ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"29" липня 2008 р.                                                            Справа №21/3524-А

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ" м. Хмельницький

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому

до Головного управління Державного казначейства України у Хмельницькій області м. Хмельницький

про визнання неправомірною бездіяльність відповідача-1 стосовно повернення позивачу суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 272155,00 грн.,

про стягнення з Державного бюджету на користь позивача суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 272155,00 грн.,

про визнання неправомірними дій відповідача-1 по проведенню 21.05.2008 року невиїзної перевірки позивача,

про скасування податкового повідомлення-рішення №/0/4105 від 21.05.2008 року,

про визнання неправомірними дій відповідача-1 по проведенню в період з 09.06.2008 року по 13.06.2008 року невиїзної перевірки позивача,

про скасування податкового повідомлення-рішення №/0/4677 від 23.06.2008 року

Суддя Огороднік К.М. Секретар судового засідання Гуменна О.О.

Представники сторін:

від позивача Якубовська Т.О. - за довіреністю

Мардзялко Л.Л. - директор

від 1го відповідача Шістка М.А., за довіреністю;

Брояк О.В. - за довіреністю

від 2го відповідача Заворотна О.Л. - за довіреністю

за участю прокурора відділу прокуратури області - Шкадько В.В.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 29.07.2008 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 01.08.2008 року, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

ТзОВ „Фруктовий світ” (надалі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом в якому просить (з урахуванням уточнень) визнати неправомірною бездіяльність відповідача-1 стосовно повернення позивачу суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 272155,00 грн., стягнути з державного бюджету на користь позивача суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 272155,00 грн., визнати неправомірними дії відповідача-1 по проведенню 21.05.2008 року невиїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2007 року за наслідками перевірок інших платників податків, які свідчать про порушення Закону України „Про податок на додану вартість”, скасувати правовий акт індивідуальної дії, прийняте відповідачем-1 стосовно позивача податкове повідомлення-рішення № /0/4105 від 21.05.2008 року, визнати неправомірними дії відповідача-1 по проведенню в період з 09.06.2008 року по 13.06.2008 року невиїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2007 року, скасувати правовий акт індивідуальної дії, прийняте відповідачем-1 стосовно позивача податкове повідомлення-рішення № /0/4677 від 23.06.2008 року.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на даний час у господарській діяльності ТзОВ „Фруктовий світ” має місце факт існування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 272155 грн. Вищезазначена сума бюджетної заборгованості з податку на додану вартість складається із: 42780,00 грн. суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування за результатами податкової декларації позивача з ПДВ за березень 2007 року; 229375,00 грн. суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування за результатами податкової декларації позивача з ПДВ за вересень 2007 року. Вказує, що підставою для отримання бюджетного відшкодування є лише дані податкової декларації; право на таке відшкодування ґрунтується на нормах чинного законодавства і доведено позивачем; розрахунок позовної суми відповідає фактичним обставинам. У зв’язку із чим просить стягнути бюджетне відшкодування в розмірі 272155,00 грн. Посилається на практику Верховного суду України щодо даного питання, зокрема на Постанову Верховного Суду України від 11.12.2007 року № 04/158.

Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому - 1-й відповідач - у запереченнях на позовну заяву та наданих поясненнях просить відмовити в задоволенні позову, оскільки правомірність зменшення бюджетного відшкодування підтверджується виявленими в ході перевірки фактами відсутності доказів надмірної сплати податку на додану вартість до бюджету, як того вимагає п. 1.8 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість".

Головне управління державного казначейства України у Хмельницькій області –2-й відповідач - проти позову заперечує. Заперечення обґрунтовує тим, що відповідно до чинного законодавства Державне казначейство України здійснює відшкодування податку на додану вартість підприємствам згідно з отриманим реєстром та висновками органів податкової служби або рішеннями суду. Вказує, що жодного рішення суду або висновку про відшкодування податку на додану вартість на користь позивача до органів Державного казначейства не надходило.

Прокуратура Хмельницької області вступила у розгляд даної справи. В судовому засіданні прокурор повністю підтримав позицію першого та другого відповідачів.

Під час проведення підготовчого провадження судом були витребувані від осіб, які беруть участь у справі документи та інші матеріали, на яких ґрунтуються їх доводи і заперечення та прийнято рішення про обов'язковість особистої участі у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

20.04.2007 року позивачем була подана декларація з ПДВ за березень 2007 року в якій до бюджетного відшкодування позивачем заявлена сума в розмірі 42780,00 грн. Відповідачем-1 проведена камеральна перевірка даних, заявлених у вищезазначеній податковій декларації про, що складено Акт № 3204/15-2/33590996 від 18.05.2007 року. Відповідачем-1 проведена виїзну позапланову перевірку позивача, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2007 року. За результатами проведеної перевірки складено Довідку № 3812/23-3/33590996 від 20.06.2007 року. За результатами зазначених перевірок відповідач-1 не виявив жодних фактів порушення позивачем норм податкового законодавства при формуванні суми бюджетного відшкодування. В довідці № 3812/23-3/33590996 зазначив, що за результатами перевірки неможливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за березень 2007 року, що пов’язано з відсутністю інформаційних довідок по основних постачальниках.

22.10.2007 року позивачем була подана декларація з ПДВ за вересень 2007 року в якій, до бюджетного відшкодування позивачем заявлена сума в розмірі 229375,00 грн. Відповідачем-1 проведена дві камеральні перевірки даних, заявлених у вищезазначеній податковій декларації про, що складено акти №1173/15-2/33590996 від 18.02.2008 року та № 4062/1502/33590996 від 12.05.2008 року. За результатами зазначених перевірок відповідач-1 не виявив жодних фактів порушення позивачем норм податкового законодавства при формуванні суми бюджетного відшкодування.

21.05.2008 року відповідачем-1 проведено невиїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2007 року за наслідками перевірок інших платників податків, які свідчать про порушення Закону України „Про податок на додану вартість”. За результатами перевірки складено Акт № 4289/23-3/33590996 від 21.05.2008 року, на підставі якого стосовно позивача прийнято податкове-повідомлення рішення № /0/4105 від 21.05.2008 року. Зазначеним податковим повідомленням рішенням позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на 42780,00грн.

В період з 09.06.2008 року та 13.06.2008 року відповідачем-1 проведено виїзну позапланову перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2007 року та березень 2008 року. За результатами перевірки складено Акт № 5307/23-3/33590996 від 23.06.2008 року на підставі якого стосовно позивача прийнято податкове-повідомлення рішення № /0/4677 від 23.06.2008 року. Зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на 229375,00 грн.

У зв’язку з невідшкодуванням суми ПДВ позивачем подано позов до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, має від'ємне значення, то згідно пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем дотримано зазначені норми, що підтверджується наданими в матеріали справи податковими накладними, деклараціями з ПДВ із поданою заявою про повернення суми бюджетного відшкодування, актами перевірок.

Факт сплати позивачем своїм постачальникам сум податку на додану вартість у ціні придбаних товарів податковим органом у акті перевірки не заперечується та не спростовуються.

Право на відшкодування від'ємної різниці податку є матеріальним правом позивача, захист якого гарантовано частиною першою ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Неправомірне не проведення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушило право власності юридичної особи, зокрема на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно, в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування із бюджету при відсутності з його боку порушень цих законів.

В процесі перевірки перший відповідач не встановив порушень Закону України „Про податок на додану вартість” при формуванні сум податкового зобов'язання та податкового кредиту та визначенні від'ємного значення в порядку, визначеному пп. 7.7.1 даного Закону.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому судом враховується, що згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 1.8. ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Тому доводи Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому про відсутність доказів надмірної сплати ПДВ до бюджету є безпідставними, оскільки ні в Законі України "Про податок на додану вартість", ні в інших законодавчих актах з питань оподаткування не сформульовано вимоги щодо проведення відшкодування платникові податку сум ПДВ лише після сплати відповідних сум цього податку до бюджету його контрагентами і неможливості такого відшкодування у разі несплати ними податку. На думку суду, пункт 1.8 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" містить загальні норми щодо самого поняття "бюджетне відшкодування" та джерел формування такого відшкодування для подальшого використання, і не вказує на те, що кошти повертаються платникові податку лише за умови сплати ним податку. За обставини коли контрагент не виконав свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

При прийнятті рішення по справі судом враховується правомірність подання позивачем уточнюючого розрахунку. Також звертає увагу, що пунктом 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" чітко визначено види та строки проведення перевірок щодо заявленого бюджетного відшкодування та можливі рішення за їх результатами. Вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню непідлягає.

Враховуючи задоволення позову згідно ч. 3 ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем (держмито згідно платіжного доручення), присуджуються йому в розмірі, визначеному п.п. 3 п. 3 Розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КАС України. При цьому згідно ч. 1 ст. 94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного бюджету України. Надмірно сплачене державне мито підлягає поверненню згідно чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати неправомірною бездіяльність відповідача-1 стосовно повернення позивачу суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 272155,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ" м. Хмельницький (вул. Пр. Миру, 63, код 33590996) суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, в розмірі 272155,00 грн.

Визнати неправомірними дії відповідача-1 по проведенню 21.05.2008 року невиїзної перевірки позивача,

Скасувати податкове повідомлення-рішення №/0/4105 від 21.05.2008 року.

Визнати неправомірними дій відповідача-1 по проведенню в період з 09.06.2008 року по 13.06.2008 року невиїзної перевірки позивача.

Скасувати податкове повідомлення-рішення №/0/4677 від 23.06.2008 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий світ" м. Хмельницький (вул. Пр. Миру, 63, код 33590996) 1717,00 грн. відшкодування сплаченого державного мита.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено, КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      К.М. Огороднік

Постанова оформлена в повному обсязі та підписана 01.08.2008 року.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3, 4 - відповідачам,

5 - прокуратурі області.