ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 16/182

25.07.08

За позовом           Державного підприємства завод «Арсенал»

До                     Казенного підприємства «Центральне конструкторське бюро «Арсенал»

Треті особи 1) Міністерство промислової політики України

2) Національне космічне агентство України

про                      визнання права господарського відання

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

від позивача            Барабаш А.М. –дор.

від відповідача Волинець В.Г. за дор., Надич Б.М. за дор.

Від третьої особи 1 не з‘явився

Від третьої особи 2 Баляба О.В.

В засіданні приймали участь

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.07.08, 22.07.08 в засіданнях суду оголошувалась перерва на підставі ст. 77 ГПК України.

Пред‘явлені вимоги про визнання права господарського відання на нерухоме майно –корпуси № 3 та № 3-А, розміщені за адресою м. Київ, вул. Московська, 8, загальною площею 25102,30 кв. м.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірне майно (механо –промисловий корпус) було збудовано його правопопередником - заводом «Арсенал»ім.В.І.Леніна, було введено в експлуатацію в 1964 та 1971 роках, з моменту завершення будівництва належало позивачу, обліковувалося на його балансі і нікому не передавав.

Відповідач проти позову заперечує, пояснює, що Центральне конструкторське бюро заводу «Арсенал»входило до складу виробничого об‘єднання завод «Арсенал», мало суббаланс, в 1991 р. майно, визначене суббалансом, було прийняте до відання Держоборонпроммашу України, 15.11.1991 р. Головою Держоборонпроммашу було затверджено та зареєстровано Статут ЦКБ «Арсенал», з моменту державної реєстрації ЦКБ «Арсенал»є правонаступником прав і обов‘язків ВО «Арсенал»в частині правовідносин ВО «Арсенал»з ЦКБ «Арсенал». За рішенням Кабінету Міністрів України створено Казенне підприємство «ЦКБ «Арсенал». У відповідності з додатком № 7 до акту приймання –передачі виробничої площі 37,1 тис. кв.м закріплені за КП «ЦКБ «Арсенал», закріплені в його балансі і з грудня 1991 р. ні ВО «Завод «Арсенал» ні ДП «Завод «Арсенал»не належали. Просить провадження у справі припинити.

Третя особа 1 –Міністерство промислової політики України подало заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, просить постановити рішення відповідно до чинного законодавства України.

Третя особа 2 –Національне космічне агентство України позов підтримало, пояснило, що спір між сторонами виник у зв’язку із неточностями в наказах, які були прийняті Національним космічним агентством України в 2004 році. На даний час Національне космічне агентство України наказом № 171 від 28.05.2008 р. закріпило спірне майно за позивачем, однак між сторонами продовжує існувати спір про правомірність володіння спірним майном до моменту видачі даного наказу і такий спір має значення для вирішення питання про одержання 30 % орендної плати, які позивач одержує від оренди спірного майна.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої сторони, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 1964 р. було затверджено Акт приймання в експлуатацію Державною приймальною комісією завершеного будівництвом механо - промислового корпусу заводу «Арсенал»ім. В.І.Леніна від 30.06.1964, яким прийнято в експлуатацію механо –промисловий корпус заводу «Арсенал»ім. В.І.Леніна.

18.01.1972р. затверджено Акт приймання в експлуатацію Державною приймальною комісією завершеного будівництвом корпусу № 3 в осях 21-51-А-Г заводу «Арсенал»ім. В.І.Леніна від 30.12.1971р., яким прийнято в експлуатацію корпус № 3 в осях 21 –51 корисною площею 15106 м2.

З цього моменту обидва корпуси є єдиною будівлею та обліковувалися на балансі Заводу «Арсенал»ім. В.І.Леніна як один інвентарний об’єкт, який складався з 2-х частин - корпусу № 3 та корпусу № 3-А (механопромислового корпусу).

В період з 1971 р. по 1990 р. приміщення спірних корпусів № 3 та № 3-А були розташовані різні структурні підрозділи Заводу «Арсенал»ім. В.І.Леніна та Виробничого об’єднанням «Завод «Арсенал», в тому числі частину вказаних приміщень займало конструкторське бюро.

Наказом Міністра оборонної промисловості СРСР № 4 від 13.01.1975 р. на базі заводу «Арсенал»ім.. В.І. Леніна було створено Виробниче об'єднання «Завод Арсенал», до складу якого ввійшли Завод «Арсенал»ім. В.І.Леніна –головний завод; Завод «Прогрес» та Завод «Вега».

Відповідно до Статуту виробничого об‘єднання «Завод Арсенал» , затвердженого Міністром оборонної промисловості СРСР 6 березня 1991 р., до складу об‘єднання входили Завод «Арсенал»ім.. В.І. Леніна –головна структурна одиниця та Центральне конструкторське бюро –структурна одиниця.

15.11.1991 р. Головою Держоборонпроммашу України було затверджено Статут Центрального Конструкторського Бюро «Арсенал», яким визначено, що Центральне Конструкторське Бюро «Арсенал»є державним підприємством (п.1.1 Статуту), а також визначено, що на час реєстрації входить до складу ВО «Завод Арсенал»(п.1.3.Статуту). 25.11.1991 р. зареєстроване Центральне конструкторське бюро «Арсенал»виконавчим комітетом Печерської районної ради народних депутатів м. Києва.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо виконання Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, що розташовані на території України»від 24.09.1991р. № 227, Наказом Державного комітету України по оборонній промисловості і машинобудуванню № 61 від 03.12.1991 р. майно виробничого об'єднання «Завод Арсенал»та центрального конструкторського бюро «Арсенал»прийнято до відання Держоборонпроммашу України.

Таким чином, Статут Центрального Конструкторського Бюро «Арсенал»було затверджено та зареєстровано раніше ніж майно було прийнято до відання Держоборонпроммашу України.

07.04.1994р. Печерською районною державною адміністрацією м.Києва було зареєстровано Статут Державного підприємства Завод «Арсенал», який був затверджений Міністерством машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України.

27.03.2002 р. Міністерство промислової політки України (правонаступник Міністерства машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України згідно з Указом Президента України від 25 липня 1997 року N 701/97 «Про утворення Міністерства промислової політики України») наказом № 127 затвердило нову редакцію статуту ДП «Завод «Арсенал», яка 12.04.2002 р. була зареєстрована Печерською районною державною адміністрацією.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку, що позивач –Державне підприємство «Завод «Арсенал», з моменту реєстрації статуту державного підприємства, є правонаступником Заводу «Арсенал»ім. В.І.Леніна та Виробничого об’єднання «Завод Арсенал», який знаходиться за тією ж адресою та має тотожний код ЄДРПОУ (код ВО «Завод Арсенал»- 14310520, код ДП завод «Арсенал»- 14310520).

Отже, первісно відповідач –КП «ЦКБ «Арсенал»було структурним підрозділом позивача, на базі якого 22.11.1991 р. було зареєстровано державне підприємство Центральне конструкторське бюро «Арсенал».Згідно з наказом Міністерства промислової політики України від 23.11.1998 р. № 425 державне підприємство Центральне конструкторське бюро «Арсенал»було перетворено в Казенне підприємство «Центральне конструкторське бюро «Арсенал».

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач - КП «Центральне конструкторське бюро «Арсенал»було створено в 1991 році шляхом його виділення з Виробничого об’єднання «Завод Арсенал», яке було правопопередником позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону України «Про підприємства в Україні»(в редакції, яка діяла на момент створення відповідача як самостійної юридичної особи) при виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства.

Доказів складання розподільчого балансу між позивачем та відповідачем, а також між їх правопопередниками суду не надано.

Відповідно до пункту 3 Положення про порядок передачі підприємств, об'єднань, організацій, установ, будинків і споруд, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 16.10.1979 р. № 940, передача будинків і споруд провадиться одними підприємствами, об'єднаннями, організаціями і установами союзного підпорядкування іншим підприємствам, об'єднанням, організаціям і установам союзного підпорядкування того ж самого міністерства, державного комітету, відомства СРСР - за рішенням цього міністерства, державного комітету, відомства СРСР.

Відповідно до пункту 3 Положення про порядок передачі державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.1996 р. № 678, передача майна провадиться від одних підприємств іншим підприємствам, що належать до сфери управління одних і тих же центральних органів державної виконавчої влади, - на підставі рішень цих органів. Це положення передбачає, що така передача повинна бути погоджена з підприємствами - у разі передачі закріпленого за ними майна.

Відповідно до Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 р. № 1482, передача нерухомого майна здійснюється за рішенням органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій за погодженням з Мінекономіки, Мінфіном і Фондом державного майна. Така передача повинна бути погоджена з підприємством - у разі передачі закріпленого за ним на праві господарського відання (оперативного управління) майна.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що будь-яким з компетентних державних органів приймалися рішення щодо передачі - вилучення корпусів № 3 та № 3-А (їх частини) у позивача (його правопопередників) та передачі їх відповідачу (його правопопередникам).

За таких обставин суд дійшов висновку, що хоча Держане підприємство «Центральне конструкторське бюро «Арсенал», а згодом його правонаступник - КП «ЦКБ «Арсенал»з моменту свого створення фактично займали частину приміщень спірних корпусів № 3 та № 3-А, однак у встановленому законом порядку прав на вказані приміщення вони не набули.

І позивач, і відповідач надали суду картки обліку основних засобів, з яких вбачається, що з моменту створення відповідача спірне майно обліковується як на балансі позивача, так і на балансі відповідача.

Знаходження майна на балансі підприємства (організації) не є безспірною ознакою його права власності.

Суд звертає увагу, що підставою для зарахування основних фондів на баланс мають бути певні первинні документи господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зарахування спірного майна на баланс Заводу «Арсенал»ім. В.І.Леніна стали акти державних комісій про прийняття в експлуатацію завершених будівництвом корпусів.

На момент створення відповідача як юридичної особи питання обліку основних засобів регулювалося «Положением по бухгалтерскому учету основных средств (фондов) государственных, кооперативных (кроме колхозов) и общественных предприятий и организаций», яке було затверджено Міністерством фінансів СРСР від 07.05.1976 р. № 30.

Згідно з пп. 13-37, 40, 41, 42 вказаного положення облік основних засобів на підприємствах ведеться за кожним окремим інвентарним об’єктом на підставі карток обліку основних фондів встановленого зразка, а зарахування основних засобів на баланс здійснюється на підставі актів приймання-передачі типової форми, які складаються на кожен інвентарний об’єкт окремо та разом з технічною документацією передаються в бухгалтерію підприємства одержувача, яка на підставі цього відкриває власну інвентарну картку на переданий об’єкт.

Типові форми карток обліку основних засобів та актів їх приймання-передачі документів, були затверджені Постановою Державного комітету СРСР по статистиці від 28.12.1989 р. № 241 «Об утверждении форм первичной учетной документации для предприятий и организаций».

З матеріалів справи вбачається, що надана відповідачем облікова картка основних засобів не була складена на підставі відповідного акту приймання-передачі чи іншого належним чином оформленого первинного документу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач зарахував спірні основні засоби на свій баланс без належних правових підстав.

Наказ Національного космічного агентства України від 12.07.2004 № 190 та Акт приймання-передачі від 01.07.2004 р. також не можуть розглядатися як доказ вилучення спірного майна у позивача та закріплення його за відповідачем, оскільки вказані документи не містять конкретних відомостей щодо переліку нерухомого майна, яке було передано КП „ЦКБ „Арсенал” згідно з актом та не дають можливості визначити чіткий перелік нерухомого майна, що було закріплене за казенним підприємством на праві оперативного управління.

На моменту прийняття Національним космічним агентством України наказу № 190 від 12.07.2004 р. було чинним Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 р. № 1482, відповідно до вимог якого передача спірного майна могла бути здійснена Національним космічним агентством України виключно за погодженням з Мінекономіки, Мінфіном і Фондом державного майна України та позивачем. При видачі Національним космічним агентством України наказу № 190 від 12.07.2004 р. ці вимоги законодавства додержані не були.

Суд встановив, що на момент розгляду даної справи Національне космічне агентство України наказом № 171 від 28.05.2008 р. закріпило спірне майно за позивачем на праві господарського відання, однак такі дії не призвели до припинення предмету спору.

Стаття 136 Господарського кодексу України встановлює, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Частина 3 цієї статті встановлює, що щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.

Заперечення відповідача викладені у відзиві не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи. Надані відповідачем листи Виробничого об‘єднання «Завод Арсенал»та Державного підприємства завод «Арсенал»не приймаються судом в якості належних доказів у справі, оскільки не стосуються предмету даного спору.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, державне мито та судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Державним підприємством «Завод «Арсенал»(01010, м. Київ, вул. Московська, 8, ідентифікаційний код 14310520) право господарського відання на нерухоме майно – корпуси № 3 та № 3-А (механопромисловий корпус), розміщені за адресою м. Київ, вул. Московська, 8, загальною площею 25102,30 кв. м.

Стягнути з Казенного підприємства «Центральне конструкторське бюро «Арсенал»(01010, м. Київ, вул.Московська, 8, ) на користь Державного підприємства «Завод «Арсенал»(01010, м. Київ, вул. Московська, 8, ідентифікаційний код 14310520) 85 (вісімдесят п»ять) грн. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М. Ярмак