ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.08.08
Справа № 13/118

За позовом Спільного підприємства з
іспанським інвестором “Інтерсплав”, м. Свердловськ Луганської області

до Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м. Свердловськ Луганської області

про стягнення 18 236 грн. 01 коп.

Суддя

Яресько Б.В.

Секретар судового засідання

Меркулов Р.С.

За участю:

Від позивача

Бессарабов Д.В., довіреність № 49
від 12.01.08.;

Від відповідача

ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_1, виданий
Свердловським МВ УМВС України в Луганській області.

До початку слухання справи від сторін
вимоги про здійснення фіксування судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу не надійшло, в зв'язку з чим технічна
фіксація  не здійснювалась.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті
комунальних послуг в сумі 18 236 грн. 01 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач позов не визнав, відзивом
на позовну заяву від 18.08.2008 р., який був зданий у судовому засіданні
18.08.2008 р., просить суд застосувати позовну давність.

З'ясувавши фактичні  обставини справи,  докази на їх підтвердження, надавши правову
кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до
уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ,
що між сторонами по справі 29.12.2003 р. був укладений договір суборенди майна
№ 609, відповідно до п. 1.1 якого позивачем було передано, а відповідачем було
прийнято в оренду майно, яке перелічене у додатку № 1(далі за текстом - майно),
що є невід'ємною частиною цього договору та розташоване на території СП
«Інтерсплав»за адресою: м. Свердловськ Луганської області. Приймання передача
вище зазначеного майна здійснено за актом приймання -передачі майна від
29.12.2003 р.

Відповідач за час оренди майна
користувався послугами з опалення, водопостачання, газопостачання, отримував
електричну енергію тощо.

Згідно із попередньою домовленістю
сторін, позивач здійснював розрахунок за отримані (спожиті) відповідачем
послуги перед постачальними організаціями, а відповідач був зобов'язаний
компенсувати позивачу ці витрата, згідно виставлених рахунків, довідок.

Вартість послуг, спожитих
відповідачем визначалася: послуги з теплопостачання -пропорційно займаній
відповідачем площі приміщення в загальній площі всього будинку; послуги з
водопостачання, водовідведення -на підставі фактичних даних, які визначалися
згідно даних індивідуального приладу обліку; щодо електроенергії -виході з
потужності електроприладів, що знаходяться у приміщенні, яка визначається на
підставі індивідуального приладу обліку.

Відповідачем здійснено часткове
відшкодування витрат позивача по виплаті спожитих відповідачем послуг, в
результаті чого станом на 01.11.2007 р. у відповідача перед позивачем виникла
заборгованість в сумі 18236 грн. 01 коп., а саме: за 2005 р. за березень -1454
грн. 54 коп., квітень -17641 грн. 72 коп., травень -1519 грн. 99 коп., червень
-1165 грн. 21 коп., липень -1252 грн. 81 коп., серпень -1172 грн. 45 коп.,
вересень -1602 грн. 83 коп., жовтень -1120грн. 36 коп.; за 2006 р. за червень
-24 грн. 12 коп., серпень -24 грн. 12 коп.;
за 2007 р. лютий - 3109 грн. 84 коп., червень -28 грн. 94 коп. та 1402
грн. 90 коп., липень -38 грн. 59 коп. та 1192 грн. 09 коп., серпень -28 грн. 94
коп. та 1153 грн. 98 коп., вересень -182 грн. 58 коп.

Складеним сторонами актом звірення
взаємних розрахунків заборгованість станом на 17.06.2008 р в сумі 18236 грн. 01
коп. підтверджується.

Відповідач борг не сплатив.

Позивач 21.07.2008 р. звернувся до
суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті
комунальних послуг в сумі 18 236 грн. 01 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву,
у зв'язку із спливом позовної давності, просить суд у задоволенні позову
відмовити, застосувавши  позовну давність.

На вимогу суду сторонами 31.07.2008
р. складено акт, яким заборгованість в сумі 18 236 грн. 01 коп. підтверджена.

Встановивши фактичні обставини
справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34
Господарського  процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у
господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення
поданими суду доказами.

Судом в ході розгляду справи
встановлено, що позивач здійснював
сплату за отримані (спожиті) відповідачем послуги перед постачальними
організаціями, а відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати понесені
позивачем витрати, які виконав частково, в результаті чого у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість в сумі 18236 грн. 01 коп.

Відповідно до статті 193
Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах  звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій
передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173
Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, а саме: виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу
передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Приписами статті 530 згаданого
кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору
або актів цивільного законодавства.

Відповідач відзивом на позовну заяву
просить суд застосувати позовну давність, оскільки вважає, що строк позовної
давності сплинув.

Позиція відповідача щодо спливу
позовної давності є помилковою, оскільки між сторонами 17.06.2008р. було
складено акт звірення взаємних розрахунків, що свідчить  про
визнання  відповідачем свого
боргу, у зв'язку з чим за правилами ст. 264 ЦК України перебіг позовної
давності був перерваний, та відповідно почався заново ( п.п. 1,3 ст. 264 ЦК
України).

За
таких обставин строк позовної давності по поданню даної позовної заяви не
сплив. Позивачем позов подано в межах встановленого строку.

За таких обставин вимоги позивача є
обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на
відповідача, а саме державне мито у сумі -182 грн. 36 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1  ідентифікаційний
номер НОМЕР_2 на користь спільного підприємства з іспанським інвестором
“Інтерсплав”, м. Свердловськ Луганської області, ідентифікаційний код
05827201 заборгованість по сплаті комунальних послуг в сумі 18 236 грн. 01
коп., державне мито у сумі -182 грн. 36 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. Наказ видати.

За згодою сторін  у судовому засіданні була проголошена лише
вступна та резолютивна частина рішення

Суддя
Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту
рішення

26.08. 2008 року