ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2008 р. Справа № 58/167-08

вх. № 6265/3-58

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився відповідача - Лук'яненко І.М., довіреність № НФ -01-06/269 від 11.08.2008 року, Забіяка Н.О., довіреність № 1593 від 10.10.2008 року

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернотранс-К", м. Київ

до Статутного територіального галузевого об'єднання "Південна залізниця", м. Харків

про стягнення 29330,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача безпідставно нарахованих та стягнутих платежів по накопичувальним карткам по коду 164, а також кошти за ненадані послуги в загальному розмірі 29330,58 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно даним накопичувальних карток, на різних станціях було стягнуто плату за подачу вагонів і контейнерів для навантаження і вивантаження у визначений час, період доби, дні тижня чи місяця, встановлені вантажовідправником за кодом 164 (п. 14 Переліку платежів, зборів та штрафів, які стягуються при перевезенні вантажів залізничним транспортом, затвердженого адміністрацією залізничного транспорту України № ЦЗЕ-388 від 10.03.2000 року. Але у відповідності до пп. 14 таблиці №3 "Найменування видів перевезень, робіт і послуг, які виконуються залізничним транспортом за вільними (договірними) тарифами", пункту 26 розділу 1 Тарифного керівництва №1, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 15 листопада 1999 року N 551, нарахування плати за подачу вагонів і контейнерів для навантаження і вивантаження у визначений час, період доби, дні тижня чи місяця, встановлені вантажовідправником, проводиться за вільними (договірними) тарифами лише у випадках, якщо ця послуга не передбачена договором про експлуатацію під'їзних колій та/або договором про подачу й забирання. Тому, оскільки договорами на експлуатацію під'їзних колій, укладеними між ТОВ "Біловодський КХП", ТОВ "Балаклейський КХП", ТОВ "Гадячський КХП", ТОВ "Гребінківський елеватор", ТОВ "Роменський ККЗ", ТОВ "Карловський КХП", ТОВ "Хлібна база №88", ПП "Полтавський елеватор", ТОВ "Полтавапромсервіс", ТОВ "Лохвицький КЗ", ТОВ "Інтер-Агро" та Південною залізницею, та угодою на подачу й збирання вагонів локомотивами Міжрегіонального підприємства промислового залізничного транспорту, укладеною між Лубенською філією ВАТ "Київ ське МППЗТ та ТОВ "Укрзернотранс-К", передбачена подача й забирання вагонів стягнення плати за подачу вагонів і контейнерів для навантаження і вивантаження у визначений час, період доби, дні тижня чи місяця, позивач вважає встановлений вантажовідправником код 164 необґрунтованим.

Крім того, позивач стверджує, що відповідачем були стягнуті грошові кошти за послуги, які фактично не були надані.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. 02.10.2008 року до суду надійшло клопотання, в якому позивач просить суд розглянути справу без присутності представника позивача в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти позовних вимог, з мотивів, викладених у відзиві на позов, зокрема, посилаючись на укладання з позивачем договору № 0161/8 від 26.12.2007 року та доповнення до нього, відповідно до якого, відповідач зобов'язався надавати позивачу послуги, згідно з розділами 1, 2 Тарифного керівництва № 1, 1999 року. Відповідно до умов цього договору, позивач зобов'язався здійснювати розрахунки за перевезення вантажів на умовах попередньої оплати та додаткові послуги, шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення, які відповідачем зараховуються на особовий рахунок позивача. Списання коштів з рахунку позивача проводиться на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати на користування вагонами та контейнерами, які підтверджуються підписами працівника станції та платника.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 17 Статуту залізниць України, між Статутним територіально - галузевим об'єднанням "Південна залізниця" та ТОВ "Укрзернотранс-К" був укладений договір від 26.12.2007 року за № 0161/8. Відповідно до умов п. 2.2.3 цього договору позивачу було присвоєно код платника (особовий рахунок) № 7733060.

Згідно з п. 2.2.5 договору, позивач зобов'язався здійснювати своєчасне перерахування належних залізниці сум платежів за перевезення вантажів, охорону, додаткові збори та тарифи, пов'язані з процесом перевезень, плату за користування вагонами, по ставках Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України (Тарифного керівництва № 1), з обліком відповідних коефіцієнтів; збору за оформлення внутрішнього транзитного документу та його електронної копії, а також зборів за роботи і послуги, надані залізницею, наведених у Доповненні до дійсного договору, по ставках вільних (договірних) тарифів, що діють на момент виконання робіт і послуг.

Згідно п. 3.1 договору, позивач зобов'язався здійснювати всі платежі через розрахунковий рахунок Технологічного центру по обробці перевізних документів Інформаційно-обчислювального центру Південної залізниці (далі - Технологічний центр), п. 3.2 договору передбачено надання Технологічним центром переліків, особових рахунків та податкових накладних. Пункт 3.3 договору зобов'язує позивача здійснювати 100% передоплату всіх належних платежів, відповідно до вимог ст. 62 Статуту залізниць України.

Відповідно до п. 2.6. "Правил розрахунків" списання коштів з рахунку позивача (платника) проводиться на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати на користування вагонами та контейнерами.

Усі належні залізниці суми платежів за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями у трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції та платника. Після дотримання зазначеної процедури всі примірники накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами та контейнерами надсилаються станцією до ЄТехПД для проведення розрахунків із суми попередньої оплати. Підставою для списання нарахованих сум є підпис накопичувальних карток та відомостей плати.

Відомість плати за користування вагонами та контейнерами, накопичувальна картка відносяться до станційної комерційної звітності. Правила їх ведення і внесення до них відповідних відомостей передбачаються в "Інструкції з ведення комерційної станційної звітності", яка затверджена наказом Укрзалізниці 15.02.2006 року за № 056-Ц.

Внесення відповідних відомостей це кінцевий етап, якому передує укладання тимчасових угод між відповідачем та ЗАТ "Миргородський елеватор" за № 1 від 10.01.2008 року та № 11 від 01.02.2008 року, заявки позивача до начальника станції Миргород від 13, 15 та 25.01.2008 року.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що збір ДТ-14 та збір ДТ-10 "За зважування" нараховані і стягнуті згідно з умовами укладеного договору та відповідають п.26 Тарифного керівництва №1.

Крім того, суд вважає безпідставним твердження позивача, що нарахування та стягнення відповідних сум за кодами 160/1-2, 164, 207, 211, 220 залізницею незаконне, а тому підлягає поверненню.

Згідно "Переліку платежів, зборів та штрафів, які стягуються при перевезенні вантажів залізничним транспортом", який затверджено заступником начальника Укрзалізниці 10.03.2000 року визначені наступні коди, які заносяться у накопичувальну картку:

-          код 160 - зважування, у тому числі:

-          1 - збір за зважування на вагах залізниці при подав, локомотив,

залізниці;

-          2 - збір за зважування на вагах підприємства при подав, локомотивом

залізниці;

-          код 164 - подача вагонів та контейнерів;

-          код 178 - участь представника залізниці у вивантажені;

-          код 207 - розрахункові операції;

-          код 211 - повідомлення одержувачів про прибуття ванту;

-          код 220 - повідомлення залізниці, пов'язане з уточненням одержувача, зміною договору (плану) перевезень і додатковими замовленням на перевезення, зміною адресата (переадресування вантажів, крім домашніх речей).

Надання експедиторських послуг, ставки (визначена ціна яких містяться у Тарифному керівництві №1, розд. 2, п.9) не потребують заявок зі сторони відповідача, а послуги, які надаються залізницею за вільними тарифами відповідно до Тарифного керівництва №1, розд.1, п.26 потребують погодження за домовленістю сторін, що відображено у договорі "Про організацію експортно-імпортних і внутрішніх перевезень вантажів" від 26.12.2007 року №0161/8.

Як видно з трьох відомостей плати № 506283 (станція Засулля Південної залізниці) №№517185, 517186 (станція Заоскілля Південної залізниці) перевозився вантаж - пшениця. Згідно "Правил приймання вантажів до перевезення", затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Мінюсті України від 24.11.2000 за № 861/5082 -"Правил перевезення вантажів залізничним транспортом України", п.7 маса зернових вантажів, які перевозяться навалом та насипом, визначається зважуванням на вагонних вагах, а п.10 цих правил визначає, як це зважування відбувається. Крім цього згідно "Правил видачі вантажів", затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 року № 644, зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000 року за № 862/5083 "Правил перевезення вантажів", п.12, абз.9 при наявності на станції призначення або в одержувача вагонних ваг, залізниця може здійснювати перевірку маси вантажів, що перевозяться навалом й насипом і прибули без ознак утрати, відповідно до договору між залізницею і одержувачем. Тобто перевірка маси вантажу є правом, яким скористувалась залізниця.

Згідно з абз. 3 ст. 24 Статуту Залізниць України, залізниця має право перевіряти правильність відомостей, а також перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Таким чином, матеріали справи свідчать про нарахування і списування грошей з особового рахунку позивача на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами. Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги були включені в накопичувальні картки із зазначенням в них відомостей про надані послуги і їх вартість, які підтверджуються підписами працівника станції і позивача.

З урахуванням викладеного, та враховуючи умови ст. 33 ГПК України, відповідно до якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст.22, 33, 43, 44, 46, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя