ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"21" жовтня 2008 р. Справа № А19/206-08

За позовом

Української міської ради, м. Українка

до

Обухівської районної державної адміністрації Київської області, м. Обухів

Управління земельних ресурсів в Обухівському районі Київської області, м. Обухів

треті особи:

Фізична особа –підприємець Пітетін Олександр Юрійович, м. Українка

Київська обласна державна адміністрація, м. Київ

за участю

Генеральної прокуратури України, м. Київ

про

скасування розпорядження та зобов’язання вчинити дії

Головуючий суддя - Карпечкін Т.П.

Суддя –Щоткін О. В.

Суддя – Наріжний С. Ю.

При секретарі судового засідання Федько Т. В.

Представники сторін:

від прокуратури:

Атаєва Д. К.;

від позивача:

від відповідача 1:

Бочечко І. П. (дов. № 184 від 29.01.2008 року);

Кучма О. М.;

від відповідача 2:

Іщенко С. М. (дов. від 16.01.2008 року);

від третьої особи 1:

не з’явився;

від третьої особи 2:

Демянюк А. В. (дов. № 1 від 09.01.2008 року).

обставини справи:

Українська міська рада звернулась до господарського суду Київської області із адміністративним позовом до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Управління земельних ресурсів в Обухівському районі Київської області, треті особи Фізична особа –підприємець Пітетін Олександр Юрійович та Київська обласна державна адміністрація, за участю Генеральної прокуратури України про скасування розпорядження та зобов’язання вчинити дії.

Провадження у справі було порушене відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 14 травня 2008 року та призначено справу до розгляду на 23 травня 2008 року.

За наслідками розгляду справи яке відбулось в судовому засіданні 23 травня 2008 року, на підставі ч. 2 ст. 53, ч. 1 та ч. 5 ст. 150 КАС України, розгляд справи було відкладено на 6 червня 2008 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору –Фізичну особу –підприємця Пітетіна Олександра Юрійовича про, що внесено ухвалу від 23 травня 2008 року.

Відповідачем –Обухівською районною державною адміністрацією Київської області подано до суду заяву від 23 липня 2008 року про призначення колегіального розгляду справи № А19/206-08 у зв’язку із її складністю.

Ухвалою Голови господарського суду Київської області від 24 липня 2008 року, розгляд справи № А19/206-08 призначено колегіально у складі трьох суддів: Головуючий суддя –Т. П. Карпечкін, суддя –А. В. Лопатін, суддя –О. В. Щоткін.

Ухвалою від 29 липня 2008 року розгляд справи № А19/206-08 призначено до розгляду на 8 вересня 2008 року.

Ухвалою Голови господарського суду Київської області від 8 вересня 2008 року, замінено у складі колегії, яка розглядає справу № А19/206-08, суддю А. В. Лопатіна на суддю С. Ю. Наріжного.

Ухвалою від 8 вересня 2008 року призначено розгляд справи № А19/206-08 на 8 вересня 2008 року, у складі нової колегії суддів.

Ухвалою від 8 вересня 2008 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Київську обласну державну адміністрацію.

15 вересня 2008 року Генеральною прокуратурою України подано до суду через загальний відділ суду заяву № 06/1/1-7816-08 від 12 вересня 2008 року про вступ її представника у справу з метою захисту інтересів держави.

Судом на підставі ст. 60 та ст. 61 КАС України, допущено у справу Генеральну прокуратуру України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Обухівська районна державна адміністрація 12 вересня 2007 року прийняла розпорядження № 1218 про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Фізичній особі –підприємцю Пітетіну Олександру Юрійовичу. 18 вересня 2007 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки ВЕХ № 697322. Позивач вважає розпорядження № 1218 від 12 вересня 2007 року таким, що прийнято з перевищенням повноважень, оскільки продаж земельної ділянки належить Українській міській раді на підставі ст. 12, ст. 127, ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»та ст. 6 ст. 132 Конституції України, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту по вулиці Київській в м. Українка. На підставі зазначеного позивач просить суд визнати недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 1218 від 12 вересня 2007 року «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення Фізичній особі –підприємцю Пітетіну Олександру Юрійовичу для організації та облаштування місця відпочинку за рахунок земель державної власності в адміністративних межах Української міської ради»також встановити наявність Української міської ради компетенції щодо розпорядження землями на всій території Української міської ради площею 4878,733 га, також встановити відсутність у Обухівської районної державної адміністрації компетенції щодо розпорядження землями на всій території Української міської ради площею 4878,733 га, також зобов’язати управління земельних ресурсів в Обухівському районі внести зміни до земельно-кадастрової документації відповідно до меж, прийнятих до обліку земель території міста Українка у складі державного земельного кадастру –відобразити в земельно-кадастровій документації межі території міста Українка загальною площею 4878,733 га.

26 травня 2008 року представником позивача подано до суду заяву про доповнення до позовних вимог в якій позивач просить суд вважати пункти 2 та 3 позовних вимог викладеними в наступній редакції: встановити наявність Української міської ради компетенції щодо розпорядження землями на всій території Української міської ради площею 4878,733 га, як такими, що від А до Б межують із Козинською селищною радою, від Б до В до Г межа проходить по Канівському водосховищу, від Г до Д межує із Трипільською сільською радою, далі по існуючій границі Трипільської ДРЕС, від Д до Е межує із Деревянською сільською радою, від Е до Є –з Обухівською міською радою; встановити відсутність у Обухівської районної державної адміністрації компетенції щодо розпорядження землями на всій території Української міської ради площею 4878,733 га як такими, що від А до Б межують із Козинською селищною радою, від Б до В та від В до Г межа проходить по Канівському водосховищу, від Г до Д межує із Трипільською сільською радою, далі по існуючій границі Трипільської ДРЕС, від Д до Е межує із Деревянською сільською радою, від Е до Є –з Обухівською міською радою.

21 жовтня 2008 року представником позивача подано до суду заяву про доповнення до позовних вимог в якій позивач змінив позовні вимоги в частині пункту 2, а саме просить суд встановити факт, що межі Української міської ради сумарною площею 4878,733 га є межами адміністративно-територіального утворення населеного пункту м. Українка, тобто площа Української міської ради є аналогічною площі населеного пункту –міста Українка і становить 4878,733 га, оскільки складається з однієї територіальної громади.

Представники відповідачів проти позову заперечують. Представником відповідача 1 подано до суду заперечення проти адміністративного позову викладене письмово. Заперечення обґрунтовані тим, що спірне розпорядження винесено з дотриманням норм чинного Законодавства України в тому числі і ст. 127 та ст. 128 Земельного кодексу України. З викопіровки з плану землекористувань Української міської ради Обухівського району Київської області (підписаної начальником районного відділу земельних ресурсів, головним архітектором та головою міста Україка) на який прослідковуються межі Української міської ради вбачається, що земельна ділянка площею 0,126 га продана за договором купівлі-продажу Фізичній особі –підприємцю Пітетіну Олександру Юрійовичу знаходиться поза межами міста Українка та відповідно за межами населеного пункту. Щодо вимог позивача про встановлення наявності Української міської ради компетенції щодо розпорядження землями та встановлення відсутності у Обухівської районної державної адміністрації компетенції щодо розпорядження землями, відповідачі зазначають вказані вимоги є протиправними, оскільки компетенція органів виконавчої влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землями встановлюються законодавством України, а не рішенням суду.

Представники третіх осіб проти позову заперечують та підгримують позицію відповідачів.

Представник від прокуратури проти позову заперечує, але письмовий відзив на позов до суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

12 вересня 2007 року Обухівською районною державною адміністрацією Київської області винесено розпорядження № 1218 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення СПД Пітетіну О. Ю. для організації та облаштування місця відпочинку за рахунок земель державної власності в адміністративних межах Української міської ради»згідно якого прийнято рішення про передачу у власність земельної ділянки, що перебуває в оренді у СПД Пітетіна Олександра Юрійовича згідно з договором оренди земельної ділянки серії АНР № 945481 від 26.04.2002 року для організації та облаштування місця відпочинку площею 0,126 га, розташованої на землях державної власності в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області.

18 вересня 2007 року між Обухівською районною державною адміністрацією Київської області та Фізичною особою –підприємецем Пітетіним Олександром Юрійовичем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки.

В матеріалах справи наявні копії викопіровки з плану землекористувань Української міської ради Обухівського району Київської області відомостями якого підтверджено, що земельна ділянка 0,1260 га яка належить на праві власності Фізичній особі –підприємцю Пітетіну Олександру Юрійовичу, знаходиться за межами населеного пункту Української міської ради Обухівського району Київської області та згідно Державної статистичної звітності (форма 6-зем) –рахується як землі інших закладів, установ, організацій (номер 58) –землі, що використовуються у комерційних цілях (номер 42).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом ч. 1 ст. 127 Земельного кодексу України).

Продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень (ч. 1 ст. 127 Земельного кодексу України).

До розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади (п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України).

Рішення про встановлення і зміну меж районів і міст приймається Верховною Радою України за поданням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, Київської чи Севастопольської міської рад. Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською чи Севастопольською міською радами за поданням районних та відповідних сільських, селищних рад. Рішення про встановлення і зміну меж районів у містах приймається міською радою за поданням відповідних районних у містах рад (ст. 174 Земельного кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідачем 1 доведено правомірність винесення розпорядження. Також нормами вищезазначеного Закону не передбачено права суду щодо встановлення меж районів чи міст.

Таким чином суд вважає правомірним та обґрунтованим в позові відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України відшкодування витрат по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 86, ст. 94, ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд Київської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В адміністративному позові відмовити повністю.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Карпечкін Т.П.