СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

01.07.2008

Справа №2-5/15671-2007А

Господарський суд АР Крим у складі:

Головуючого судді - Гаврилюк
М.П.,

за участю: секретаря Діланян І.К.,

представників сторін:

Від позивача -   не з'явився

Від відповідача -  не з'явився.

у відкритому судовому засіданні,
розглянувши  адміністративну справу:

За позовом - Управління Пенсійного
Фонду України в Нижньогірському районі, смт. Нижньогірське.

До відповідача -  СПД ОСОБА_1, Нижньогірський район.

Про стягнення 362,74грн.

Сутність спору

Позивач - Управління ПФУ
Нижньогріському районі звернувся до Господарського суду АР Крим з адміністративним
позовом до відповідача -  фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 та  просить суд
стягнути з відповідача  заборгованість в
сумі  362,74грн.

Позивач у судове засідання не
з'явився, до суду надійшло клопотання про
розгляд справи  без участі  йог представника. Також позивач повідомив, що
заборгованість відповідачем не погашена.

Відповідач позов не визнав,  вважає, що він не зобов'язаний подавати в
пенсійний фонд звітність, оскільки не має найнятих працівників.

У судове засідання відповідач не
з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, про день слухання спору був
сповіщений належним чином: рекомендованою поштою.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення  представника позивача, суд

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрований в Управлінні ПФУ  в
Нижньогірському районі як платник внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, реєстраційний номер 21-112065.

Відповідно п. 1 ст. 14 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
страхувальниками відповідно до цього Закону є підприємства, установи і
організації,  створені відповідно до
законодавства  України,  незалежно
від  форми власності, виду
діяльності та господарювання, об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі
філії,  представництва,  відділення та
інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
профспілок,  політичних партій,
які  мають  окремий
баланс  і  самостійно
ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований
податок,  єдиний  податок,
фіксований сільськогосподарський
податок,  придбали   спеціальний
торговий патент),    які   використовують  працю
фізичних  осіб  на
умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах,передбачених
законодавством,  або за договорами
цивільно-правового характеру.

Згідно до п. 3 ст. 15  Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страхувальники  набувають  статусу
платників  страхових внесків   до
Пенсійного   фонду   з
дня  взяття  їх
на  облік територіальним   органом
Пенсійного  фонду,  а  особи,  визначені частиною  першою статті 12 цього Закону, - з дня
набрання чинності договором про їх добровільну участь.

У відповідності до ч. 4 п. 8
Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» фізичні особи - суб'єкти підприємницької  діяльності,
які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,  єдиний податок, придбання спеціального
торгового патенту), та члени сімей зазначених
фізичних  осіб,  які
беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності,  на період дії
законодавчих  актів  з питань
особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом у фіксованому розмірі.

Згідно п. п. 6. п. 2 ст. 17 Закону
№1058 страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати у
встановлені терміни і в повному  об'ємі
страхові внески.

П. п. 4 п. 2 ст. 17 Закону №1058
встановлений обов'язок страхувальників надавати звітність територіальним
органам Пенсійного фонду в терміни, в порядку і формою, встановленим Пенсійним
фондом.

П.п. 2.1.3 п. 2.1 ст. 2 Інструкції
про порядок нарахування і сплати страхувальниками і застрахованими особами
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного
фонду України, з подальшими змінами і доповненнями,   визначені страхувальники, платники страхових
внесків, а абзацом 3 п.11.12 ст. 11 встановлена річна звітність, що підлягає
наданню до Пенсійного фонду (до 01 квітня, наступного за звітним роком про
нараховані і сплачені суми фіксованого розміру страхових внесків відповідно до
додатку 26 до Інструкції).

Абзацом 2 п. 4.3. ст. 4 Інструкції
визначений розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у фіксованому розмірі, встановленому відповідно до законодавства
України.

Законом України «Про державний
бюджет на 2005 рік» від 23.12.2004 № 2285
встановлений цей фіксований розмір страхових внесків, який визначається
у розмірі мінімального страхового внеску, визначеного Законом №1058.

Вказана норма відмінена п. 4
Прикінцевих положень Закону України від 25.03.2005 «Про внесення змін до Закону
України «Про державний бюджет на 2005 рік і деякі інші законодавчі акти
України» від 25.03.05.

Фіксований розмір страхових внесків
на пенсійне страхування склав: січень 2005р. - 83,84грн. ( 262,00 грн. х 32%);
лютий 2005р - 83,84 грн. (262, 00 грн. х 32%); березень 2005р. - 81,14
грн.(262.00 грн.:31 день х 30 днів х 32%).

Разом розмір страхових внесків, що
підлягає сплаті в ПФУ за 2005рік, склав 248,82грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України
від 16.03.2006 № 3583 «Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів
господарської діяльності, що застосовують особливі умови оподаткування, обліку
і звітності, у зв'язку з не перерозподілом Держказначейством України частини
податків до Пенсійного фонду. Фонд соціального страхування по тимчасовій втраті
працездатності. Фонд соціального страхування на випадок безробіття  протягом 2004 року  - 1 кварталу 2005 року», суми страхових
внесків, сплачені до Пенсійного фонду України суб'єктами господарської
діяльності, які вибрали особливі умови оподаткування, у складі податків, але не
зараховані на їх особові рахунки в органах Пенсійного фонду у зв'язку із
застосуванням Держказначейством України норм Закону № 2285 не вважаються
заборгованістю.

У зв'язку з цим, виходячи із
сплачених  відповідачем протягом 1
кварталу 2005 року сум єдиного податку у розмірі 210,00грн., сума 88,20 грн..
визначена як 210,00 х 42%=88,20грн., не є заборгованістю.

Таким чином, діючим  законодавством встановлений обов'язок
відповідача, як платника страхових внесків, сплатити суму 160,62 грн. (248,82
грн. - 88,20 грн.=160,62 грн.) в Пенсійний фонд (в даному випадку за
січень-березень місяці 2005р.) і надати відповідну звітність.

У відповідності с п. 1 п. 8
Прикінцевих  положень Закону №1058 до
набуття чинності закону про спрямування частині страхових внесків до
накопичувального фонду страхові внески, які перераховуються в солідарну систему
сплачуються страхувальниками і застрахованими особами на умовах і в порядку,
визначених цим Законом, і у розмірах, передбачених Законом України від 26.06.97
№400/97- ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для
відповідних платників збору. А цим Законом передбачено, що суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно від форми власності, їх об'єднання,
бюджетні, суспільні і інші юридичні особи зобов'язані сплачувати 32% від
об'єкту оподаткування.

Виходячи з вищевикладеного і
положення частини 1 ст. 19 Закону № 1058 вказані суб'єкти зобов'язані
нараховувати на суми фактичних витрат на оплату праці працівників і допомогу з
тимчасової непрацездатності страхові внески у розмірі 32% і сплачувати їх у
встановлені терміни і в повному об'ємі.

Згідно ст. 18 п. 6 Закону № 1058
законодавством не можуть встановлюватися пільги по нарахуванню і сплаті
страхових внесків або звільнення від їх сплати.

До актів законодавства, які
встановлюють пільгове оподаткування, відноситься Указ Президента України № 727
від 03.07.98. «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів
малого підприємництва».

Слід зазначити, що Указ № 727
розроблений для використання у сфері оподаткування, а оскільки страхові внески
до Пенсійного фонду України виключені з системи оподаткування, і більше не
входять в неї, а до  Указ № 727
включений  збір на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування сплата єдиного податку не звільняє його платника
від сплати страхових внесків в ПФУ.

У сфері пенсійного забезпечення
Закон №1058 є спеціальним, який регулює відносини в цій області, тоді як Указ
№727 не регулює ці відносини і його можна вважати спеціальним в системі
застосування податкового законодавства. Виключно Законом №1058 визначається
порядок нарахування, перерахування і сплати страхових внесків, стягнення
заборгованості по цих внесках.

Крім того, у відповідності до
чинного законодавства Укази Президента України є підзаконними актами. Якщо Указ
суперечить  Закону - підлягає застосуванню
Закон.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного ст. 160-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.     Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь  Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському
районі  АР Крим, смт. Нижньогірський,
вул. Лісова, 5 (рр 6601 в КРУ ВАТ «Державний ощадний банк України»,
МФО 324805, )  362,74грн.
заборгованості.

Виконавчий лист видається судом за
заявою позивача.

Сторони мають право на апеляційне
оскарження даної постанови протягом 10 днів з дня  складення постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили  через 10 днів після   закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано у відповідності зі ст.
186 КАС України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Гаврилюк М.П.