АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2008 р.
Справа № 6/18-К

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Веденяпіна О.А.

суддів:
Іоннікової І.А.

Черпака Ю.К.

при
секретарі                                                            Якобчук Ю.Г.
,

за
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 11.06.2008р.),

від
відповідача: Ткаченко В.М. (довіреність №197/14 від 04.06.2008р.),

розглянувши
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс"

на
рішення господарського суду Житомирської області

від
"23" липня 2008 р. у справі № 6/18-К (суддя Терлецька -Байдюк
Н.Я.)

за
позовом ОСОБА_1 (м. Житомир)

до
товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке
підприємство "Житомир-Полісакс" (м. Житомир)

про
стягнення 690 417,57 грн. вартості частини майна та річних, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Житомирської
області з позовом про стягнення з
товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" вартості частини
майна у розмірі 682 120,00 грн. та трьох процентів річних за користування
грошовими коштами за період з  28  грудня
2007  року  по
22  травня 2008 року  у
розмірі 8 297,57 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачем після виходу ОСОБА_1 зі
складу учасників товариства не виконуються зобов'язання по виплаті йому
вартості частини майна.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 23 липня
2008 року у справі №6/18-К позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" на користь
ОСОБА_1 682 120,00 грн. вартості частини майна товариства, 8 297,57 грн. -
трьох процентів річних, 6 905,00 грн. сплаченого державного мита та 118,00 грн.
витрат на  інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, товариство з обмеженою
відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство
"Житомир-Полісакс" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на:

-    неповне з"ясування
обставин, що мають значення для справи;

-    недоведеність обставин,
що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими;

-  невідповідність
висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам
справи;

- порушення та неправильне застосування норм матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що судом першої інстанції
не з"ясовано яким чином було призначено та проведено загальні збори
учасників товариства по виключенню ОСОБА_1 зі складу учасників, чи був
присутній на цих зборах позивач, не перевірено повноваження представників
учасників товариства.

Вважає, що місцевий господарський суд порушив чинне законодавство
України, не залучивши стороною по справі другого учасника товариства - фірму
"Сторсак Холдинг ГмбХ" (м.Вієрнхайм, Німеччина) та в якості третьої
особи - Житомирський міськвиконком.

Зазначає, що судом першої інстанції не перевірено повноваження
особи, що прийняла заяву позивача про вихід з числа учасників товариства та не
з"ясовано чи надходила така заява на адресу товариства.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Житомир - Полісакс"
вказує,  що місцевим
господарським  судом  не застосовано ст.ст. 4, 4-3, 4-7, 24, 27,
32, 38, 43, 65, 69, 77, 81, 84 Господарського процесуального кодексу України,
ст.ст. 17-20, 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" та неправильно застосовано ст.ст.10,53,58-61
Закону України "Про господарські товариства", ст.88 Господарського
кодексу України та ст.ст.116, 148, 625 Цивільного кодексу України.

Представник позивача у письмовому відзиві на апеляційну скаргу
зазначає про необґрунтованість доводів скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримує.

Представник позивача заперечує проти доводів, викладених в
апеляційній  скарзі, просить залишити
скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду  приходить до висновку про  необгрунтованість скарги.

При цьому виходить з наступного.

Відповідно до  ст.33
Господарського процесуального кодексу України кожна  сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на  підставу своїх
вимог і заперечень.

Згідно з ст.34 вищевказаного Кодексу господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до  законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування,  не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" зареєстроване
виконавчим комітетом Житомирської міської ради 28  квітня
1995  року  (свідоцтво
про державну реєстрацію юридичної особи НОМЕР_1 від 28 квітня 1995 року)
(а.с.47).

Відповідно до статуту товариства з обмеженою відповідальністю
"Спільне  українсько - німецьке   підприємство
"Житомир-Полісакс",
зареєстрованого 13 липня 2006 року, до складу засновників входять фірма
"Сторсак Холдинг ГмбХ" (м.Вієрнхайм, Німеччина) та громадянин ОСОБА_1
(а.с.31-46) .

Згідно частини 2 пункту 8.1 розділу 8 статуту ТОВ
"Спільне  українсько - німецьке   підприємство    "Житомир-Полісакс"      розмір       статутного       фонду товариства  становить 13 840 579,70 грн.,   або
еквівалент   7 307 289,26 доларів
США.

Частина українського учасника товариства - ОСОБА_1 складає  692 028,98 грн., або  5%
статутного  фонду  СП,
що  становить еквівалент  365 364,46 доларів США (ч.4 п.8.1 розділу 8
статуту товариства).

До моменту державної реєстрації статутних документів товариства
статутний фонд сформовано повністю.

ОСОБА_1 звернувся до товариства з нотаріально засвідченою заявою
від 25 грудня 2006 року про вихід з учасників товариства "Спільне
українсько-німецьке підприємство "Житомир-Полісакс" з виплатою в
грошовій формі вартості належної йому частки в статутному фонді товариства
(а.с.8). Вказана заява отримана товариством 27 грудня 2006 року, що
підтверджується поштовим повідомленням про її вручення повноважному
представнику (а.с.9).

26 березня 2007 року відбулися збори засновників товариства, на
яких прийнято рішення про виключення позивача зі складу учасників товариства та
здійснення йому виплати вартості частки протягом 12 місяців з дня виключення.
Днем виключення постановили вважати день реєстрації у державного реєстратора
відповідних змін до установчих документів (а.с.12).

13 березня 2008 року позивачем надіслано на адресу відповідача
лист-вимогу про проведення розрахунків, пов'язаних з виходом учасника з
товариства, яка залишилась без відповіді та задоволення (а.с.14).

Відповідно до ст.10 Закону України "Про господарські
товариства" учасники товариства мають право вийти в установленому порядку
з товариства, здійснити  відчуження  часток
у  статутному (складеному)
капіталі  товариства,  цінних
паперів,  що  засвідчують
участь у товаристві,  в  порядку,
встановленому  законом.

Статтею 54 цього Закону передбачено, що при виході учасника з
товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини
майна  товариства, пропорційна його
частці у статутному (складеному)
капіталі. Виплата провадиться
після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства,  і
в  строк  до
12  місяців  з дня виходу. На вимогу учасника  та
за  згодою  товариства
вклад  може  бути
повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику,  який  вибув, виплачується  належна
йому частка прибутку, одержаного товариством в даному  році
до  моменту  його виходу.

Згідно зі ст.116 Цивільного кодексу України учасники
господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим
документом товариства та законом вийти у встановленому порядку з товариства,
здійснити  відчуження  часток
у  статутному  (складеному) капіталі товариства,  цінних
паперів,  що  засвідчують
участь  у товаристві, у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.148 вищевказаного Кодексу учасник, який
виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати
вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі
товариства.

Статтею 88 Господарського кодексу України передбачено,  що учасники господарського товариства мають
право вийти  в  передбаченому
установчими документами  порядку  зі складу товариства.

Підпунктом 8.8.1 пункту 8.8 розділу 8 статуту товариства з
обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство
"Житомир-Полісакс", затвердженого протоколом загальних зборів
учасників №50 від 12 травня 2006 року, передбачено, що при виході учасника з
товариства йому сплачується вартість майна товариства пропорційно його частці у
статутному фонді. Виплата проводиться в порядку, визначеному установчим
договором про створення товариства.

Порядок виходу учасника, який зазначений в установчому договорі
про створення та діяльність товариства, відповідає статутним положенням та
чинному законодавству (а.с.43-46).

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства та положення
статутних документів товариства, колегія суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду про те, що на вихід учасника товариства з
товариства не вимагається згода інших учасників чи прийняття відповідного
рішення зборами учасників товариства, а днем виходу учасника з товариства є
день подачі ним заяви про вихід з товариства у встановленому порядку.

Отже, днем виходу учасника
ОСОБА_1  з  товариства
є  27  грудня
2006 року.

Вартість частки позивача в статутному фонді товариства на час його
виходу складає 682 120,00 грн. (13 642 400,00грн. *5% =682 120,00грн.), що
розрахована на підставі балансу товариства станом на 31 грудня 2006 року
(а.с.48). Розрахунок не заперечується відповідачем.

Крім  того, зі   статуту
товариства,    зареєстрованого
24   квітня 2007   року
(а.с.61-62), вбачається, що частка вибувшого учасника перейшла до самого
товариства в порядку, визначеному ч.4 ст.53 Закону  "Про
господарські   товариства"  та
складає  692 028,98  грн.,
або 5%    статутного    фонду
СП,    що    становить
еквівалент  365 364,46 доларів США.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Розмір трьох процентів річних за період з 28 грудня 2007 року по
22 травня 2008 року складає 8 297,57грн., підтверджується наданим позивачем
розрахунком, який перевірено судом і не заперечується відповідачем.

За таких обставин, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не є
переконливими, оскільки спростовуються вищевикладеним та не ґрунтуються на
чинному законодавстві.

Рішення господарського суду Житомирської області від 23 липня 2008
року у справі №6/18-К відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і
матеріалам справи, підстав для  його
зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський
апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 23 липня
2008року залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство
"Житомир-Полісакс"  - без
задоволення.

2. Справу №6/18-К повернути до
господарського суду Житомирської
області.

Головуючий
суддя
Веденяпін О.А.

судді:

Іоннікова
І. А.

Черпак Ю.К.