ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 р.

№ 15/2407

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П.А. (головуючого),

Вовка І.В.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ”Подільські товтри” на рішення господарського суду Хмельницької області від 18 грудня 2007р. та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 10 липня 2008 року у справі № 15/2407 за позовом Шепетівського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, м. Шепетівка в інтересах держави в особі Райківецької виправної колонії № 78 до Відкритого акціонерного товариства ”Подільські товтри” про зобов’язання повернути щебінь фракції 0-40 в кількості 60882,634 т.

Встановив:

У квітні 2007р. Шепетівський прокурор з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах в інтересах держави в особі Райківецької виправної колонії № 78 звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом до ВАТ ”Подільські товтри”, з урахуванням уточнених позовних вимог, про зобов’язання повернути Райківецькій виправній колонії № 78 щебінь фракції 0-40 в кількості 60882,634т.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18 грудня 2007р. позов задоволено. Зобов’язано відповідача повернути Райківецькій виправній колонії № 78 щебінь фракції 0-40 в кількості 60882,634т. стягнуто з відповідача на користь Райківецької виправної колонії № 78 державне мито в розмірі 85,00 грн. та 118,00 грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 10 липня 2008р. рішення господарського суду Хмельницької області від 18 грудня 2007р. змінено в частині стягнення державного мита, викладено абзац 3 резолютивної частини в такій редакції: ”Стягнути з ВАТ ”Подільські товтри” в доход державного бюджету 3652,96 грн. державного мита, 118,00 грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу”. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати прийняті у справі судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників відповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, згідно накладної №582 від 27 вересня 2002р. на підставі довіреності №460459 від 27вересня 2002р. позивач передав, а відповідач прийняв товарно-матеріальні цінності на загальну суму 399989,50 грн., з зазначенням в накладній на взаєморозрахунок.

27 вересня 2002р. між ВАТ "Подільські товтри” та Райківецькою виправною колонією №78 укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого ВАТ „Подільські товтри” зобов’язалось поставити Райківецькій виправній колонії №78 щебінь фракцій 0-40мм в кількості 66666т. вартістю 399996грн.

Зазначену у договорі кількість щебеню вартістю 399996 грн. ВАТ „Подільські товтри” зобов’язалось поставити Райківецькій виправній колонії №78 як розрахунок за отримані згідно накладної №582 від 27вересня 2002р. товарно-матеріальні цінності в сумі 399996,00 грн.

Згідно накладної № 327 від 27 вересня 2007р. ВАТ „Подільські товтри” передало, а Райківецька виправна колонія № 78 прийняла щебінь фракції 0-40 в кількості 66666 т. вартістю 399996 грн.

Щебінь було залишено на збереженні у ВАТ „Подільські товтри”.

Протягом 2002, 2003, 2004 р. позивач частково вивозив щебінь, який перебував у ВАТ „Подільські товтри” на збереженні.

Станом на час звернення до суду з позовом на зберіганні у відповідача залишилося 60882,634т. щебня фракції 0-40.

Суд першої інстанції встановивши, що щебень у кількості 60882,63 т. залишений на зберіганні у відповідача позивачу не повернуто, доказів повернення позивачу повної кількості щебня протягом 2002-2003р. відповідачем не надано, зважаючи на вимоги ст. ст. 938, 942, 944 ЦК України, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в цій частині залишено без змін.

Щодо стягнення судових витрат у справі то суд апеляційної інстанції встановивши, що позивач звільнений від сплати державного мита, враховуючи вимоги ч.3 ст. 49 ГПК України, та зважаючи, що позов задоволено у повному обсязі, а ціна позову становить 3652,96 грн., дійшов висновку, про стягнення з відповідача в доход державного бюджету державного мита у розмірі 3652,96 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1117 ГПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущене неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. 11110 ГПК України, як підстави для скасування або зміни судових рішень.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ”Подільські товтри” залишити без задоволення, на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 10 липня 2008 року у справі № 15/2407 –без змін.

Головуючий           Гончарук П.А.

Судді Вовк І.В.

Стратієнко Л.В.