ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/365

11.08.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські новітні технології”

до           Товариства з обмеженою відповідальністю „Туристична фірма „КУТЕП-ТУР”

про стягнення 2 063,14 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

від позивача:           Ланова Ю.О. –предст. за довір. №1 від 04.01.2008р.;

від відповідача: не з’явились;

В судовому засіданні 11.08.2008р. на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські новітні технології” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Туристична фірма „КУТЕП-ТУР” про стягнення з відповідача на користь позивача 2 063,14 грн. заборгованості (1 982,56 грн. –основний борг, 80,58 грн. –пеня) та судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконував належним чином взяті на себе за Договором зобов’язання щодо сплати за надані телекомунікаційні послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2008р. порушено провадження у справі №35/365, розгляд справи призначений на 11.08.2008р.

В судовому засіданні 11.08.2008р. представник позивача надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/365 від 04.07.2008р.

Відповідач у судове засідання 11.08.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/365 від 04.07.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Про місце, дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, але в судове засідання 11.08.2008р. ані відповідач, ані його представники не з’явились.

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Українські новітні технології” (далі – позивач, провайдер) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Туристична фірма „КУТЕП-ТУР” (далі –відповідач, абонент) було укладено Договір №417 про надання телекомунікаційних послуг (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (п.1.1) Абонент замовляє та зобов’язується оплачувати, а Провайдер надає Абоненту телекомунікаційні послуги згідно Ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України №5241 від 01.11.2006р. у межах технічних можливостей та на умовах, визначених цим Договором та Додатками на замовлені послуги (в подальшому –відповідний Додаток), затверджених Провайдером Тарифів та „Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг”, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2005рр за №720 (в подальшому - Правила).

Відповідно до п.4.1 Договору вартість та перелік послуг, які надаються Провайдером, зазначені у відповідному Додатку.

Всі платежі здійснюються на поточний рахунок Провайдера. Термін сплати рахунку зазначається у відповідному рахунку (п.4.4 Договору).

По закінченню кожного розрахункового періоду (поточного місяця) Провайдер направляє Абоненту рахунок та Акт наданих послуг в двох примірниках для підписання, але не пізніше 06 числа місяця, наступного за розрахунковим. Належним чином оформлений Абонентом примірник Акту направляється Провайдеру не пізніше 16 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У разі, якщо до 12 числа поточного місяця Абонент не отримав рахунок за надані послуги, Абонент зобов’язаний звернутися до Провайдера до 16 числа поточного місяця з проханням надати рахунок. Якщо Абонент не звернувся до Провайдера з таким проханням, рахунок вважається отриманим та підлягає оплаті у строки, встановлені цим Договором (п.3.4 Договору).

В п.5.2 Договору передбачена відповідальність Абонента за порушення строків оплати за надані послуги у вигляді сплати Провайдеру пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день просточення.

На виконання умов Договору позивач надавав відповідачу телекомунікаційні послуги та виставляв до сплати відповідні рахунки. Однак, відповідач вказані рахунки не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості за надані позивачем послуги.

В матеріалах справи наявні копії рахунків-фактур, а саме:

- №12931 від 01.06.2007р. на суму 2 380,33 грн., з яких 414,33 грн. –заборгованість на поточний період;

- №14187 від 01.07.2007р. на суму 3 011,56 грн., з яких 1 212,33 грн. - заборгованість на поточний період;

- №16192 від 01.08.2007р. на суму 3 032,56 грн., з яких 1 982,56 грн. - заборгованість на поточний період.

Станом на момент звернення з позовом до суду та розгляду справи у судовому засіданні сума заборгованості за Договором, яка становить 2 063,14 грн. (1 982,56 грн. –основний борг, 80,58 грн. –пеня), відповідачем не сплачена.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Згідно ст. 63 Закону України „Про телекомунікації” телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання телекомунікаційних послуг є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних

послуг.

Відповідно до п.5 ст. 33 Закону України „Про телекомунікації” споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством (ч.1 ст. 68 Закону України „Про телекомунікації”).

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов’язання щодо сплати за надані телекомунікаційні послуги.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на день пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання за Договором №417 від 11.12.2006р. щодо сплати за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 1 982,56 грн. не виконав, суму заборгованості не сплатив.

Згідно з ч.2 ст. 36 Закону України „Про телекомунікації”, у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

В п.5.2 Договору передбачена відповідальність Абонента за порушення строків оплати за надані послуги у вигляді сплати Провайдеру пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожний день просточення.

Таким чином, за порушення договірних зобов’язань щодо повної та своєчасної оплати за надані телекомунікаційні послуги відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 80,58 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані телекомунікаційні послуги згідно Договору №417 від 11.12.2006р. в розмірі 1 982,56 грн. та 80,58 грн. пені є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 63, 68 Закону України «Про телекомунікації», ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 626, 629 Цивільного кодексу України ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Туристична фірма „КУТЕП-ТУР” (02102, м. Київ, вул. Жмаченка, 26; р/р №3001 у РЦ КБ „Приватбанк”, МФО 320649, ) на користь „Українські новітні технології” (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1-А, р/р №6001 в ЗАТ Альфа-Банк”, МФО 300346, ), а у випадку відсутності коштів –з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 1 982,56 грн. (одну тисячу дев’ятсот вісімдесят дві гривні 56 коп.) –заборгованості за Договором №417 від 11.12.2006р.; 80,58 грн. (вісімдесят гривень 58 коп.) –пені; 102,00 грн. (сто дві гривні 00 коп.) –державного мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя М.Є. Літвінова

Дата підписання

повного тексту рішення: 29.08.2008р.