ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 51/44

08.08.08

За позовом Технологічного інституту молока та м’яса Української академії аграрних наук

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аннако»

про стягнення 20 634,59 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Уманець Н.О. –пред. за довірен., Ткаченко Д.М. – пред. за довірен.

від відповідача: Пономаренко В.І. –пред. за довірен.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення з відповідача 20 634,59 грн., з яких: 19 950,49 грн. заборгованості з орендної плати та 684,10 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов`язання. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань щодо сплати орендних платежів за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого майна), що належить до державної власності № 32 від 24.11.06р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.06.08р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 07.07.08р. за участю представників сторін, яких зобов’язано надати суду певні документи.

У судовому засіданні 07.07.08р. в зв’язку з неналежним виконанням сторонами вимог вищезазначеної ухвали суд оголосив перерву до 30.07.08р.

У зв’язку з тим, що з перебігом часу відповідачу було нарахована орендна плата за березень 2008 року у розмірі 5 645 грн. 84 коп., за квітень 2008 року у розмірі 5 680 грн. 39 коп., за травень 2008 року у розмірі 5 820 грн. 86 коп. та за червень 2008 року у розмірі 6 337 грн. 94 коп., представник позивача у судовому засіданні 30.07.08р. звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача на його користь 43 615 грн. 03 коп. заборгованості по орендним платежам та 684 грн. 10 коп. пені.

Вказана заява про збільшення розміру позовних вимог судом прийнята до розгляду.

Представник відповідача заборгованість по орендним платежам у сумі 43 615 грн. 03 коп. визнав у повному розмірі та зазначив, що вказана сума боргу склалася у зв’язку зі скрутним фінансовим становищем боржника. Окрім того, представник відповідача просив суд не застосовувати до нього штрафну санкцію у вигляді пені у сумі 684 грн. 10 коп.

У судовому засіданні судом оголошено перерву до 08.08.08р.

Представник позивача у судовому засіданні 08.08.08р. вдруге скористався наданим йому правом, збільшивши розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача на його користь 49 894 грн. 72 коп. заборгованості по орендній платі та 684 грн. 10 коп. пені.

Частина 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України визначає права, які належать позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог. Зазначена заява позивача прийнята судом до розгляду.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 08.08.08р. за згодою представників сторін судом оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача і відповідача, господарський суд міста Києва, ?

ВСТАНОВИВ:

24.11.06р. між сторонами було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого майна), що належить до державної власності № 32, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно –нежитлове приміщення к. 103, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, площею 48 кв.м.

Зважаючи на те, що додатковою угодою № 2 від 29.10.07р. строк дії договору оренди було продовжено до 30.11.08р., позивач передав відповідачу в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно загальною площею 48 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, площею 48 кв.м. Вказаний факт підтверджується наявним у матеріалах справи актом від 01.12.07р.

Пунктами 3.1 - 3.3. договору сторони узгодили, що орендна плата, розмір якої визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, в повному обсязі перераховується позивачу щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця. При цьому сторони узгодили, що орендна плата за перший місяць визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за листопад, грудень 2006 року, січень 2007 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Проте, зважаючи на те, що відповідач починаючи з листопада 2007 року по липень 2008 року не виконував належним чином своїх зобовязань та не сплачував у строк, передбачений договором орендну плату, станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача за період з листопада 2007 року по липень 2008 року складає 49 894 грн. 72 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач у судових засіданнях не заперечував з приводу заявлених до нього позовних вимог в частині заборгованості по орендним платежам.

Факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлений та по суті не оспорений.

За таких обставин вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 49 894,72 грн. підлягає задоволенню.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов’язань за договором, позивач просить суд стягнути з останнього пеню в сумі 684,10 грн. за період з листопада 2007 року по лютий 2008 року включно.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до п. 3.5 договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується до бюджету та позивачу відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату зарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому у даному випадку наявні підстави для застосування відповідальності, передбаченої п.3.5 договору та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань“.

Проте вимогу позивача про стягнення з відповідача 684,10 грн. пені суд задовольняє частково, в розмірі 680, 77 грн., оскільки при перевірці правильності нарахування зазначеної санкції судом встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита до державного бюджету України.

Суд звертає увагу позивача на те, що звертаючись до господарського суду міста Києва з позовною заявою, Технологічним інститутом молока та м’яса Української академії аграрних наук в якості доказу сплати державного мита була надана платіжна квитанція № 41 від 28.03.08р. на суму 318 грн. 07 коп.

Звертаючись до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог, позивач сплатив в доход державного бюджету 200 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 46 від 30.07.08р., у зв’язку з чим загальна сума державного мита, яка надійшла в доход державного бюджету від позивача становить 518 грн. 07 коп.

Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" розмір ставки держмита із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів України становить 1% ціни позову, але не менше шести неоподаткованих мінімумів доходів громадян (не менше 102 грн.) та не більше 1500 неоподаткованих мінімумів.

За подачу вищезазначеної позовної заяви, відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, з урахуванням збільшеного розміру позовних вимог, позивач повинен був сплатити в доход державного бюджету 505 грн. 78 коп.

Частина 1 ст. 47 ГПК України містить відсилочну норму, яка визначає, що державне мито підлягає поверненню у випадках і порядку, встановлених законодавством. Відповідно до ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю, зокрема, у випадку внесення мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що на підставі статті 47 Господарського процесуального кодексу України позивачу підлягає повернення зайво сплачене державне мито в розмірі 12 грн. 29 коп.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 49 ГПК України).

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, з відповідача стягненню підлягає основний борг у сумі 49 894 грн. 72 коп., пеня у сумі 680 грн. 77 коп., державне мито в сумі 505 грн. 75 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117 грн. 99 коп.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, суд, ?

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аннако»(02154, м. Київ, наб. Русанівська, 10-Б, кв. 3-А; код 33299726) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Технологічного інституту молока та м’яса Української академії аграрних наук (02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, код 00419880) основний борг у сумі 49 894 (сорок дев’ять тисяч вісімсот дев’яносто чотири) грн. 72 коп., пеню у сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 77 коп., державне мито в сумі 505 (п’ятсот п’ять) грн. 75 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117 (сто сімнадцять) грн. 99 коп.

3.          В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аннако»пені в розмірі 3, 33 грн. відмовити.

4.          Повернути Технологічному інституту молока та м’яса Української академії аграрних наук (02660, м. Київ, вул. М.Раскової, 4-А, код 00419880) з Державного бюджету України зайво сплачене державне мито в розмірі 12 (дванадцять) грн. 29 коп.

5.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Дата підписання 13.08.08р.

Суддя Пригунова А.Б.