ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Дерепа В.І.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Кримтел", м. Сімферополь Автономної Республіки Крим (далі –ТОВ "Кримтел")

на рішення господарського суду міста Києва від 31.01.2008 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2008

зі справи № 6/690-41/450-38/680

за позовом ТОВ "Кримтел"

до Антимонопольного комітету України, м. Київ (далі –АМК України),

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - відкрите акціонерне товариство "Укртелеком", м. Київ (далі –ВАТ "Укртелеком"),

про визнання недійсним рішення.

Судове засідання проведено за участю представників:

ТОВ "Кримтел" –Хлібодар І.А.,

АМК України –Москаленка Т.Г.,

ВАТ "Укртелеком" –Луценко Т.М.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Кримтел" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним рішення АМК України від 02.09.2003 №286-р "Про перегляд постанови Антимонопольного комітету України від 26.12.2000 №21-п по справі №04/18-2000".

Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

Рішенням названого господарського суду від 31.01.2008 (колегія суддів у складі: суддя Власов Ю.Л. –головуючий, судді Кролевець О.А., Паламар П.І.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2008 (колегія суддів у складі: суддя Мартюк А.І. –головуючий, судді Лосєв А.М., Зубець Л.П.), у позові відмовлено. В обґрунтування судових рішень зазначено про те, що:

- дії ВАТ "Укртелеком" в особі його Кримської дирекції щодо переключення існуючої електронно-транзитної АТС–51 міста Сімферополя, яка була спроектована, збудована та введена в експлуатацію як опорна транзитна, у режим кінцевої станції не є порушенням вимог антимонопольного законодавства, передбаченим абзацом п’ятим статті 4 Закону України "Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції у підприємницькій діяльності", де передбачено таку форму зловживання монопольним становищем як дії, що призвели до створення перешкод доступу на ринок інших суб'єктів господарювання;

- АМК України мав передбачені законодавством достатні підстави для скасування прийнятої ним постанови від 26.12.2000 № 21-п у справі № 04/18-2000.

ТОВ "Кримтел" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову судових інстанцій зі справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва. Скаргу мотивовано неправильним застосуванням судовими інстанціями у розгляді справи норм матеріального і процесуального права, зокрема, статей 58 і 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі –Закон) та статей 47 та 43 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України).

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Перевіривши на підставі встановлених судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- 26.12.2000 відповідачем прийнято постанову № 21-п "Про порушення антимонопольного законодавства та накладення штрафу", згідно з резолютивною частиною якої:

? ВАТ "Укртелеком" визнано таким, що займає монопольне становище на ринку з товарними межами "місцевий телефонний зв'язок" в межах міста Сімферополя із часткою 68,8 відсотка;

? дії ВАТ "Укртелеком" в частині переведення існуючої електронно-цифрової опорно-транзитної АТС-51 міста Сімферополя, яка була спроектована, збудована та введена в експлуатацію як опорно-транзитна, у режим кінцевої станції визнано порушенням антимонопольного законодавства, передбаченим абзацом п’ятим статті 4 Закону України "Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції у підприємницькій діяльності" у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом здійснення дій, що призвели до створення перешкод доступу на ринок інших суб’єктів господарювання (позивача);

? на ВАТ "Укртелеком" накладено штраф у сумі 750 000 грн. та його зобов’язано припинити порушення шляхом забезпечення позивачу можливості надавати послуги зв’язку в обсязі не меншому, ніж до введення в дію РАТС-54, та повідомити про вжиті заходи АМК України у тримісячний термін з дня отримання постанови;

- приймаючи зазначену постанову, відповідач виходив з того, що ТОВ "Кримтел" було створене відповідно до Комплексної програми створення єдиної національної системи зв’язку та розробленої на її основі Регіональної програми розвитку зв’язку в Криму у 1993 році з метою залучення коштів, необхідних для реалізації зазначеної Регіональної програми, яка передбачала перехід на цифрові системи комутації, при яких переключення відбувається в межах одного стотисячного номерного індексу, незважаючи на наявність вільних стотисячних номерних індексів. Таке переключення призводить до створення перешкод для розвитку діяльності позивача на ринку послуг місцевого телефонного зв’язку та до обмеження конкуренції на зазначеному ринку. До того ж у "Схемі розвитку телефонної мережі м. Сімферополя" пропонувалося здійснити розвиток телефонної мережі оператора "Кримтелеком" на основі його керуючого комплексу ОПТС 1, причому ОПТС-51 позивача переводилося в режим кінцевої станції з підключенням до РАТС-54, оскільки робота двох ОПТС в одному стотисячному індексі неможлива, що підтверджується підпунктом 3.4.2 пункту 3.4 розділу 2 книги 1 "Руководящего документа по общегосударственной системе автоматизированной телефонной связи".

Зважаючи на це, відповідач дійшов висновку про те, що ВАТ "Укртелеком" (третя особа) фактично відхиляє можливість виходу позивача на мережі електрозв’язку загального користування через власну опорно-транзитну станцію, що, в свою чергу, призводить до негативних наслідків для позивача;

- ВАТ "Укртелеком" звернулося до АМК України із заявою про перегляд постанови Антимонопольного комітету України від 26.12.2000 №21-п у справі №04/18-2000, під час розгляду якої відповідачем було встановлено наявність обставин, про які не було і не могло бути відомо під час прийняття постанови АМК України від 26.12.2000 №21-п і які свідчать про відсутність у діях ВАТ "Укртелеком" порушень антимонопольного законодавства у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом вчинення дій, що призвели до створення перешкод доступу на ринок іншого суб’єкта господарювання.

Зокрема, "Схема розвитку телефонної мережі м. Сімферополя", якою конкретизовано схему зв’язку у м. Сімферополь та статус АТС-51, не має ніякої юридичної сили для операторів. Інформація про те, що в одному стотисячному індексі не можуть працювати дві опорно-транзисторні станції, спростовуються висновками відкритого акціонерного товариства "Діпрозв’язок" та ДІР ПОЗ "Укрзв’язокпроект". Висновок про те, що оператори стільникового, транкінгового зв’язку та відомчі оператори, які були приєднані до мережі позивача, вимушені переключатись на РАТС-54, не підтверджується належними доказами та не відповідає фактичним обставинам справи;

- за результатами розгляду заяви ВАТ "Укртелеком" відповідачем було прийнято рішення від 02.09.2003 № 286-р "Про перегляд постанови АМК України від 26.12.2000 №21-п у справі №04/18-2000", згідно з яким постанову АМК України від 26.12.2000 №21-п скасовано в частинах:

? визнання дій ВАТ "Укртелеком" в особі Кримської дирекції щодо переведення існуючої електронно-цифрової опорно-транзитної АТС-51 міста Сімферополя, яка була спроектована, збудована та введена в експлуатацію як опорно-транзитна, у режим кінцевої станції порушенням антимонопольного законодавства, передбаченим абзацом п’ятим статті 4 Закону України "Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції у підприємницькій діяльності" у вигляді зловживання монопольним становищем шляхом здійснення дій, що призвели до створення перешкод доступу на ринок інших суб’єктів господарювання (ТОВ "Кримтел");

? накладення на ВАТ "Укртелеком" в особі Кримської дирекції штрафу в розмірі 750 000 грн.;

? зобов’язання ВАТ "Укртелеком" в особі Кримської дирекції припинити порушення шляхом забезпечення ТОВ "Кримтел" можливості надавати послуги зв’язку в обсязі не меншому, ніж до введення в дію РАТС-54, та повідомити про вжиті заходи АМК України у тримісячний термін з дня отримання постанови;

- рішенням господарського суду міста Києва від 22.02.2007 у справі №12/446-21/543 за позовом ВАТ "Укртелеком" до АМК України, третя особа, яка не має самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – ТОВ "Кримтел", про визнання недійсною постанови АМК України від 26.12.2000 №21-п "Про порушення антимонопольного законодавства та накладення штрафу" та за зустрічним позовом АМК України до ВАТ "Укртелеком" про стягнення 750 000 грн., відмовлено в задоволенні первісного і зустрічного позовів;

- постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2007 зі справи №12/446-21/543 зазначене рішення місцевого господарського суду змінено; первісний позов задоволено частково: визнано недійсними пункти 2, 3 і 4 постанови АМК України від 26.12.2000 №21-п "Про порушення антимонопольного законодавства та накладення штрафу у справі №04/19-2000".

У розгляді зазначеної справи апеляційним судом було встановлено, що: у прийнятті оскаржуваних пунктів постанови від 26.12.2000 АМК України неповно з’ясував обставини, які мають значення для справи, оскільки проектно-конструкторським відділом Республіканського підприємства зв’язку "Кримзв’язок" у 1993 році було розроблено "Схему розвитку телефонної мережі м. Сімферополя", яка призначалася для внутрішнього використання підприємством "Кримзв’язок", правонаступником якого був спочатку КРЕЗ "Кримтелеком", а потім ВАТ "Укртелеком". У 1995 році була розроблена Регіональна програма розвитку електрозв’язку в Автономній Республіці Крим, якою передбачалось будівництво нових цифрових мереж зв’язку з сучасною апаратурою для можливого їх використання не тільки КРЕЗ "Кримтелеком", а також й іншими підприємствами, що діють у галузі зв’язку. Посилань на "Схему розвитку телефонної мережі м. Сімферополя", на яку посилається відповідач, дана програма не містила. Таким чином, оскільки Регіональна програма розвитку електрозв’язку у Криму була затверджена у 1995 році, а позивач діє з 1993 року, то посилання відповідача на те, що компанію було створено саме для реалізації Регіональної програми, є неправомірним.

Будівництво ОПТС-54 здійснювалося відповідно до вимог нормативних актів, впливає на розвиток конкуренції на ринку послуг цифрової телефонної мережі і не призвело до створення перешкод для розвитку діяльності позивача. Робота двох ОПТС в одному стотисячному індексі можлива, що підтверджується висновками ВАТ "Діпрозв’язок", в якому, зокрема, наведено перелік операторів в Україні, які одночасно працюють на телефонній мережі загального користування в одному стотисячному індексі, та висновками ДІР ПОЗ "Укрзв’язокпроект", які містяться в доповненнях до висновку техніко-технологічної експертизи, в якому зазначено, що при будівництві цифрових мереж не виключена можливість організації кількох ОПТС, у тому числі таких, що належать різним операторам. Відповідач у прийнятті спірної постанови безпідставно керувався книгою "Руководящего документа по общегосударственной системе автоматизированной телефонной святи", оскільки вказані положення не розповсюджуються на взаємодію мереж приватних операторів із мережею зв’язку загального користування;

- постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2007 зі справи №12/446-21/543 набрала законної сили.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність підстав для визнання недійсним рішення АМК України від 02.09.2003 №286-р "Про перегляд постанови Антимонопольного комітету України від 26.12.2000 №21-п по справі №04/18-2000".

Статтею 35 ГПК України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті ж самі сторони.

Як установлено попередніми судовими інстанціями, АМК України прийняв оспорюване рішення від 02.09.2003 №286-р "Про перегляд постанови Антимонопольного комітету України від 26.12.2000 №21-п у справі №04/18-2000", виходячи з підстав, що є аналогічними тим, які були встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2007 у справі №12/446-21/543.

Відповідні обставини мають значення для вирішення даного спору по суті та правильно взяті до уваги судовими інстанціями у розгляді цієї справи.

Крім того, статтею 58 Закону передбачено, що органи АМК України з власної ініціативи чи за заявами осіб можуть переглянути рішення, прийняті ними у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у разі: якщо істотні обставини не були і не могли бути відомі органам АМК України, що призвело до прийняття незаконного або необґрунтованого рішення; якщо рішення було прийнято на підставі недостовірної інформації, що призвело до прийняття незаконного або необґрунтованого рішення; невиконання учасниками узгоджених дій, концентрації вимог і зобов'язань, якими було обумовлене рішення органів АМК України щодо узгоджених дій, концентрації відповідно до частини другої статті 31 цього Закону; якщо обставини, на підставі яких було прийняте рішення про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб'єктів господарювання, вже не існують; наявності інших підстав, передбачених законами України.

За результатами перегляду органи АМК України можуть: залишити рішення без змін; змінити рішення; скасувати рішення.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на наведене попередні судові інстанції, встановивши факт прийняття АМК оспорюваного рішення без порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, обґрунтовано відмовили в задоволенні даного позову.

Керуючись статтями 1117, 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 31.01.2008 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2008 зі справи № 6/690-41/450-38/680 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничої компанії "Кримтел" –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В.Дерепа