ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 4/203

15.07.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „СП МАРТ”

до Міністерства охорони здоров`я України

тертя особа на

стороні відповідача Державний заклад Спеціалізований (спеціальний) санаторій

„Сонячний” Міністерства охорони здоров`я

про визнання договору оренди продовженим

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Луговець Л.А. –предст. за дов.

Від відповідача: Волік Я.В. –предст. за дов.

Від третьої особи:не з’явився, предст.Габова К.М.-був присутн. в попередн. засід.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „СП МАРТ” (позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства охорони здоров`я України про визнання дії Договору оренди державного майна від 25 грудня 1997р. продовженим на той же самий термін та на тих же самих умовах.

Ухвалою господарського суду міста Києва Державний заклад Спеціалізований (спеціальний) санаторій „Сонячний” Міністерства охорони здоров`я залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійним вимог на стороні відповідача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що орендодавцем майна у встановленому законодавством порядку не було надано заяву про припинення дії Договору оренди державного майна від 01.01.1998р. протягом місяця з дати закінчення строку його дії, а тому вищезазначений договір оренди слід вважати пролонгованим на той же самий строк та на тих же самих умовах.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що Державний заклад Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Сонячний»Міністерства охорони здоров`я, який є орендодавцем за Договором оренди від 01.01.1998р., в передбаченому законодавством порядку та строки повідомив позивача про припинення дії договору, а тому підстави для його пролонгації відсутні.

Крім того, відповідач стверджує, що відповідно до чинного на час розгляду даної справи законодавства України орендодавцем державного майна є Фонд державного майна України або його регіональні відділення, а тому продовження дії договору не є можливим.

Відповідач також посилається на Постанову Кабінету Міністрів України № 313 від 02.04.2008р. «Про заходи щодо удосконалення управління об`єктами державної власності», відповідно до якої нові договори оренди цілісних майнових комплексів можуть укладатися на підставі окремих актів Кабінету Міністрів України з визначенням орендаря виключно на конкурсних засадах.

Третя особа на стороні відповідача надала відзив на позовну заяву, в якому третя особа проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що Державний заклад Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Сонячний»Міністерства охорони здоров`я, який є орендодавцем за Договором оренди від 01.01.1998р., в передбаченому законодавством порядку та строки повідомив позивача про припинення дії договору, а тому підстави для його пролонгації відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 1997р. між санаторієм «Сонячний», правонаступником якого є Державний заклад Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Сонячний»Міністерства охорони здоров`я України та Товариством з обмеженою відповідальністю «СП МАРТ»(на час у кладення договору - Спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Март») було укладено договір оренди державного майна - корпусів №№ 6, 8, 9, які знаходяться на балансі санаторію «Сонячний».

Вищезазначений Договір оренди узгоджено заступником Міністра охорони здоров`я населення України Богатирьовою Р.В.

28.07.07р. між ТОВ СП «МАРТ»та санаторієм «Сонячний»було підписано укладено додаткову угоду до договору оренди, яка укладалася за згодою Фонду державного майна Автономної республіки Крим.

Відповідно до п.10.1 Договору оренди цей Договір діє з 01 січня 1998р. до 31 грудня 2007р., терміном на 10 (десять) років.

Згідно з п. 10.6 Договору оренди, у випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору протягом одного місяця після закінчення строку його дії він вважається пролонгованим на той же самий термін та на тих же самих у мовах, що були передбачені Договором під час його укладення. Орендар має переважне (першочергове) право на продовження або переукладення цього Договору за умов дотримання ним своїх обов`язків за цим Договором.

Між позивачем, відповідачем та третьою особою в період жовтень 2007р. - березень 2008р. була здійснювалась переписка з приводу вирішення питання щодо врегулювання правовідносин оренди позивачем державного майна в зв`язку з припиненням дії договору оренди 31.12.2007р.

Третя особа листами № 271 від 19.10.2007р. та № 292 від 15.11.2007р. звернулася листом до позивача про необхідність визначення подальших взаємовідносин щодо оренди державного майна.

Листом від 30.11.2007р. позивач звернувся до третьої особи з клопотанням про продовження дії Договору оренди.

Третя особа листом № 303 від 07.12.2007р. підтвердила свою згоду на продовження дії договору оренди за умови вирішення визначених в листі питань взаємного співробітництва.

Позивач листом від 14.12.2007р. повідомив третю особу про те, що визначення орендної плати, можливої експертної оцінки орендованого майна , погодження договору з Фондом державного майна Автономної Республіки Крим буде здійснюватися згідно з нормами чинного законодавства України після затвердження додаткової угоди про продовження договору чи укладення нового договору оренди в Міністерстві охорони здоров`я України.

Листом № 317 від 21.12.2007р. третя особа повідомила про те, що вона не заперечує проти використання орендованого майна позивачем після закінчення строку дії договору оренди та запропонувала в строк до 11.01.2008р. надати їй документи щодо продовження дії договору або розпочати передачу орендованого майна.

21.12.2007р. позивачем кур`єрською доставкою було відправлено лист в Міністерство охорони здоров`я з клопотанням про продовження дії договору оренди від 25.12.1997р., про що повідомлено третю особу листом № 01 від 23.01.2008р.

Вищезазначений лист було доставлено 24.12.2007р. представником відповідача, що підтверджено листом кур`єрської служби ТОВ «Дата сервіс ЛТД» від 11.02.2008р. (наявний в матеріалах справи).

Крім того, листом № 22 від 25.01.2007р. третя особа повідомила позивача про те, що не заперечує щодо тимчасового зберігання майна позивача в орендованому майні за умови офіційного підтвердження оплати орендної плати та електроенергії за січень 2008р. та вирішення питання з Міністерством охорони здоров`я України.

У відповідь на вищезазначений лист третьої особи позивач своїм листом № 02 від 25.01.2008р. підтвердив свої наміри щодо подальшої оренди державного майна та зазначив, що дата вирішення питання з Міністерством охорони здоров`я знаходиться поза межами його компетенції.

Всебічно та повно ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частина 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна»передбачає обов’язковість пролонгації договору оренди (поновлення на той самий строк і на тих самих умовах) в разі відсутності письмових заперечень орендодавця у формі листа–повідомлення протягом одного місяця після закінчення строку договору та не вимагає додаткового звернення орендаря з клопотанням про продовження дії договору оренди в якості підстави для його пролонгації, що, як правило, здійснюється шляхом переукладення договору.

Чинне законодавство України розрізняє правовий інститут пролонгації договору оренди (продовження договору на той же строк та на тих самих умовах), закріплений в ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.4 ст. 284 ГК України, який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору, та переважне право добросовісного орендаря, за інших рівних умов, на поновлення договору оренди на новий строк.

Відповідно до п. 10.6 Договору оренди у випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення або заміну Договору протягом одного місяця після закінчення строку його дії він вважається продовженим на тих же самих умовах та на той же самий термін.

За змістом ч.3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна” та п. 10.6. Договору оренди доказом припинення дії Договору оренди є факт надіслання орендодавцем заяви про його припинення. При цьому така заява має бути надіслана протягом одного місяця з дня закінчення строку дії Договору. Вищезазначений строк є присікальним та не може бути відновлений.

Судом встановлено, що будь-яких заперечень користування Позивачем спірним приміщення з боку Відповідача та третьої особи протягом встановленого ст. 764 Цивільного кодексу України та ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” строку не було.

Надане суду повідомлення від 11.01.2008р. №11 про припинення договору оренди від 25.12.1997р.№б/н не може вважатися належним доказом по справі в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, оскільки суду не надано доказів направлення зазначеного листа на адресу позивача. З наданого відповідачем та третьою особою реєстрів №262 від 07.12.2007р. та №182 від 11.01.08р. не вбачається, що лист №11 від 11.01.2008р. направлений на адресу позивача.

Наданий суду лист №17 від 21.01.2008р. також не може вважатися належним доказом повідомлення позивача про неподовження договору оренди, оскільки у даному листі йде мова про передачу майна, крім того, лист направлений відповідно поштової квитанції №9280 від 22.01.2008р. за адресою: 83086, м.Донецьк - 86 на ім’я фізичної особи Яковец ( відповідно до довідки Державного комітету статистики адреса позивача: 83004, м.Донецьк, вул.. Артема,181).

Таким чином, оскільки упродовж одного місяця після завершення строку дії договору оренди, Позивач користувався орендованим майном, а Відповідач проти цього не заперечував, крім того, між позивачем, відповідачем та третьою особою в період жовтень 2007р. - березень 2008р. здійснювалась переписка з приводу вирішення питання щодо врегулювання правовідносин оренди за спірним договором, суд прийшов до висновку, що Договір на спірне приміщення продовжений на той самий строк та на тих самих умовах, тобто до 31 грудня 2008р.

Судом також встановлено, що Позивач упродовж оренди спірного приміщення свої обов’язки виконував належним чином.

Судом не приймаються до у ваги посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України № 313 від 02.04.2008р. «Про заходи щодо удосконалення управління об`єктами державної власності», відповідно до якої нові договори оренди цілісних майнових комплексів можуть укладатися на підставі окремих актів Кабінету Міністрів України з визначенням орендаря виключно на конкурсних засадах, оскільки в вищезазначеній постанов і мова йде про конкурсні засади для нових договорів оренди, тобто, таких, що укладаються на новий строк та на нових умовах. В даному ж випадку йде мова про пролонгацію дії договору оренди від 25.12.1997р., а не про укладення нового договору.

Сторонами також не надано до матеріалів справи будь-яких інших доказів, які б свідчили повідомлення позивача Фондом державного майна Автономної Республіки Крим та Міністерством охорони здоров`я України про своє волевиявлення щодо припинення дії договору оренди протягом місяця з дати, що визначена договором оренди датою закінчення терміну його дії.

З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що договір оренди не припинився 31.12.2007р. та був пролонгованим на тих же самих умовах та на той же самий термін та діє до 31.12.2017р.

Пролонгований договір оренди від 25.12.1997р. є належним правовстановлюючим документом, який посвідчує законне право оренди позивача державного майна, що є предметом цього договору оренди.

За змістом статей 33 і 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Зважаючи на те, що встановлені обставини у цій справі свідчать про оспорювання відповідачем та третьою особою факту продовження дії договору оренди та, одночасно, не доведеність ними факту припинення дії договору, а також зважаючи на доведеність позивачем у відповідності з вимогами закону факту порушення належного йому суб’єктивного матеріального права на продовження строку дії договору оренди державного майна, на захист яких подано позов, суд приходить до висновку про те, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання такого права.

За таких обставин вимоги позивача є законними, обґрунтованими підлягають задоволенню.

26.06.2008р. в судовому засіданні закінчено розгляд справи, у судовому засіданні було оголошено перерву до 15.07.2008р. для підготовки повного тексту рішення, відповідно до ст.ст.84, 85 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „СП МАРТ” задовольнити.

Визнати дію Договору оренди державного майна від 25 грудня 1997 року, укладеного між санаторієм „Сонячний”, правонаступником якого є Спеціалізований (спеціальний) санаторій „Сонячний” Міністерства охорони здоров`я України (м.Алупка, вул.. Фрунзе,19, код 01995835) та Товариством з обмеженою відповідальністю „СП МАРТ” (83004, м. Донецьк. вул.. Артема, б.181, ), продовженим на тих же самих умовах, які були передбачені цим Договором оренди державного майна від 25 грудня 1997 року та на той же самий термін, тобто, до 31 грудня 2017 року.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

У задоволенні позовних вимог до Міністерства охорони здоров’я України відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя І.І. Борисенко