ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 3/284

26.08.08

За позовом Державного підприємства «Національна кінематика України»

До           Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія»

Про            стягнення 20 736,30 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача Кондратенко Т.О. –по дов. № 6 від 09.04.2008

Від відповідача не з’явились

У засіданні брали участь

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 19.08.2008 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державного підприємства «Національна кінематика України»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія»19 232,05 грн. основного боргу, 1 291,89 грн. пені та 3% річних в сумі 212,36 грн. за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору оренди нерухомого майна № 2192 від 27.09.2005.

Позивачем в судовому засіданні 19.08.2008 було подано обґрунтування позовних вимог в якій заявник просить стягнути з відповідача 16 459,35 грн. основного боргу, 1 504,25 грн. пені, 2772,70 грн. збитків за період користування приміщенням після закінчення строку дії договору.

Відповідач в засідання суду не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, не виконав вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 23.07.2008 та ухвалах від 07.08.2008, від 19.08.2008.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 03.03.2008.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Зазначена в позовній заяві адреса відповідача (м. Київ, вул. Кіото, 27) є адресою його місцезнаходження згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, виданого станом на 31.07.2008.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.09.2005 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Династія» (орендар) було укладено договір оренди № 2193 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі –договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (надалі –майно), площею 196,80 кв. м. розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 27. що знаходиться на балансі Національної кінематики України (балансоутримувач), вартість якого становить за експертною оцінкою станом на 31.05.2005 –317 646,60 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення студії звукозапису та виробництва кінофільмів, та зали для глядачів для перегляду кінофільмів, із технічними приміщеннями.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що орендодавець зобов’язаний передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором по акту приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання – передачі майна.

Згідно акту приймання-передачі в оренду нерухомого майна від 27.09.2005 орендодавець передав, а орендар прийняв в користування нерухоме майно загальною площею 196,80 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кіото, 27.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 10.1. договору сторонами встановлено, що договір укладено на 11 місяців, що діє з 27.09.2005 по 27.08.2006. В подальшому договір оренди за згодою сторін у відповідності до ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»був продовжений на наступний термін до 27.07.2007.

Згідно п. 2.4. договору у разі припинення або розірвання цього договору майно повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу. Орендар повертає майно орендодавцю/балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувача з моменту підписання акту приймання-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи 31.08.2007 складений акт про те, що з 31.08.2007 ТОВ «Династія»залишило приміщення площею 196,80 кв. м. за адресою м. Київ, вул. Кіото, 27, що знаходиться на балансі «ДП «Національна кінематика України», які ТОВ «Династія»орендувало згідно договору оренди № 2193 від 27.09.2005, а посадові особи ТОВ «Династія»відмовились підписувати приймально-здавальний акт про повернення орендованих приміщень балансоутримувачу.

Згідно п. 5. ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 5.14. договору в разі закінчення терміну дії договору оренди (його розірвання), орендар зобов’язаний сплатити орендну плату, заборгованість з орендної плати, пені та штрафні санкції виходячи за весь період оренди по день фактичної передачі майна балансоутримувачу (орендодавцю) на підставі акту передачі-приймання.

Згідно п. 5.2. договору орендар зобов’язався своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць по якому є інформація про індекс інфляції) липень 2005 –1335,46 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Додатковою угодою № 1 від 19.03.2007 внесено зміни до договору оренди № 2193 від 27.09.2005, зокрема п. 3.1. договору викладено в редакції: «Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабітеном Міністрів України і становить без ПДВ за перший (базовий) місяць розрахунку –січень 2007 –4 626,01 грн.

Згідно п. 3.2 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць

Пунктом 3.3. договору встановлено, що перерахування здійснюються орендарем самостійно до 10 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином:

70% орендної плати перераховується орендарем до державного бюджету;

30% орендної плати перераховуються орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Наявні матеріали в справі свідчать про порушення відповідачем термінів здійснення платежів по орендній платі на рахунок балансоутримувача, в результаті чого виникла заборгованість, яка за розрахунками позивача та неоспореними відповідачем становить за період з січня 2007 року по 27.07.2007 (дата закінчення договору оренди) з урахуванням ПДВ з 70% орендної плати, яку без ПДВ відповідач повинен був сплатити до державного бюджету за період з грудна 2006 по 27.07.2007 (4 764,04 грн.) –16 459,35 грн., а також орендну плату за період фактичного користування орендованим майном після закінчення строку дії договору (з 27.07.2007 по 31.08.2007) в розмірі 2 772,70 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд не погоджується з позовними вимогами про стягнення з відповідача ПДВ з 70% орендної плати, яку без ПДВ відповідач повинен був сплатити до державного бюджету за період з грудна 2006 по 27.07.2007 в розмірі 4 764,04 грн., оскільки умовами договору не передбачено обов’язку здійснення такого платежу балансоутримувачем та відповідно в подальшому орендарем балансоутримувачу, а тому в цій частині в позові слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 11 695,31 грн. (16 459,35 грн. –4 764,04 грн. = 11 695,31 грн.) та 2 772,70 грн. за фактичне користування майном після закінчення строку дії договору оренди обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п.1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 3.5. договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному в п. 3.3. договору співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, …

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

При укладанні договору № 2193 від 27.09.2005 сторони визначили розмір відповідальності за порушення зобов’язання щодо оплати орендної плати.

Згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В зв’язку з тим, що взяті на себе зобов’язання по сплаті орендної плати відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню відповідно до п. 4.1. договору оренди та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», розмір якої, за розрахунками суду становить :

- січень 2007 : 1673,69грн. х 17 (8,5%+8,5%)НБУ х 183 дні : 100 : 365 = 142,65 грн.;

- лютий 2007 : 1 683,73 грн. х 17 (8,5%+8,5%)НБУ х 183 дні : 100 : 365 = 143,50 грн.;

- березень 2007 : 1687,10 грн. х 17 (8,5%+8,5%)НБУ х 183 дні : 100 : 365 = 143,79 грн.;

- квітень 2007 : 1687,10 грн. х 17 (8,5%+8,5%)НБУ х 183 дні : 100 : 365 = 143,79 грн.;

- травень 2007 : 1697,23 грн. х 17 (8,5%+8,5%)НБУ х 183 дні : 100 : 365 = 144,65 грн.;

- червень 2007 : 1734,56 грн. х 16 (8%+8%)НБУ х 183 дні : 100 : 365 = 139,14 грн.;

- липень 2007 : 1531,90 грн. (по 27.07.2007) х 16 (8%+8%)НБУ х 183 дні : 100 : 365 = 122,88 грн.;

Загалом 980,40 грн.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача 980,40 грн. пені обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В позові в частині стягнення 523,85 грн. (1504,25 грн. –980,40 грн. = 523,85 грн.) слід відмовити, оскільки позивачем при здійсненні розрахунку пені застосований невідомий розмір облікової ставки НБУ, а також нарахована пеня на суму ПДВ з 70% орендної плати.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія»(м. Київ, вул.. Кіото, 27, код 25289266) на користь Державного підприємства «Національна кінематика України»(м. Київ, вул.. Кіото, 27, код 19485307) 11 695 (одинадцять тисяч шістсот дев’яносто п’ять) грн. 31 коп. боргу по орендній платі до закінчення строку дії договору оренди, 2 772 (дві тисячі сімсот сімдесят дві) грн. 70 коп. за фактичне користування майном після закінчення строку дії договору оренди, 980 (дев’ятсот вісімдесят) грн. 40 коп. пені, 154 (сто п’ятдесят чотири) грн. 48 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн.. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Суддя

В.В. Сівакова