ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

08.10.08                                                                                           Справа № 5/208

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді Мурської Х.В.

суддів Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув матеріали апеляційної скарги Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ, вих. № 10/2370 від 22.08.2008р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.08.2008 року

у справі № 5/208, суддя Петрик І.Й.,

за позовом ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», м. Київ

до Закритого акціонерного товариства «Енергія-Новий Розділ», м. Новий Розділ

про стгнення 1 533 286, 04 грн.,

за участю представників

від позивача: Працьовита С.М.;

від відповідача: Денькович М.І..

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.08.2008 року у справі № 5/208 позов ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»задоволено частково. З рахунку Закритого акціонерного товариства «Енергія-Новий Розділ»на користь позивача у справі стягнуто 943 875, 66 грн. основного боргу, 422 226, 64 грн. інфляційних, 59 262, 52 грн. 3% річних, 7 921, 22 грн. пені, позивачу відшкодовано судові витрати, надано відстрочку виконання судового рішення до 1 грудня 2008р. В частині стягнення 100 000 грн. пені –у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обгрунтованістю та підставністю вимог Позивача, їх відповідністю вимогам законодавства. Так, місцевий господарський суд встановивши факт несвоєчасного виконання відповідачем своїх зобов’язань по оплаті за поставлений позивачем природний газ згідно укладеного договору № 06/06-1485 ТЕ-21 від 29.12.2006 року на постачання природного газу, дійшов висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню 943 875, 66 грн. основного боргу, 422 226, 64 грн. інфляційних, 59 262, 52 грн. 3% річних та 7 921, 22 грн. пені в примусовому порядку. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення пені на суму 100 000 грн. місцевий господарський суд виходив з того, зокрема, що стягнення пені в повному обсязі може в подальшому негативно позначитись на господарській діяльності відповідача та позбавити товариство можливості належним чином надавати жителям та організаціям міста комунальні послуги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач –ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 14.08.2008 року у даній справі в частині зменшення пені та наданні відстрочки. Прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі –заперечив, просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, оскаржуване судове рішення –залишити без змін, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов’язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає зі суті відносин сторін.

Як встановлено місцевим господарським судом, 29 грудня 2006р. між ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»(Постачальник) та ЗАТ «Енергія-Новий Розділ»(Покупець) було укладено договір № 06/06-1485 ТЕ-21 на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання.

Як підтверджується наявними в матеріалах справи Актами прийому-передачі природного газу, ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»на виконання вказаного договору за січень-квітень 2007 року поставило відповідачу природний газ на загальну суму 9 578 780, 66 грн., з якої неоплаченими залишились грошові кошти в розмірі 943 875, 66 грн.

З врахуванням того, що оплата за поставлений позивачем природний газ проводилась відповідачем несвоєчасно, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 107 921, 22 грн. за період з 01.01.2008р.по 08.07.2008р., інфляційні в сумі 422 226, 64 грн. та річні в сумі 59 262, 52 грн. за прострочення платежу з врахуванням сум і дат оплати.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення основної суми боргу, річних та інфляційних в повному розмірі, оскільки стаття 625 Цивільного кодексу України не відносить інфляційні нарахування до штрафних санкцій та не обмежує їх нарахування певним строком, а містить норму, яка зобов’язує боржника виконати взяті на себе зобов’язання зі сплатою інфляційних та 3-х % річних, якщо інше не встановлено договором.

Що стосується тверджень скаржника про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволені позову в частині стягнення пені на суму 100 000 грн. та відстрочено виконання судового рішення до 01.12.2008р., то судова колегія зазначає наступне.

Увідповідності до вимог ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : 1) припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов’язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як свідчать матеріали справи, сторони, укладаючи договір на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, передбачили, що за порушення строків оплати спожитого газу Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, зменшив розмір штрафних санкцій, передбачених договором. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача виникла внаслідок несплати населенням грошових коштів за надані комунальні послуги. Крім того, судом враховано клопотання органу місцевого самоврядування, а також те, що відповідач є основним постачальником комунальних послуг для споживачів міста Новий Розділ, тому стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі, заявленому позивачем до стягнення, може призвести до неможливості здійснювати власну діяльність, і, відповідно, може призвести до банкрутства відповідача.

Що стосується надання судом відстрочки у стягненні грошових коштів строком до 01.12.2008р., то і в цій частині судова колегія вважає висновки місцевого господарського суду такими, що не суперечать нормам законодавства.

Так, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення відповідача до суду з клопотанням відстрочити виконання судового рішення слугувало ряд обставин, а саме: - невідшкодування місцевим бюджетом різниці між затвердженими тарифами на житлово-комунальні послуги та економічно обгрунтованими витратами на виробництво цих послуг; - невиконання відділами ДВС рішень районних судів про стягнення заборгованості з фізичних осіб за надані комунальні послуги.

В підтвердження своєї позиції відповідачем подано на розгляд суду звіти про фінансово-господарську діяльність товариства за 2006-2007 роки, перше півріччя 2008р., довідку про дебіторську заборгованість споживачів за надані товариством комунальні послуги.

Матеріали справи свідчать про те, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та обгрунтованими, а тому судова колегія не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 107 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Львівської області від 14.08.2008 року у справі № 5/208 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий-суддя Мурська Х.В.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кордюк Г.Т.