ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2008 р.

№ 5020-2/046

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    М.В.Кузьменка,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        В.М.Палій,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Нолас"

на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду

від 24.06.2008р.

у справі господарського суду міста Севастополя №5020-2/046

за позовом Приватного підприємства "Нолас"

до            Закритого акціонерного товариства "КримНДОпроект"

про           стягнення 9 000,0 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сперкач А.М. (довіреність від 22.02.08),

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Нолас" звернулося до господарського суду міста Севастополя з позовом до Закритого акціонерного товариства "КримНДОпроект" і просило суд стягнути з останнього 9000,0 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором на виконання науково-технічної продукції від 11.12.2004р. №0410369 щодо надання містобудівельного обґрунтування будівництва торгівельно-складського приміщення на 5-му кілометрі Балаклавського шосе (район теплиць), у зв'язку з чим позивач просить суд на підставі п.3 ст.887, ст.890 ЦК України та ст.324 ГК України стягнути з відповідача перераховані йому в якості оплати цих послуг 9000,0 грн.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 07.04.2007р. (суддя Шевчук Н.Г.) позов задоволено: присуджено до стягнення з відповідача 9000,0 грн. заборгованості.

Вказане рішення мотивовано не виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором від 11.12.2004р. №0410369, про що свідчить відсутність підписаного між сторонами акта приймання виконаних робіт. При цьому, надані відповідачем лист Головного управління земельних ресурсів у м.Севастополі та екземпляр містобудівельного обґрунтування, судом першої інстанції не визнані належними доказами, які б підтверджували факт виконання робіт саме відповідачем та у встановлений договором строк.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.06.2008р. (головуючий, суддя Сотула В.В., судді Гоголь Ю.М., Борисова Ю.В.) рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову з підстав доведеності відповідачем виконання зобов'язання за договором.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд її скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акта, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен не лише правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін, а й додержуватись норм процесуального права.

В силу ст.ст.42, 43, 47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. При цьому, господарський суд повинен створювати сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. Згідно ст.38 ГПК України, суд у разі, якщо подані сторонами докази є недостатніми, зобов’язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Судом апеляційної інстанції використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з’ясування обставин справи, пов’язаних з предметом доказування у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір від 11.12.2004р. №0410369, за умовами якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе зобов'язання розробити: "Містобудівельне обґрунтування будівництва - торгівельно-складського приміщення на 5-му кілометрі Балаклавського шосе (район теплиць)". Даний договір вступає в силу з дати підписання його сторонами та вважається виконаним після виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору.

У пункті 3 договору сторони встановили договірну ціну за виконану роботу у розмірі 9000,0 грн.

Відповідно до п.2 договору, тривалість проектування –50 днів після оплати по рахунку.

Даний договір, як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, за своєю правовою природою є договором підряду на проектні та пошукові роботи, і є підставою для виникнення у його сторін прав та обов'язків, визначених ним.

Відповідно до ст.887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Судами встановлено, що на підставі виставленого відповідачем рахунку позивач сплатив 9000,0 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7 від 22.02.2005р.

Звертаючись до суду з даним позовом про стягнення з відповідача вказаної суми, позивач посилається на невиконання відповідачем роботи за договором.

Статтею 890 ЦК України встановлено, що підрядник зобов'язаний, зокрема, погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності –також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

На підтвердження виконання прийнятих на себе зобов'язань відповідач надав лист Головного управління земельних ресурсів у м.Севастополі від 03.03.2008р. №919/5/9.08, в якому Управління повідомляє про те, що позивачем було направлено клопотання до Севастопольської міської державної адміністрації про надання в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 0,8 га в районі 5-км Балаклавського шосе під будівництво та обслуговування торгово-складських приміщень, до якого додане, у тому числі, містобудівельне обґрунтування (містобудівельна документація), розроблена відповідачем та узгоджена 20.02.2005р. з начальником Управління будівництва та архітектури Севастопольської міської держадміністрації (а.с.25).

Також, на запит суду апеляційної інстанції, Головним управлінням земельних ресурсів у м.Севастополі (лист від 17.06.2008р. №472/1/9-08) надіслана копія містобудівельного обґрунтування (містобудівельна документація) будівництва торгово-складських приміщень на 5 км Балаклавського шосе (район теплиць) ПП "Нолас", узгоджена з начальником Управління головного будівництва та архітектури Севастопольської міської держадміністрації 20.02.2005р. (а.с.107-119).

Отже, наявні у матеріалах справи докази свідчать про виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання скаржника на втрату інтересу до виконання внаслідок прострочки відповідача, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що виконання зобов'язання втратило інтерес для позивача і він відмовився від його прийняття в установленому чинним законодавством порядку, що, у свою чергу, дало б підстави останньому вимагати повернення 9000,0 грн., сплачених за виконання роботи.

Обґрунтування скаржником своєї касаційної скарги положеннями ст.882 ЦК України, яка регулює питання щодо передання та прийняття робіт, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що на спірні правовідносини не поширюються положення параграфу 3 "Будівельний підряд" глави 61 ЦК України, оскільки у даному випадку між сторонами виникли правовідносини з підряду на проектні роботи, який є окремим різновидом договору підряду, та який регулюються іншими спеціальними нормами глави 61, а саме параграфом 4 "Підряд на проектні та пошукові роботи". Отже, договір підряду на проектні роботи виділяється в окремий різновид договору підряду, виходячи із особливостей його об'єкта.

Відповідно до ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Таким чином, як вірно зазначено судом апеляційної інстанції, оскільки ні умовами договору від 11.12.2004р. №0410369 на виконання науково-технічної продукції, ні положеннями параграфу 4 глави 61 ЦК України, не вимагається прийняття робіт шляхом підписання сторонами відповідного акта, то доводи скаржника про те, що відсутність акта прийому-передачі робіт свідчить про невиконання відповідачем робіт, є безпідставними з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини фактичного виконання відповідачем своїх зобов'язань.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права, ґрунтується на встановлених обставинах справи, а тому підстав для її зміни або скасування немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Нолас" залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.06.2008р. у справі №5020-2/046 –без змін.

Головуючий, суддя                                                            М.В.Кузьменко

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                В.М.Палій