, на положення ст. 2 Закону
України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень”, ст. ст. 4, 6, 7 Закону України „Про управління об'єктами державної
власності”, п. 11 Типової інструкції „Про порядок списання матеріальних цінностей
з балансу бюджетних установ”, затвердженої наказом Державного казначейства
України та Міністерства економіки України від 10.08.2001 № 142/181.

За твердженням скаржника спірне майно
не є та ніколи не було державною власністю, що підтверджується довідкою
Міського комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації” від
07.11.2007 № 65911, згідно з якою  право
власності на 65/100 частки від спірного майна взагалі не зареєстровано.
Інвентаризація майна не проводилась, на балансі Луганського національного
аграрного університету майно не перебувало, до
Єдиного реєстру прав державної власності спірне майно не внесено.
Вказані обставини, на думку СПД ОСОБА_1., є нововиявленими, оскільки існували
на час розгляду справи, але не були відомі позивачу під час прийняття рішення
судом першої інстанції від 12.10.2007. Також скаржник вказує на знищення майна
третьою особою, зазначає про пред'явлення позову до неналежного відповідача та
про необхідність залучення до справи іншого відповідача -Міністерство аграрної
політики України, яке є органом, уповноваженим управляти майном, яке
знаходиться на балансі Луганського національного аграрного університету.

Відповідач та третя особа доводи
скаржника оспорюють, оскаржувану ухвалу
вважають обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам законодавства та
просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Право на участь у судовому засіданні
скаржником не використано, хоча про місце, дату та час проведення судового
засідання він повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленням про
вручення поштового відправлення № 398118.

Представником позивача заявлено
клопотання від 15.07.2008 про розгляд справи без його участі.

Розглянув матеріали справи, обговорив
доводи апеляційної скарги, заслухав представників відповідача та третьої особи,
дослідив правильність застосування судом першої інстанції при винесенні ухвали
норм матеріального та процесуального права, Луганський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 112
Господарського процесуального кодексу України, якою визначено підстави
перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, господарський суд може
переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли
бути відомі заявникові. Отже, за правилами цієї статті до нововиявлених
обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються
вимоги або заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення
для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є
їх наявність на час прийняття судового рішення та те, що ці обставини на час
розгляду справи не могли бути відомі заявнику і суду.

Господарський суд вправі змінити чи
скасувати рішення за нововиявленими обставинами за умови, що ці обставини
впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Відмова у задоволенні вимог позивача
про визнання за ним права власності на частину будівлі крамниці „Барвинок”
обумовлена за рішенням місцевого господарського суду від 12.10.2007,
недоведеністю доводів позивача про згоду орендодавця -регіонального відділення
ФДМУ на проведення ремонту та поліпшення орендованого майна, недотриманням умов
укладеного позивачем та відповідачем договору оренди державного майна від
30.03.2001 № 000808/09 щодо погодження в установленому порядку проектної
документації на проведення вказаних робіт. Як зазначено судом поліпшення було
здійснено позивачем на власний ризик.

При вирішенні спору по справі суд
виходив з того, що власником орендованого майна у будь-якому разі залишається
держава. Балансоутримувачем цього майна є третя особа. Вказаний висновок суду
першої інстанції підтверджений матеріалами справи: договором оренди від
03.03.2001 № 000808/09, з додатковими угодами до нього, згідно якого предметом
оренди є індивідуальне визначене державне майно, листами Міністерства аграрної
політики України від 06.06.2007 №771 та від 16.06.2007 № 37-79-16/9262, якими
позивач був повідомлений про незгоду міністерства на продовження терміну дії
договору оренди від 03.03.2001 № 000808/09 та необхідність негайного повернення
Луганському національному аграрному університету спірного майна, звітом про
вартість майна, довідкою Луганського національного аграрного університету від
11.09.2007 № 970 стосовно знаходження магазину „Барвинок”, інвентарний номер
10301039, на балансі третьої особи, інвентарною карткою № 38 обліку основних
засобів в бюджетних установах (т.2 а.с. 14), письмовими поясненнями сторін
тощо.

Питання щодо власника та
балансоутримувача, також щодо державної реєстрації майна містять клопотання
позивача про витребування доказів та заяви про зміну розміру позовних вимог від
14.10.2007 та від 04.10.2007.

Зокрема, за заявою від 04.10.2007 (т.
2, а.с. 33-36) позивач зазначає про недотримання відповідачем та третьою особою
вимог Закону України „Про управління об'єктами державної власності” та Закону
України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”
стосовно внесення до Єдиного державного реєстру права державної власності та
права володіння будівлею магазину „Барвінок”. Тобто, вказані позивачем
обставини не є новими, були відомі під час прийняття судом рішення від
12.10.2007 та не мають ознаків нововиявлених обставин, передбачених ст. 112
Господарського процесуального кодексу України.

За необґрунтованістю не можуть
прийняті до уваги і доводи скаржника стосовно відповідача у справі.

Як вказано у п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної
сили” від 27.02.1981 за № 1 не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто
такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також
обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх
поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні
судом вимог процесуального закону.

Доводи скаржника про знищення майна не
доведені, дата знищення не наведена. З пояснень третьої особи, Луганський
національний аграрний університет розпочав демонтувати торгівельний павільйон
починаючи з 05.02.2008, тобто після прийняття судом першої інстанції рішення
від 12.10.2007. Вказані доводи третьої особи скаржником не спростовані.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала суду
першої інстанції ґрунтується на вимогах діючого законодавства, підстав для її
скасування не вбачається.

Оскільки Декретом Кабінету Міністрів
України від 21.01.1993 N 7-93 “Про державне мито” не передбачено сплату
державного мита за оскарження в апеляційному порядку ухвал господарських судів,
державне мито в сумі 42 грн.
50 коп., сплачене за квитанцією від 30.05.2008 №00407, підлягає
поверненню СПД ОСОБА_1.  з Державного
бюджету  України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, п. 1
ст. 103, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,
Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1 на
ухвалу господарського суду Луганської області від 20.05.2008 по справі №
№9/25пн(9/398пн) залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Луганської області від 20.05.2008 по справі № №9/25пн(9/398пн) залишити без
змін.

3.
Повернути Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі  ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1
з Державного бюджету  України державне
мито в сумі 42 грн. 50 коп., сплачене за квитанцією від 30.05.2008 №00407,
оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Повернення витрат по сплаті держмита
здійснюється на підставі даної постанови, скріпленої гербовою печаткою суду.

Відповідно ч.
3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає
законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий
суддя
Т.М.Баннова

Суддя
К.І.Бойченко

Суддя
С.С. Єжова