ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 16/294

04.11.08

За позовом           Одеської залізниці

До                     Відкритого акціонерного товариства –лізингова компанія «Укртранслізинг»

Про стягнення 403 893,13 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

від позивача           Клочко Н.В. –дор.

від відповідача           Зонтов Ю.В. –дор.

В засіданні приймали участь

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.08.08, 14.08.08, 14.10.08р. в засіданнях суду оголювалась перерва на підставі ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Пред”явлені вимоги про стягнення 403893 грн. 13 коп. пені за невиконання умов договору фінансового сублізингу від 18.06.2007р. №88/ОД /Л-07-972НЮ.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушені умови договору, а саме: п. 5.2. договору та Графік передачі майна в лізинг.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві на позовну заяву пояснив, що позивачем навмисно були направлені дії на всебічне затягування та ігнорування процесу приймання –передачі, що в свою чергу і призвело до порушення термінів підписання актів приймання-передачі. Фактична відмова позивача від прийняття предмету лізингу є прямою підставою для звільнення відповідача від відповідальності по сплаті пені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового сублізингу №88/ОД /Л-07-972НЮ, відповідно до умов якого відповідач (сублізинодавець за договором) взяв на себе зобов”язання набути у власність напіввагони в кількості 12 шт. та передати у користування позивачу (лізингоодержувачу за договором):

виготовлених згідно з ТУ 3183-014- (купейного типу з радіо купе), ТУ 3183-018-03 (плацкартного типу) виробник ВАТ «Тверський вагонобудівний завод»Росія, м.Твер, який згідно п.1.3 договору відповідає за якість і комплектність предмета лізингу та несе гарантійні зобов»язання.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що загальна ціна Договору визначається виходячи з підписаних сторонами окремих графіків лізингових платежів, які узгоджуються та підписуються сторонами та є невід»ємною частиною договору.

Відповідно до додатку № 3 до договору (Графік передачі майна в сублізинг») Лізингодавець повинен передати Лізингоодержувачу у лютому 2008р. 5 пасажирських вагонів (1 вагон купейного типу з радіо купе, 2 вагони типу СВ та 2 вагони плацкартного типу) , у березні 2008р. 7 пасажирських вагонів ( 1 вагон купейного типу з радіо купе, 3 вагони типу СВ та 3 вагони плацкартного типу).

У лютому 2008р. на ст. Одеса-Товарна було поставлено 12 пасажирських вагонів.

Акти прийому –передачі були сторонами підписані у квітні 2008 року на передачу 12 одиниць.

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача 403893,13 грн. пені за неналежне невиконання умов договору фінансового сублізингу від 18.06.2007р. №88/ОД /Л-07-972НЮ зазначає, що поставка відбулась з відхиленням від Графіка передачі майна в сублізинг, посилається на п. 5.2. договору, ст. ст. 526, 611 ЦК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Пунктом 9.4. Договору передбачено за порушення термінів передачі предмета лізингу, передбаченого графіком (Додаток №3) , сублізонгодавець сплачує сублізингоодержувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який обліковується неустойка, від вартості несвоєчасно наданого майна, за кожен день затримки.

Відповідно до п. 5.3 договору сублізингодавець разом із кожною партією предмета лізингу передає лізингоодержувачу наступні документи на предмет лізингу: відомість на передачу вагонів залізичній станції; податкову накладну; видаткову накладну; сертифікат якості виробника; технічний паспорт на вагони; акт технічної придатності за формою ВУ-1, відомості ЗіП, експлуатаційна документація, відомість комплектуючих та придбаних виробів, формуляр на вагони.

Стверджування позивача, що відповідачем не було надано наступну документацію: відомість на передачу вагонів залізичній станції; податкову накладну; видаткову накладну; сертифікат якості виробника; технічний паспорт на вагони; акт технічної придатності за формою ВУ-1, відомості ЗіП, експлуатаційна документація, відомість комплектуючих та придбаних виробів, формуляр на вагони, не заслуговують на увагу, оскільки договором надання відповідачем вказаної документації разом з предметом лізингу не передбачено (п.4.3, п.5.3 договору).

У п. 4.3договору визначено, що документація по технічній експлуатації передається сублізингоодержувачу після передачі першої партії предмета лізингу не пізніше 5 днів з моменту підписання відповідно Акту приймання-передачі предмета лізингу в сублізинг.

Пунктом 6.4 договору визначено, що всі дії необхідні для забезпечення законності експлуатації предмета лізингу , виключно серед іншого реєстрацією, оформлення і отримання необхідних претензій, дозволів на експлуатацію, здійснюється лізингоодержувачем повністю і виключно за рахунок останнього.

Отже, суд прийшов до висновку, що відмова позивача підписати акт приймання-передачі вчасно за графіком поставленого предмета лізингу з підстав, що зазначені у позовній заяві не може бути підставою для застосування штрафних санкцій до відповідача у зв»язку із простроченням графіку поставки відповідачем.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Обов”язок доказування та подання доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному випадку це стосувалося позивача, що мав довести факт порушення його права відповідачем при виконанні умов договору.

За таких обставин заявлена позивачем вимога про стягнення пені є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає. В задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85, ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                          О.М. Ярмак