ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2008 р.

№
20/522/07-10/532/07

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г.,  Швеця В.О.

за
участю представників сторін
позивача відповідачів 1.                        2. скаржника
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

не з'явились, повідомлені належним чином
ОСОБА_1дов. від 13.01.06 № 01-17/50 ОСОБА_1дов. від 21.01.08 № 143 ОСОБА_2 -
паспорт    Фізичної особи - ОСОБА_2

на рішення

господарського
суду Запорізької області

від

22.10.2007
року.

у справі

№20/522/07-10/532/07

господарського суду

Запорізької
області

за
позовом

Запорізької
міської ради

до

1.Виконавчого
комітету Запорізької міської ради 2.Комунального підприємства "Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №13"

третя
особа, без         самостійних вимог на
стороні позивача

Орендного
підприємства "Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації"

про

визнання
права комунальної власності

Запорізька
міська рада звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом до
орендного підприємства "Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації" про визнання права комунальної власності на об'єкт
нерухомого майна, АДРЕСА_1 за територіальною громадою та скасування реєстрації
за попереднім власником.

В
якості третіх осіб без самостійних вимог з боку позивача  Запорізька міська рада визначила Виконавчий
комітет Запорізької міської ради та Комунальне підприємство "Виробниче
ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №13".

Господарський
суд  Запорізької області рішенням від
22.10.2007 року (суддя Алейникова Т.Г.) замінив неналежного відповідача
(орендне підприємство "Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації") на відповідачів:
Виконавчий комітет Запорізької міської ради та Комунальне підприємство
“Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове
об'єднання № 13”, залучив до справи у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору орендне підприємство “Запорізьке
міжміське бюро технічної інвентаризації ”, позов задовольнив, визнав право
комунальної власності на  об'єкт
нерухомого майна - АДРЕСА_1за територіальною громадою. Рішення вмотивоване
доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Фізична
особа -ОСОБА_2 який не був стороною у справі, відповідно до вимог статті 107
Господарського процесуального кодексу України звернувся з касаційною скаргою до
Вищого господарського суду України на рішення господарського суду Запорізької
області від 22.10.2007 року, в якій просить зазначене рішення скасувати, як
таке що ухвалене всупереч вимогам чинного
процесуального права,  ухвалити
нове рішення, припинити провадження у справі. Вимоги скаржника вмотивовані тим,
що оскаржуване рішення зачіпає його інтереси, оскільки право власності на
спірне нерухоме майно в порядку спадкування, вже було визнане за скаржником
рішенням Орджонікідзевського районного суду від 16.11.2007 року.

Заслухавши
доповідь судді Гоголь Т.Г, пояснення присутніх в судовому засіданні
представників скаржника та відповідачів,
перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної
оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в рішенні господарського суду
Запорізької області у даній справі, Вищий господарський суд України вважає, що
касаційна скарга  не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно
до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України,
переглядаючи в касаційному порядку судові рішення,  касаційна інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Предметом позову у даній справі є вимога
позивача про визнання права комунальної власності на об'єкт нерухомого майна,
АДРЕСА_1 за територіальною громадою та скасування реєстрації за попереднім
власником.

Рішенням
господарського суду Запорізької області від 22.10.2007 року, позовні вимоги
були задоволені, визнано право комунальної власності на  об'єкт нерухомого майна - АДРЕСА_1за
територіальною громадою.

ОСОБА_2
звернувся до Вищого господарського суду України, з касаційною скаргою на
рішення господарського суду Запорізької області в порядку статті  107 Господарського процесуального кодексу
України, мотивуючи скаргу тим, що він є власником спірного приміщення.

Відповідно
до статті 107 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі
мають право подати касаційну скаргу, а прокурор касаційне подання на рішення
місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанову
апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не
було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що
стосується їх прав і обов'язків.

Відповідно
до статей 1119, 11110 цього ж Кодексу касаційна інстанція
має право скасувати рішення у справі, а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо господарський суд припустився такого порушення
процесуальних норм, як прийняття рішення, що стосується прав і обов'язків осіб,
які не були залучені до участі у справі.

Зі
змісту наведених норм випливає, що обов'язковою умовою задоволення касаційної
скарги особи, яку не було залучено до участі у справі шляхом скасування рішення
та направлення справи на новий розгляд є порушення прийнятим рішенням прав
та обов'язків такої особи.  Рішення,
оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та
обов'язків цієї особи, тобто коли в рішенні суду безпосередньо розглянуто й
вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або
міститься судження про права та обов'язки цієї особи  у відповідних правовідносинах.  Рішення є таким, що прийняте про права та
обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо: в описовій чи
мотивувальній частині рішення наведені висновки або судження суду про права та
обов'язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні
права особи, не залученої до участі у справі, а й її право на судовий захист.
Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може
братися до уваги.

Вищий
господарський суд  вважає, що матеріали
справи не містять документів, які б свідчили про порушення прав скаржника,
відсутня згадка про фізичну особу -ОСОБА_2 як в резолютивній так і в описовій
та мотивувальних частинах  рішення.
Також, не беруться до уваги доводи скаржника про те, що рішенням господарського
суду Автономної Республіки Крим від 22.10.2007 року зачіпаються його права, як
власника спірного приміщення, оскільки, як вбачається з наданих скаржником
документів, право власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування,
було визнане за скаржником рішенням Орджонікідзевського районного суду лише
16.11.2007 року. Отже, на момент прийняття рішення скаржник не був визнаний
власником спірного приміщення.

Проте, у разі порушення будь-якими особами
цивільних прав та законних інтересів скаржника встановлених чинним законодавством
України, останній має право на судовий захист, шляхом пред'явлення самостійного
позову до суду.

Таким
чином, твердження скаржника про порушення і неправильне застосування
господарським судом Запорізької області
норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення та
посилання  на порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів внаслідок винесення господарським судом спірного
рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи
скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів не
вбачає.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського  процесуального кодексу
України,  Вищий  господарський
суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Запорізької області від 22.10.2007 року у справі  №
20/522/07-10/532/07 залишити без змін, а касаційну скаргу  фізичної особи - ОСОБА_2  - без задоволення.

Головуючий        суддя
Т. Добролюбова

Судді                                                                                 Т.Гоголь

В.Швець