ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 41/75

05.08.08

За позовом Приватного підприємства «Фірма Рітца»

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Писанка-Тур»

про стягнення 14 412,20 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники:

від позивача: Козак І.З. –довіреність №75 від 30.07.2008р.;

від відповідача: не з’явися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Фірма Рітца»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Писанка-Тур»про стягнення 14 412,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у зв’язку з неможливістю виконати свої зобов’язання, встановлені Договором про надання туристичних послуг, фактично укладеного сторонами шляхом обміну листами своєчасно не повернув перераховані позивачем грошові кошти на загальну суму 14 412,20 грн. після розірвання цього Договору.

З цих підстав позивач просить задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 14 412, 20 грн. - боргу, а також понесені ним по справі судові витрати –144,12 грн. –державного мита, 118, 00 грн. –витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою від 09.06.2008р. було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 23.06.2008р.

23.06.2008р. представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, вимоги ухвали Господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі не виконав, у зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 05.08.2008р. о 16 год. 40 хв.

05.08.2008р. представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, вимоги ухвали Господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі не виконав.

05.08.2008р. представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, а також подав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що сума заборгованості відповідача в сумі 14 412,20 грн., перебуває у останнього без будь-яких підстав, а тому позивач просить суд її стягнути як таку, що перебуває у відповідача без належних правових підстав, у відповідності до ст.1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 05.08.2008р. оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання туристичних послуг. Даний Договір було укладено шляхом подання позивачем замовлення на надання відповідачем туристичних послуг (круїз «Средиземноморська Одисея») в період з 21.09.2007р. по 03.10.2007р.

У свою чергу, відповідач на підтвердження укладення Договору, прийняв надіслане позивачем замовлення та направив позивачу рахунки-фактури № СФ-0000100 від 12.09.2007р., № СФ-0000102 від 12.09.2007р., № СФ-0000101 від 12.09.2007р. на загальну суму 14 412,20 грн., належним чином завірені копії яких долучені до матеріалів справи.

Позивач, на підставі виставлених відповідачем рахунків-фактур, здійснив в повному обсязі перерахунок грошових коштів в сумі 14 412,20 грн. за туристичні послуги, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача за 17.09.2007р.

Договір може бути укладено шляхом пропозиції однієї сторони та прийняття пропозиції іншою стороною. При цьому сторони повинні досягнути згоди щодо усіх суттєвих умов договору, а відповідь особи про прийняття пропозиції щодо укладення договору повинна бути повною та безумовною (ч. 2, ст. 638 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 2, ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що надавши позивачу рахунки на оплату туристичних послуг, а також прийнявши від позивача грошові кошти в рахунок оплати в рахунок виставлених рахунків-фактур, сторонами було укладено Договір про надання туристичних послуг.

19.09.2007р. листом № 127 відповідач повідомив позивача, що позбавлений можливості належним чином виконати свої зобов’язання та надати туристичні послуги, в зв’язку з чим ним було прийнято рішення про повернення сплаченої вартості фрахту круїзного лайнера та вартості сірійських віз. Зазначеним листом відповідач зобов’язувався повернути кошти починаючи з 28.09.2007р.

19.09.2007р. листом № 256/02 позивач звернувся до відповідача, в якому зазначив свої точні платіжні реквізити (філіал «Імексбанк», м. Симфірополь, р/р 4001, МФО –308304, ОКПО - 30193839), на які слід перерахувати грошові кошти за путівки, вартість сірійських віз та компенсацію моральних збитків завданих туристам та просив їх сплатити до 01.10.2007р. Проте, вищезазначена вимога була залишена відповідачем без задоволення.

Згідно п.1. ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 ст.652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

З наведеного вбачається, що за взаємною згодою сторін Договір про надання туристичних послуг був розірваний, шляхом обміну листами, фактичний зміст яких встановив умови його розірвання.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи відповідач не здійснив перерахунок грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, згідно листа № 256/02 від 19.09.2007р., як наслідок у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 14 412,20 грн., на підтвердження іншого відповідач не подав суду жодного доказу.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки сторони в добровільному порядку розірвали договір, кошти що були перераховані відповідачу на його виконання, перебувають у останнього без належних правових підстав, а тому позов про стягнення суми боргу в розмірі 14 412,20 грн. визнається судом обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Писанка-Тур»(04053, м. Київ, вул. Артема, 34-41, м. Київ, вул. Дружби Народів, 8-А, ) на користь Приватного підприємства «Фірма Рітца»(95000, м. Сімферополь, вул. Горького, б. 7, кв. 23, ) –14 412 (чотирнадцять тисяч чотириста дванадцять) грн. 20 коп. боргу, 144 (сто сорок чотири) грн. 12 коп. - державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. - витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя О.М. Спичак

Дата підписання рішення: 27.08.2008р.