СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

11.07.2008

Справа №2-31/6203-2008А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання
Лауман Ю.С.

за участю представників сторін :

від позивача  -  не
з'явився

від відповідача - Кохан А.М.,
довіреність №01/Б-27 від 12.06.08р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за адміністративним позовом -
Державної податкової інспекції в м.Керч (98300, м.Керч, вул.Борзенко, 40)

до відповідача - Державного
підприємства «Морська адміністрація Керченського морського рибного порту»
(98320, м.Керч, вул.Свердлова, 49)

про надання дозволу на проведення
перевірки

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в
м.Керч звернулась до господарського суду АРК з адміністративним позовом до
Державного підприємства «Морська адміністрація Керченського морського рибного
порту  з позовними вимогами про надання
дозволу на проведення позапланової виїзної документальної перевірки платника
податків - Державного підприємства «Морська адміністрація Керченського
морського рибного порту»  з питань
дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з
травня 2005 року по травень 2008 року, в період з 26.05.08р. по 30.05.08р.
включно, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу контролю
за фінансовими установами та операціями в сфері ЗЕД Кузнєцовою Ю.А.

Позовні вимоги мотивовані
необхідністю проведення позапланової перевірки дотримання валютного
законодавства. Зокрема позивач вказує, що станом на 01.07.07р. відповідачем
надано декларацію про валютні цінності, в якої відображені валютні цінності, що
знаходяться за межами території України, в сумі 592,16 дол.США, станом на
01.07.07р. в р.3 п.5 відображена сума 7,87дол.США. Відділом контролю за
фінансовими установами та операціями в сфері ЗЕД ДПІ в м.Керч, внаслідок
проведеного аналізу наданої відповідачем податкової звітності у 2007 році,
встановлений факт росту у 2007 році доходів підприємства, але одночасно при
рості доходів відповідача спостерігається зниження податкового навантаження: з
3,7 у 2006р. до 2,4 у 2007р. В правове обґрунтування позивач посилається на
положення п.1 ст.10, п.1 ст.11,  ч.7, ч.8
ст.111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надіслав телеграму про неможливість явки свого
представника і просить розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Через представника відповідача позивач надіслав уточнення до адміністративного
позову, в якому просить прийняти рішення про проведення позапланової
документальної перевірки відповідача з питань дотримання вимог валютного
законодавства за період з травня 2005р. по травень 2008р., у період з
28.07.08р. по 01.08.08р. включно,  і
призначити на проведення перевірки - головного державного податкового
ревізора-інспектора відділу контролю за фінансовими установами та операціями в
сфері ЗЕД ДПІ в м.Керч - Бокову Л.В. При цьому додаткових підстав необхідності
проведення позапланової виїзної перевірки відповідача не наводить.

Відповідач проти позову заперечує,
просить суд в задоволенні позову відмовити за мотивами, викладеними у
запереченнях. Зокрема, вказує, що відсутні підстави для проведення позапланової
виїзної перевірки, передбачені ст.11-1 Закону України «Про державну податкову
службу в Україні».

Відповідно до п.6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України після початку
діяльності окружного адміністративного суду на господарський суд покладено
обов'язок вирішення адміністративних справ, підвідомчих господарському суду
відповідно до Господарського процесуального кодексу України, провадження в яких
було відкрито місцевим господарським судом до початку діяльності відповідного
адміністративного суду, за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України.

В порядку статті 150 Кодексу
адміністративного судочинства України справа слуханням відкладалась, в судовому
засіданні оголошувались перерви, у зв'язку з необхідністю надання додаткових
документів.

Враховуючи наявність заяви позивача
про розгляд справи за його відсутністю,
приймаючи до уваги, що спливає строк розгляду справи, встановлений
ст.122 КАС України, який не підлягає продовженню, керуючись принципом
розумності строку вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу за
відсутністю представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, наданих у ході судового розгляду
справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню  виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади, їх посадові особи  діяти лише на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади,
яким є відповідач, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.4 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні», органи податкової служби є органами
виконавчої влади, отже зобов'язані діяти виключно на підставі, в межах
повноважень і у спосіб, що передбачені законом.

Відповідно до приписів Закону
України «Про державну податкову службу в Україні» право податкової інспекції на
проведення перевірок підлягає законодавчим обмеженням та реалізується виключно
з дотриманням порядку, встановленого законом.

Зокрема, ст.ст.11-1, 11-2 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні» встановлено підстави, порядок
та умови проведення  позапланових виїзних
перевірок своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати
податків  та  зборів

(обов'язкових   платежів),
додержання   валютного  законодавства

юридичними   особами, їх філіями, відділеннями,    іншими відокремленими підрозділами, що не
мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус
суб'єктів підприємницької
діяльності  чи  не мають такого статусу,  на яких

згідно із законами України
покладено обов'язок  утримувати  та/або

сплачувати   податки
і   збори   (обов'язкові   платежі).

Позаплановою виїзною перевіркою
вважається перевірка,  яка не

передбачена  в
планах роботи органу державної податкової служби і

проводиться за наявності хоча б
однієї із підстав, перелічених у частині шостої статті 11-1 зазначеного Закону.

Згідно з частиною 8 статті 11-1
Закону України «Про державну податкову службу в Україні» позапланова виїзна
перевірка може здійснюватися лише на підставі рішення суду.

При цьому орган державної
податкової служби, який ініціює проведення позапланової виїзної перевірки,
подає до суду письмове обґрунтування підстав такої перевірки та дати її початку
і закінчення, склад осіб, які будуть проводити таку перевірку, документи, які
відповідно до частини шостої цієї статті свідчать про виникнення підстав для
проведення такої перевірки, інформацію про вид та кількість перевірок,
проведених органами державної податкової служби щодо суб'єкта господарської
діяльності та наслідки таких перевірок за попередні три роки, а також на вимогу
суду - інші відомості.

Таким чином з аналізу наведених
норм закону слідує, що обов'язковою умовою для ініціювання перед судом
проведення позапланової виїзної перевірки є виникнення підстав для проведення
такої перевірки, передбачених частиною шостою статті 11-1 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні». Отже позивач зобов'язаний навести суду
саме з якої з підстав, перелічених в частині шостої статті 11-1 вказаного
Закону,   він   ініціює проведення позапланової виїзної
перевірки.

Проте позивач не наводить жодної з
перелічених у ч.6 ст.11-1 вказаного Закону підстав  для проведення позапланової виїзної
перевірки. Обґрунтовує це тим, що дані обмеження не стосуються випадків
вирішення  питання  щодо надання дозволу на проведення
позапланової виїзної перевірки через судове рішення.  Отже позивач вважає, що достатньою підставою
для проведення позапланової виїзної перевірки відповідача є саме факт звернення
до суду із таким позовом.

Але таке твердження позивача не
відповідає наведеним приписам Закону, тому судом, як підстава для проведення
позапланової виїзної перевірки відповідача,
до уваги не приймається. При цьому суд виходить з того, що
обмеження  у підставах проведення
перевірок платників податків, визначені цим Законом, не поширюються тільки на
випадки, що встановлені частиною 13 статті 11-1 Закону (перевірки, що
проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що
проводяться після порушення кримінальної справи проти платника податків, що
перевіряється), які не мають місця в даному випадку.

Позивач вказує підставою для
проведення позапланової виїзної перевірки відповідача  зменшення показників його податкового
навантаження у 2007 році  (з 3,7 у 2006р.
до 2,4 у 2007р.) за даними аналізу податкової звітності підприємства за 2007
рік.

Проте вказані позивачем обставини
для проведення  позапланової виїзної
перевірки відповідача  не  відносяться до жодної з перелічених в частині
6 статті 11-1 підстав для проведення позапланових виїзних перевірок, отже не
можуть бути підставою для проведення позапланової виїзної перевірки
відповідача. При цьому суд виходить з того що даний перелік є вичерпним.

Згідно п.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

ДПІ в м.Керч не наведено суду інших
обставин відповідно до ч.6 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову
службу в України», які б стали підставою для проведення позапланової виїзної
перевірки відповідача.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що викладені у позові обставини  не є достатніми підставами виникнення права у
ДПІ в м.Керч для проведення позапланової виїзної перевірки відповідача.

Таким чином, позовні вимоги не
містять достатньо обґрунтованих підстав, необхідних для їх задоволення, та
надання дозволу ДПІ в м.Керч на проведення позапланової виїзної документальної
перевірки платника податків - Державного підприємства «Морська адміністрація
Керченського морського рибного порту» щодо дотримання вимог валютного
законодавства. Тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

У судовому засіданні 11.07.2008р.
оголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови
підписано 16.07.2008 р.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2, 9, 17, 70, 71, 86, 122, 94, ст.ст.158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом  подачі заяви про апеляційне
оскарження постанови в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі,
з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку і строки,
передбачені пунктом 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви постанова набирає законної сили через 10 днів з дня
її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі  - з дня складення у повному обсязі). Якщо
після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана,
постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Копію постанови надіслати на адреси
сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Привалова А.В.