ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.09.08                                                                                           Справа№ 26/229

За зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Марком-Захід”, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ТУР”, м. Львів

про зобов’язання ТзОВ „ТУР” прийняти товар на суму 28 511,53 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Кокоткіна В.В. –представник (довіреність № 115/12-М від 19.12.2007 р.)

від відповідача Гнатківський Р.В. –представник (довіреність № 1/1 від 25.01.2008 р.)

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Марком-Захід”, м. Львів звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТУР”, м. Львів про зобов’язання ТзОВ „ТУР” прийняти товар на суму 28 511,53 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 р. по справі № 15/76 апеляційну скаргу ТзОВ „Марком-Захід” задоволено частково, рішення господарського суду Львівської області від 13.05.2008 р. у справі № 15/76 скасовано в частині залишення зустрічного позову без розгляду, а справу передано на розгляд місцевого господарського суду в цій частині.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 18.08.2008 р. справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.09.2008 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, просив зустрічний позов задоволити повністю.

На вимогу ухвали суду, в уточненні позовних вимог від 01.09.2008 р. позивач уточняє позовні вимоги не конкретизуючи, який саме товар вимагається прийняти за позовом, посилаючись на накладні виписані позивачем та відповідачем, та уточнює суму товару який підлягає прийняттю, а саме 28 360,45 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що нереалізований ним протягом 2-х місяців товар, у відповідності до умов п. 4.18 договору поставки № 9/119 від 23.03.2007 р., який передбачає право ТзОВ „Марком-Захід” на повернення нереалізованого товару постачальнику, не було прийнято останнім, хоча листом від 21.12.2007 р. позивач звернувся з вказаною пропозицією.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, проти зустрічних позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об’єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 р. залишено в силі рішення господарського суду Львівської області у справі № 15/76 за первісним позовом за яким стягнуто з ТзОВ „Марком-Захід” на користь ТзОВ „ТУР” 27 158,22 грн. та скасовано і передано на новий розгляд в частині залишення зустрічного позову без розгляду.

Вказаною постановою та рішенням суду по первісному позову встановлено всі необхідні обставини, які підлягають встановленню судом для вирішення даного спору по суті.

Зокрема, постановою встановлено, що покликання ТзОВ „Марком-Захід” на листування з приводу повернення товару судом апеляційної інстанції не береться до уваги, оскільки такі листи не містять прямої вказівки про отримання поверненого товару. Таким чином, жодні дії не вчинялися по поверненню отриманого товару.

Відповідно до ст. 35 ГПК України факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Таким чином, факти встановлені апеляційною інстанцією по первісному позову, не підлягають доказуванню при вирішенні зустрічного позову.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 4.18 договору поставки № 9/119 від 23.03.2007 р., на який посилається позивач за зустрічним позовом, як на правову підставу задоволення позовних вимог, товар, що повертається Постачальнику повинен бути таким, що не використовувався, збережено його товарний вид, споживчі властивості, пломби, ярлики, комплектуючі вироби, що зазначені в інструкції до цього товару, інструкція та лист на гарантійне обслуговування, а також пакувальна тара придатна для перевезення товару і його подальшого продажу. У разі невиконання однієї з цих умов Постачальник має право відмовити у поверненні товару Покупцю.

Позивачем не подано доказів наявності у товару, що вимагається прийняти за позовом, відповідності зазначеним вище вимогам, хоча такі докази судом вимагалися.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вказаних обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст. 526 ЦК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115 ГПК України, господарський суд –

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні зустрічного позову відмовити.

2.          Судові витрати по зустрічному позову покласти на позивача за зустрічним позовом.

Суддя