ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 р.

№
4/39-Б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка
В.М., -головуючого (доповідач у справі),

Заріцької
А.О.,

Продаєвич
Л.В.

розглянувши
касаційну скаргу

фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Київ

на
ухвалу

від
11.06.2008 р. Житомирського апеляційного господарського суду

у справі

№
4/39-Б господарського
суду Житомирської області

за
заявою

Овруцької
міжрайонної державної податкової інспекції, м. Овруч Управління пенсійного
фонду України в Овруцькому районі Житомирської області

до

Овруцького
районного міжгосподарського об'єднання "Райагробуд", м. Овруч
Житомирської області

про

визнання
банкрутом

розпорядник
майна

арбітражний
керуючий ОСОБА_2.

в судовому засіданні взяли участь представники:

фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

ОСОБА_3.,
довір.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду Житомирської області від 27.03.2007 року порушено
провадження у справі № 4/39-Б про банкрутство Овруцького районного
міжгосподарського об'єднання "Райагробуд" (далі -Боржник) за заявою
Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції  та Управління пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської області в порядку Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі
-Закон про банкрутство).

Ухвалою
господарського суду Житомирської області від 17.04.2008 року (суддя -Лозинська
І.В.)  розгляд справи у попередньому
засіданні відкладений, продовжений строк процедури розпорядження майном,
призначено засідання для розгляду реєстру вимог кредиторів, клопотання  розпорядника майна щодо надання дозволу на
реалізацію частини майна Боржника, а також призначено судову почеркознавчу
експертизу і судову технічну експертизу та визначені питання по них.

Не
погоджуючись з винесеною ухвалою суду першої інстанції, фізична особа
-підприємець ОСОБА_1(далі -Підприємець) звернувся до Житомирського  апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду
Житомирської області від 17.04.2008 року частково та прийняти нове рішення,
яким  витребувати для проведення експертизи
оригінал заяви про отримання паспорта (форми № 1) ОСОБА_4., який надати для
проведення експертизи, надати експертам документи податкової звітності Боржника
та поставити питання  для проведення
експертизи, наведені в скарзі.

Ухвалою
Житомирського апеляційного господарського суду від 11.06.2008 року (головуючий
суддя -Вечірко І.О., судді: Зарудяна Л.О., Ляхевич А.А.) Підприємцю відмовлено
у прийнятті апеляційної скарги.

Не
погоджуючись  з  винесеною ухвалою суду апеляційної
інстанції,  фізична особа -підприємець
ОСОБА_1звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду
від 11.06.2008 року, а справу направити до Житомирського апеляційного
господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Касаційна
скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального
права.

Заслухавши
пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно
ухвали апеляційної інстанції, що оскаржується у касаційному порядку,
Підприємець просив скасувати ухвалу суду першої інстанції частково:
витребувавши для проведення експертизи документи, зобов'язавши надати для
проведення експертизи додаткові документи, а також поставивши на вирішення
почеркознавчої експертизи питання, наведені в апеляційній скарзі. Отже,  заявник
оскаржував ухвалу суду першої інстанції лише в частині призначення
експертизи.

Між
тим, ГПК України (ст. 22 - права та обов'язки сторін) визначено, що сторони
мають, зокрема, право оскаржити судові рішення господарського суду в
установленому цим кодексом порядку. Згідно ч. 1 ст. 91 ГПК України сторони у
справі мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор-апеляційне подання на
рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для
розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Згідно до
ч. 1 ст. 86 ГПК України, якщо господарській спір не вирішується по суті
(відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі,
залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Згідно
ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського
спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову
експертизу. Враховуючи положення означених норм слід зазначити, що оскаржуваною
ухвалою суду першої інстанції, зокрема, призначена експертиза. Частиною 2 ст.
22 ГПК України встановлено, що  сторони
мають право, зокрема, оскаржувати судові рішення господарського суду в
установленому цим Кодексом порядку. Із аналізу положень ГПК України
вбачається, що нормами ГПК України не передбачено право сторони у справі
оскаржувати ухвалу про призначення судової експертизи у господарській справі, у
зв'язку з чим  відповідний висновок  суду апеляційної інстанції про відмову у
прийнятті апеляційної скарги в оскаржуваній ухвалі зроблений правомірно.

Також,
враховуючи підстави оскарження ухвали суду першої інстанції слід зазначити, що
Підприємець оскаржує те, що не відбулось, а може відбутися у майбутньому
(висновки судової експертизи згідно поставлених питань та на підставі наданих
матеріалів), а саме оскарження такої ухвали попереднього засідання по суті є її
запереченням скаржником по формі і змісту, а не щодо відповідних прав та
обов'язків (негативних правових наслідків) у зв'язку із її прийняттям.

Щодо
посилання заявника касаційної скарги на неврахування його пропозицій, як
кредитора-сторони у справі, при визначенні господарським судом поставлених
перед експертом кола питань, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що
згідно ч. 2 ст. 41 ГПК України  учасники
судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання,
які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань
встановлюється господарським судом в ухвалі. Тобто, неврахування
господарським судом  запропонованих
стороною питань, що мають бути поставлені перед експертом, не є порушенням норм
ГПК України.

Таким
чином, судом апеляційної інстанції законно та обґрунтовано відмовлено фізичній
особі -підприємцю ОСОБА_1 у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу суду першої
інстанції в частині призначення судової експертизи, а доводи касаційної скарги
не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

За
таких обставин справи оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції підлягає
залишенню без змін, як така, що відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1119
-11111, 11113 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Житомирського апеляційного
господарського суду  від 11.06.2008 року
у справі № 4/39-Б  залишити без
змін.

Головуючий
В.М.
Коваленко

Судді
А.О. Заріцька

Л.В. Продаєвич