ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"07" серпня 2008 р.
Справа №  13-04/4084

Господарський
суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., при
секретарі - Бордунос Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в
м. Черкаси  справу за позовом приватного
підприємця  ОСОБА_1, м. Черкаси

до
Черкаської міської ради, м. Черкаси

третя
особа -приватний підприємець ОСОБА_2, м. Черкаси

про
визнання рішень частково не дійсними

за участю представників
сторін :

від позивача  -ОСОБА_1-приватний підприємець - особисто,

ОСОБА_3 -за довіреністю,

від відповідача -  Стойко А.Ю. -за довіреністю,

від третьої особи
-ОСОБА_4 -адвокат.

Позивач
заявив позов про визнання недійсними рішень: Черкаської міської ради від
30.06.2005 року № 8-249 в частині надання приватному підприємцю ОСОБА_2 дозволу
на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду площею 123, 1 м2
по бул. Шевченка  (біля входу  на Казбетський ринок), та від 05.07.2005 року
№ 8-336 в частині надання приватному підприємцю ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 123, 1 м2 по бул. Шевченка (біля входу на Казбетський ринок).

Позивач
вказує, що рішенням виконавчого комітету Черкаської  міської ради від 17.08.1999 року №705 йому
було надано в оренду 73,3 м2 землі під існуючий павільйон
по продажі продовольчих товарів та його розширення.

Між позивачем
та виконкомом Черкаської міської ради був укладений договір оренди земельної
ділянки, зареєстрований за №1657 14.10.1999р.

Позивач
виготовив технічну документацію із землеустрою на цю земельну ділянку.

Рішенням
Черкаської міської ради від 05.07.2005р. №8-336 земельна ділянка 73,3 м2
необґрунтовано була включена у площу 123,1 м2 і надана в оренду
приватному підприємцю ОСОБА_2, чим порушено його право на землю.

Відповідно
до ч. 3 ст. 33 Закону України „Про оренду землі” він має  переважне право на поновлення договору оренди
земельної ділянки на право тимчасового користування від 14.10.1999 року.

Позивач
та його представник позов підтримали.

Відповідач
проти позову заперечує. Представник відповідача вказує, що оспорювані рішення
були прийняті  відповідно до  вимог Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні”, Земельного Кодексу України та Закону України  „Про оренду землі” та відповідно до
компетенції міської ради.

Представник
відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Третя
особа у відзиву на позов проти позову заперечує, посилаючись на невірне
трактування  ст. 33 Закону України „Про
оренду землі”. Порядок передачі земельних ділянок в оренду встановлено  ст. 124 Земельного Кодексу України, який
вступив в дію з 01.01.2002р. та ст. 16 Закону України  „Про оренду землі” від 06.10.1998р.

За
твердженням представника третьої особи, договір від 14.10.1999 р., на який
посилається позивач, станом на 17.08.2004р., не відповідає вимогам Постанови
КМУ №220 від 03.03.2004 року, а відтак позивача не має права на поновлення
цього договору.

-
після закінчення договору оренди земельної ділянки позивач не користувався нею
за цільовим призначенням, оскільки павільйон був знищений внаслідок пожежі і на
його місці стихійно з'явився смітник;

-
виготовлення позивачем технічної документації з землеустрою не є згодою
відповідача на продовження договору від 14.10.1999р.;

Представник
третьої особи просить відмовити в позові.

З
матеріалів справи та пояснень представників сторін вбачається, що рішенням
Черкаської міської ради від 30.06.2005р. №8-249 «Про надання приватному
підприємцю ОСОБА_2дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок по
бул. Шевченка, 114 та по бул. Шевченка (біля входу на Казбетський
ринок)»приватному підприємцю ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту
відведення земельних ділянок в оренду площею 250 м2 по бул.
Шевченка, 114 -під магазин та площею 123,1 м2 по бул. Шевченка (біля
входу на  Казбетський ринок) -під
майданчик для виносної торгівлі.

05.07.2005
року Черкаська міська рада рішенням №8-336 «Про надання приватному підприємцю
ОСОБА_2, земельних ділянок в оренду по бул. Шевченка, 114 та по бул. Шевченка
(біля входу на Казбетський ринок)»надала приватному підприємцю ОСОБА_2,
земельну ділянку площею 250 м2, по бул. Шевченка, 114 та земельну
ділянку площею 123,1 м2 по бул. Шевченка (біля входу на Казбетський
ринок) в оренду на 49 років (без права передачі її в суборенду) під магазин та
майданчик для виносної торгівлі.

За
твердженням позивача - вказані рішення порушують його право на земельну ділянку
площею 73,3 га по бул. Шевченка (біля входу на Казбетський ринок), якою він
раніше користувався на умовах  оренди
(договір оренди земельної ділянки від 14.10.1999р., який укладався на строк 5
років з 14.10.1999р. до 17.08.2004р.).

Після
закінчення договору оренди земельної ділянки 17.08.2004р. позивач, посилаючись
на ст. 33 Закону України „Про оренду землі”, вважає, що він має переважне право
на поновлення договору оренди земельної ділянки від 14.10.1999р., оскільки він
сумлінно виконував свої  обов'язки за
договором оренди від 14.10.1999р. - своєчасно сплачував орендну плату, що
підтверджується довідкою фінансового управління Виконавчого комітету Черкаської
міської ради  від 02.09.2004р. № 995/4.

Після
закінчення договору відповідач на протязі одного місяця  письмово не заперечив проти користування
земельною ділянкою, він фактично продовжує користуватися цією земельною
ділянкою, а тому він має переважне право на поновлення договору оренди земельної
ділянки від 14.10.1999р.

Оцінюючи
зібрані докази та пояснення представників сторін у їх сукупності, суд вважає,
що позовні  вимоги задоволенню не
підлягають:

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно
ст. 12 Земельного Кодексу України від 25.10.2001р., п. 36 ст. 26 Закону
України  „Про місцеве самоврядування в
Україні” від 25.05.1997р. до повноважень міської  ради в галузі земельних відносин належить
вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема,
розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного Кодексу
та інші.

Орган
місцевого самоврядування -міська рада, згідно ст. 59 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні”, в межах свої повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень.

Оспорювані
рішення від 30.06.2005р. №8-249 „Про надання приватному підприємцю
ОСОБА_2дозволу на розробку  проекту
відведення земельних ділянок по бул. Шевченка, 114 та по бул. Шевченка (біля входу
на Казбетський ринок)” та від 05.07.2005р. №8-336 „Про надання  приватному підприємцю ОСОБА_2земельних
ділянок в оренду по бул. Шевченка, 114 та по бул. Шевченка (біля входу на
Казбетський ринок) прийняті відповідачем в межах повноважень.

Договір
оренди земельної ділянки на право тимчасового користування від 14.10.1999р. був
укладений Виконавчим комітетом Черкаської міської ради  та приватним підприємцем ОСОБА_1на оренду
земельної ділянки загальною площею 73,3 м2 терміном на 5 років до
17.08.2004р. під існуючий торговий павільйон по продажу продовольчих товарів по
бул. Шевченка (біля входу на Казбетський ринок) в м. Черкаси і припинив свою
дію по закінченню терміну, на який був укладений.

Твердження  представника позивача про переважне право на
поновлення договору оренди земельної ділянки площею 73,3 м2, оскільки
він продовжує користуватись земельною ділянкою і у встановленому порядку
відповідач не заперечив, суд вважає є помилковим і спростовується матеріалами
справи.

З
01.01.2002р. діє новий Земельний Кодекс України.

Відповідно
до ст. 12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на
території міста  належить: розпорядження
землями територіальних громад, надання земельних ділянок у власність та
користування відповідно до цього кодексу. Право розпоряджатися землею в межах
міста надано виключно  міській раді, а не
виконавчому комітету Черкаської міської яки який був стороною по договору
оренди від 14.10.1999р.

Договір
від 14.10.1999р. при його продовженні не відповідає чинному нормативному акту -
Постанові КМ України від 03.03.2004 року №220, яка затвердила Типовий договір
оренди землі.

В
договорі від 14.10.1999р.  відсутні
істотні умови, затверджені цією постановою. Договір оренди земельної ділянки на
право тимчасового користування від 14.10.1999р. не може бути поновлений на
новий строк.

Відповідно
до ст. 33 Закону України „Про оренду землі” договір оренди землі може бути
поновлений лише за наявності таких умов:

-       коли орендар за інших рівних умов має
переважне право на поновлення договору.

-          коли орендар після припинення строку
договору продовжує фактично користуватися земельною ділянкою;

-          коли не має письмових заперечень з
боку орендодавця на протязі одного місяця після припинення строку договору;

Позивач після закінчення строку
договору оренди земельної ділянки від 14.10.1999 року, тобто 17.08.2004 року не
мав переважного права на поновлення договору оскільки сторона по договору,
відповідно до Земельного кодексу України, Виконком Черкаської міської ради з
01.01.2002 року не має повноважень розпоряджатися міським землями та надавати
їх в оренду. А також, заявляти письмові заперечення щодо користування
орендованою земельною ділянкою, оскільки це не в його компетенції, а Черкаська
міська рада не була стороною по договору.

З жовтня 2003 року позивач за
цільовим призначенням не користується земельною ділянкою в результаті пожежі,
яка знищила його торговий кіоск.

Наявність розробленої технічної
документації на земельну ділянку не є підставою для продовження договору оренди
землі.

Твердження представників позивача в
засіданні суду про те, що міська рада згідно проведеного розслідування  встановила, що нею було порушено земельне
законодавство та право позивача на землю, що підтверджується актом службового
розслідування від 23.10.2005 року суд не може прийняти як доказ тому, що:

-       в п. 1 акту зазначено, що відповідно до
кадастрової довідки Черкаського міського управління земельних ресурсів від
09.05.2004 року № 715-25 2 відповідно
даних земельного  кадастру
земельна ділянка по бул. Шевченка (біля входу на Казбетський ринок) площею 73,3
м2 обліковувалось за ПП ОСОБА_1

Цей
факт ніхто і не оспорює оскільки на той час, ця земельна ділянка знаходилася в
користуванні позивача відповідно до укладеного договору  оренди від 14.10.1999 року, який припинив
свою дію 17.08.2004 року.

Черкаська
міська рада є колегіальним органом і відповідно до ст. 59 Закону України „Про
місцеве самоврядування” -в межах свої повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Рішення
ради приймаються на пленарних засідань
після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.
Оспорювані рішення радою не змінені. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16.04.2004 року № 7 „Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді цивільних справ” -рішення органу
виконавчої влади чи  місцевого
самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно  одержана у власність чи користування, не
можна вважати таким чином, що суперечить закону. Відповідно до ч. 1 ст. 124
Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають
у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом
укладення договору оренди земельної ділянки.

Право
на оренду земельної ділянки згідно ч. 1 ст. 124 Земельного Кодексу України
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Договір
оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (ст. 18 Закону
України „Про оренду землі”).

Відповідно
до ст. 31 Закону України „Про оренду землі” однією із підстав припинення
договору оренди землі є закінчення строку, на який його було укладено.

Договір
оренди земельної ділянки від 14.10.1999 року був укладений на строк до
17.08.2004 року, після настання зазначеної дати договір оренди землі припинив
свою дію.

Нового
договору оренди на спірну земельну ділянку позивач не уклав, в судовому порядку
питання щодо укладення договору оренди не вирішував.

Дії
чи бездіяльність органу місцевого самоврядування стосовно надання спірної
земельної ділянки позивачем не оскаржені.

На
час прийняття оспорюваних рішень позивач у встановленому законом порядку не був
землекористувачем земельної ділянки по бул. Шевченка (біля входу на Казбетський
ринок). Таким чином відсутній факт порушення його права на земельну ділянку по
бул. Шевченка (біля входу на Казбетський ринок).

Судом
встановлено і не спростовано позивачем в належний спосіб, що після пожежі, яка
мала місце в 2003 році, позивач не користувався спірною земельною ділянкою за
призначенням (навіть за виключенням періоду з листопада 2003р. по червень
2004р.), не приступив до відновлення торгівельного павільйону та наведення
порядку на ділянці, яка була перетворена на стихійний смітник.

Підставою
для визнання  акту (актів) недійсними є
невідповідність його (їх) вимогам чинного законодавства та /або визначеної
законом компетенції органу, який видав цей акт (акти). Обов'язковою умовою
визнання акту недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного
акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації
позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення
не встановлено, у господарському суду немає правових підстав для задоволення
позову.

Приймаючи
оспорювані рішення, Черкаська міська рада діяла відповідно до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України, ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”
ст.ст. 12, 19, 93, 111, 124-126 Земельного Кодексу України та ст.ст. 4, 5,6
Закону України „Про оренду землі”. На момент прийняття оскаржуваних рішень
земельна ділянка була у розпорядженні Черкаської міської ради, яка не була в
договірних відносинах з позивачем по оренді землі по бул. Шевченка (біля входу
на Казбетський ринок). Цільове призначення земельної ділянки не змінювалось.

Оскільки,
факт порушення Черкаською міською радою, прав та охоронюваних законом інтересів
позивача щодо права на користування землею не встановлений, то у суду немає
правових підстав для задоволення позову.

В
задоволенні позову належить відмовити повністю.

Керуючись
ст. ст. 49, 82-85  ГПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення
суду може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського
суду.

Суддя
Г.М.Скиба