ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Глос О.І.,

суддів :

Бакуліної С.В., Рогач Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної
скарги

Закритого акціонерного товариства “Юніор Стар”

на постанову

від 31.03.2008 року Севастопольського апеляційного господарського
суду

у справі

№ 2-8/10885-2007

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

ЗАТ “Юніор Стар”

до

Виконавчого комітету Ялтинської міської ради

треті особи:

1. Управління головного архітектора Ялтинської міської Ради;
2. Комунальне підприємство “Ремонтно-експлуатаційна організація № 3”; 3. ОСОБА_1; 4. ОСОБА_2; 5. ОСОБА_3

про

визнання недійсним рішення

за зустрічним позовом

Виконавчого комітету Ялтинської міської ради

до

ЗАТ “Юніор Стар”

про

зобов’язання виконати певні дії

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

Лебедєв О.В. (довіреність 01.07.2008р. б/н)

від відповідача: треті особи:

не з’явились не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Чумаченко С.А.) від 17.12.2007 року, залишеним без змін постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду (головуючий суддя –Фенько Т.П., судді –Дугаренко
О.В., Прокопанич Г.К.) від 31.03.2008 року, у справі № 2-8/10885-2007 в задоволенні
первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено в повному обсязі; зобов’язано
ЗАТ “Юніор Стар” провести роботи по демонтажу самовільно влаштованої бетонної площадки
на земельній ділянці прилеглої до житлового дому АДРЕСА_1;
зобов’язано ЗАТ “Юніор Стар” привести земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 з північної сторони у
первинний стан шляхом поновлення газону розмірами 11х5 метрів; зобов’язано ЗАТ
“Юніор Стар” закласти самовільно влаштований двірний отвір на рівні першого поверху
біля площадки ліфту дому АДРЕСА_1;
стягнуто з ЗАТ “Юніор Стар” на користь Виконавчого комітету Ялтинської міської ради
85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

В касаційній скарзі позивач за первісним позовом –ЗАТ “Юніор
Стар” просить скасувати ухвалені по справі судові акти та прийняти нове рішення,
яким первісний позов задовольнити, а задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись
на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.376 ЦК України,
ст.ст.42, 83, 152, 212 Земельного кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач та треті особи не надіслали.

Відповідач та треті особи не скористались наданим процесуальним
правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення по касаційній скарзі представника позивача,
який підтримав викладені в ній доводи, перевіривши повноту встановлення обставин
справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного господарського
суду, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09.03.2006 року
жильці будинку АДРЕСА_1 звернулись
до Виконавчого комітету Ялтинської міської ради з колективним листом, в якому просили
надати допомогу у встановленні порядку на прибудинковій території, дитячому майданчику
у зв’язку з тим, що дії директора і працівників Закритого акціонерного товариства
“Юніор Стар” по влаштуванню автомобільної стоянки на прибудинковій території порушують
права і законні інтереси громадян і жильців цього будинку.

19.04.2006 року начальником Інспекції ГАСК Управління Головного
архітектора Ялтинської міської ради на адресу Закритого акціонерного товариства
“Юніор Стар” був надісланий припис № 299 про необхідність усунення порушення вимог
статті 29 Закону України “Про планування і забудову територій” в строк до
01.05.2006 року.

20.04.2006 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного
контролю, Управлінням головного архітектора Ялтинської міської ради було проведено
перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудування при влаштуванні
автомобільної стоянки на газоні прибудинкової території в АДРЕСА_1, за результатами якої
складено акт (а.с.13).

Зазначеним актом встановлено, що в АДРЕСА_1 на прибудинковій території здійснюється самовільне
будівництво автомобільної стоянки, в результаті чого в стіні багатоквартирного жилого
будинку був прорублений дверний отвір, зруйнований бордюр та пошкоджений бетон.

Отже, актом перевірки зафіксовані порушення вимог статті
29 Закону України “Про планування і забудову територій”, відповідальним за які визначений
ОСОБА_4, який є Генеральним
директором ЗАТ “Юніор Стар”.

З метою усунення допущених порушень Виконавчий комітет Ялтинської
міської ради прийняв рішення № 661 від 25.05.2006 року “Про демонтаж самовільно
влаштованого ЗАТ “Юніор Стар” майданчика (автомобільної стоянки) і відновлення бордюрів,
зелених насаджень на земельній ділянці (прибудинковій території), що прилягає до
житлового будинку АДРЕСА_1”,
яким зобов’язав Закрите акціонерне товариство “Юніор Стар” в строк до
08.06.2006 року провести роботи з демонтажу самовільно влаштованого майданчика та
відновити попередній стан земельної ділянки.

Підставою звернення до суду з первісним позовом стало непогодження
Закритого акціонерного товариства “Юніор Стар” з вищезазначеним рішенням Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради.

Натомість, відповідач за первісним позовом звернувся до суду
з зустрічним позовом, в якому просить зобов’язати Закрите акціонерне товариство
“Юніор Стар” виконати приписи рішення № 661 від 25.05.2006 року та здійснити дії
по усуненню інших порушень, пов’язаних з самовільним будівництвом.

Виконавчий комітет Ялтинської міської ради обґрунтовує свої
вимоги тим, що діями відповідача за зустрічним позовом порушені вимоги пп.9 п.
“а” ч.1 статті 31 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, згідно
з якою видача дозволу на будівництво є власним повноваженням виконавчого органу
місцевої ради, статті 24, 29 Закону України “Про планування та забудову територій”,
а також ухвали Ялтинського міського суду від 05.05.2005 року з цивільної справи
№ 2-2346/2005, від 22.09.2005 року з цивільної справи № 2-3940/05 про заборону здійснення
усіх видів будівельних і земельних робіт на земельній ділянці, що прилягає до житлового
будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України “Про планування
та забудову територій” фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво
об’єктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві власності
або користування, зобов’язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської
та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких
повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об’єкта містобудування.

Зі змісту статті 29 цього ж Закону, вбачається, що дозвіл на
виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника
на виконання будівельних робіт, підключення об’єкта будівництва до інженерних мереж
та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт, що надається інспекціями
державного архітектурно-будівельного контролю.

Колегія суддів вважає правомірним, що предметом доказування
у даній справі як за первісним, так і за зустрічним позовом є встановлення сукупності
фактів, що підтверджують чи спростовують правомірність проведення Закритим акціонерним
товариством “Юніор Стар” на земельній ділянці, що прилягає до житлового будинку
АДРЕСА_1, будівельних робіт.

Ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції позивач за первісним
позовом не надав доказів, які б підтверджували наявність у нього дозвільної документації
на здійснення будівельних робіт, а саме з влаштування об’єкту містобудування - автостоянки
за адресою: АДРЕСА_1, а також
дозволу на проведення будівельних робіт в даному будинку, зокрема, щодо прорубування
дверного отвору в стіні будинку на рівні 1-го поверху біля площадки ліфту розміром
(1м х 2.1м).

Колегія суддів звертає увагу на те, що в доводах апеляційної
скарги Закрите акціонерне товариство “Юніор Стар” стверджувало, що з урахуванням
висновків рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.08.2006
року, договору про порядок користування земельною ділянкою від 27.12.2000 року,
акта дослідження і погодження зовнішніх меж земельної ділянки, що призначена для
відводу, від 28.12.2000 року, рішення Ялтинської міської ради № 30 від
31.01.2001 року “Про затвердження техзвітів по встановленню меж земельних ділянок
підприємствам, організаціям, установам і підприємцям і надання їх у постійне користування
і в оренду на землях м. Ялта” позивач за первісним позовом вважається належним землекористувачем.

З приводу наведених доводів апеляційний суд правомірно зазначив,
що оренда землі в Україні регулюється приписами Земельного кодексу України та Закону
України “Про оренду землі”, відповідно до яких володіння і користування земельною
ділянкою здійснюється на підставі договору оренди, який повинен бути укладений і
зареєстрований у встановленому законом порядку. Проте, у позивача відсутній належним
чином укладений договір оренди земельної ділянки, а тому підстав вважати ЗАТ “Юніор
Стар” належним користувачем земельної ділянки, який мав право на отримання дозволу
здійснювати її забудову, немає.

З приводу доводів скарги про необґрунтованість залучення жильців
будинку у якості третіх осіб, судова колегія зазначає, що обов’язком суду є вживання
можливих заходів для встановлення об’єктивної істини у справі, а оскільки спір у
даній справі виник з приводу неправомірної забудови прибудинкової території багатоквартирного
будинку, то цілком обґрунтованим є, що мешканці квартир найбільш зацікавлені у вирішенні
даної справи. Крім того, колегія суддів вважає, що суд може залучити до участі у
справі третіх осіб, якщо рішення з господарського спору може вплинути (а не безумовно
впливає на час залучення) на їх права або обов’язки (ч.1 ст.27 ГПК України). Безпідставне
залучення до участі у справі третіх осіб за будь-яких обставин не є підставою для
скасування рішення, оскільки це не призвело до прийняття неправильного рішення
(ч.2 ст.104 ГПК України).

З приводу тверджень скаржника щодо того, що судом не досліджено
той факт, що за актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудування
від 20.04.2006 року, який став підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідача,
відповідальним за порушення є ОСОБА_4
як фізична особа, апеляційний суд вірно виходив із факту встановлення того, що ОСОБА_4 на час проведення перевірки
і на даний час є Генеральним директором Закритого акціонерного товариства “Юніор
Стар”, що свідчить про те, що він в силу своїх повноважень відповідає за зобов’язаннями
товариства і діє від імені юридичної особи, а не як фізична особа.

Згідно частин 1, 7 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані
або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних
норм і правил; у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування
може постановити рішення, яким зобов’язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Посилання в касаційній інстанції на порушення судом цієї норми
є безпідставним, оскільки сам по собі факт відсутності дозволу компетентного органу
місцевого самоврядування, є підставою для висновку про порушення особою, яка здійснила
будівництво будівельних норм і правил і прав інших осіб, в даному випадку Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради, до власних повноважень якого належить видача дозволу
на спорудження об’єктів містобудування.

Оскільки судом не розглядався в межах даного провадження спір
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суди дійшли вірного висновку,
що Виконавчий комітет Ялтинської міської ради правомірно заявив позов про зобов’язання
ЗАТ “Юніор Стар” здійснити перебудову шляхом демонтажу споруд на виконання прийнятого
ним рішення, яке є обов’язковим на території відповідної адміністративної одиниці
(ст.72 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”).

Враховуючи наведене постанова Севастопольського апеляційного
господарського суду є законною і обґрунтованою, а касаційна скарга такою, що ґрунтується
на помилковому тлумаченні положень чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст.11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ЗАТ “Юніор Стар” на постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 31.03.2008 року у справі

№ 2-8/10885-2007 залишити без задоволення, а постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 31.03.2008 року у справі

№ 2-8/10885-2007 –без змін.

Головуючий-суддя

О.Глос

С у д д і

С.Бакуліна   Л.Рогач