ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 30/331

13.11.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»

до Акціонерного товариства закритого типу «Ювілейний»

про стягнення 4 041,76 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача Якименко А.В. –представник за довіреністю № б/н від 29.11.07.

Від відповідача Дика Г.В. –представник за довіреністю № 731/04 від 12.08.08.

Рішення прийнято 13.11.08. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з оголошеною перервою з 14.10.08. по 13.11.08.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»до Акціонерного товариства закритого типу «Ювілейний»про стягнення з відповідача на користь позивача 4 041,76 грн. (4 006,52 грн. –основний борг, 31,34 грн. –пеня, 3,90 грн. –3 % річних) заборгованості за Договором поставки № 461/06-П від 01.06.06.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.08. порушено провадження у справі № 30/331, розгляд справи було призначено на 14.10.08. о 12-30.

В судовому засіданні 14.10.08. судом на підставі ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 13.11.08. о 12-00.

13.11.08. представником позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва було подано заяву, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»просить суд припинити провадження у справі № 30/331 в частині стягнення суми основного боргу, оскільки в процесі розгляду справи відповідачем було сплачено позивачу суму основного боргу в розмірі 4 006,52 грн.

В судовому засіданні 13.11.08. представник позивача підтримав зазначену вищу заяву про припинення провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу.

Представник відповідача письмового відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.06. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»(Постачальник) та Акціонерним товариством закритого типу «Ювілейний»(Покупець) було укладено Договір № 461/06-П (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1) Постачальник зобов’язався здійснити поставку, та передати у власність Покупцю товари народного споживання (далі - Товар), а Покупець зобов’язався прийняти, реалізувати і сплатити в кількості, за цінами, вказаними у видаткових накладних, в термін, обумовлений даним Договором.

Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору було здійснено наступні поставки Товару:

- 12.05.08. на суму 6 948,91 грн. (видаткова накладна № 80087297 від 12.05.08.);

- 22.05.08. на суму 1 004,88 грн. (видаткова накладна № 80088574 від 22.05.08.);

- 29.05.08. на суму 90,72 грн. (видаткова накладна № 80089433 від 29.05.08.);

- 29.05.08. на суму 1 465,22 грн. (видаткова накладна № 80089434 від 29.05.08.).

Відповідно до п. 5.2 Договору, розрахунок за поставлений Товар здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника: кожні 10 днів, але не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки.

Але, як зазначає позивач, відповідачем в порушення умов Договору та чинного законодавства України було лише частково сплачено за поставлений Товар, внаслідок чого станом на 02.07.08. у Акціонерного товариства закритого типу «Ювілейний»виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»в сумі 4 006,52 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд встановив, що відповідач в порушення покладеного на нього законом та Договором обов’язку зобов’язання по сплаті поставленого товару в сумі 4 006,52 грн. в строк, обумовлений Договором не виконав.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що відповідачем в процесі розгляду даної справи було погашено основну заборгованість перед позивачем в сумі 4 006,52 грн., суд на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України припиняє провадження у справі в частині стягнення з відповідача 4 006,52 грн. заборгованості, в зв’язку із відсутністю предмету спору.

В зв’язку з тим, що відповідач припустився прострочення платежу, позивач на підставі вимог п. 6.4 Договору просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню в розмірі 31,34 грн.

Відповідно до п. 6.4 Договору встановлено, що за прострочення оплати поставлених товарів покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення від несплаченої в строк суми –за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 31,34 грн., що відповідає обґрунтованому розрахунку позивача.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 3,90 грн. –3 % річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За таких обставин, враховуючи норми ст. 625 Цивільного кодексу України, Господарський суд міста Києва приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних в сумі –3,90 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача).

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 525, 526, 549, 551, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 77, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»задовольнити частково.

2.          Стягнути з Акціонерного товариства закритого типу «Ювілейний»(03055, м. Київ, проспект Перемоги, 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Україна»(04116, м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 5, ) 31 (тридцять одна) грн. 34 коп. –пені, 3 (три) грн. 90 коп. –3 % річних, 102 (сто дві) грн. 00 коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В частині стягнення 4 006 (чотири тисячі шість) грн. 52 коп. –провадження у справі припинити.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                        Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 18.11.08.