КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

17.11.08 р.                                                                                          № 18/296

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Ільєнок Т.В. (доповідач по справі),

суддів:

Корсакової Г.В.

Мельника С. М.

секретар судового засідання: Олійник О.Л.,

за участю представників:

від Кременчуцької ОДПІ: Комісар Н.А. –представник за дов. №1239/10 від 22.01.2008р.;

від боржника, кредиторів, інвестора: не з’явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

арбітражний керуючий: не з’явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції на Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296 (суддя –Паламарчук В. В.)

за заявою:           Приватного підприємства “Агрофірма “Довіра”

про                     визнання його банкрутом

кредитори: Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі;

Полтавське обласне відділення Фонду соціального страхування

з тимчасової втрати працездатності;

Фонд державного загальнообов’язкового страхування на

випадок безробіття Кобеляцький центр зайнятості;

Кременчуцька об’єднана державна податкова інспекція;

Полтавське відкрите акціонерне товариство “Облагропостач”;

Відкрите акціонерне товариство “Галещинський

машинобудівний завод сільськогосподарських машин та

обладнання;

інвестор: Фермерське господарство “Покрова-2006”;

арбітражний керуючий: Васін Євген Євгенович,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2006 року до господарського суду Полтавської області звернулось Приватне підприємство “Агрофірма “Довіра” із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство на підставі ст. 7 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.10.2006 року заяву Приватного підприємства “Агрофірма “Довіра” прийнято до розгляду, порушено справу про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

27.03.2007 року Постановою господарського суду Полтавської області ПП “Агрофірма “Довіра” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором підприємства –банкрута призначено арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича.

10.12.2007 року до господарського суду Полтавської області звернувся ліквідатор ПП “Агрофірма “Довіра” Васін Є.Є. із заявою про прийняття до розгляду та затвердження тексту мирової угоди від 05.12.2007 року разом із графіком погашення боргів.

20.12.2007 року Ухвалою суду першої інстанції затверджено мирову угоду від 05.12.2007 року, укладену між кредиторами в особі Голови комітету кредиторів ВАТ “Облагропостач” Ківшика О.П., боржником ПП “Агрофірма “Довіра” та інвестором Фермерським господарством “Покрова - 2006”, провадження у справі припинено.

Не погоджуючись із вказаною Ухвалою ГСПО від 20.12.07 р., Кременчуцька об’єднана державна податкова інспекція звернулася до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296 скасувати, справу направити на розгляд до господарського суду Полтавської області.

У доводах апеляційного оскарження податковий орган зауважував на тому, що затверджена оскаржуваною Ухвалою мирова угода укладена з порушенням порядку її укладення, її умови суперечать законодавству. Кременчуцька ОДПІ зазначає, що судом першої інстанції не належним чином досліджені істотні умови затвердженої мирової угоди від 05.12.2007 р., а саме: розмір, порядок і строки виконання зобов’язань боржника передбачені мировою угодою, яка сума заборгованості відстрочена (розстрочена), щодо яких вимог кредиторів укладена мирова угода.

За оцінкою скаржника, судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки тому факту, що ліквідатором запропоновано кредиторам укласти мирову угоду без перевірки фінансово майнового стану інвестора та інвестор є заінтересованою особою стосовно банкрута у розумінні ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Крім того, до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі, в якій також просить Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296 скасувати, визнати мирову угоду незаконною, справу направити на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.04.2008 року №18/295 (колегія суддів у складі: головуючий - Міщенко П.К., судді –Шевченко В.Ю., Яковлєв М.Л.): апеляційне провадження по розгляду скарги Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі на Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296 припинено, апеляційну скаргу Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції на Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296 задоволено, Ухвалу господарського суду Київської області від 20.12.2007 року по справі № Б14/439-07 скасовано повністю, матеріали справи повернуто для розгляду до господарського суду Полтавської області.

Не погодившись з прийнятою Постановою КМАГСу, арбітражний керуючий Васін Є.Є. звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив Постанову КМАГСу від 24.04.2008 р. №18/286 скасувати, Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 р. у справі №18/296 залишити в силі.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.07.2008 року №18/296 касаційну скаргу арбітражного керуючого Васіна Є.Є задоволено частково, Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.04.2008 р. у справі №18/296 скасовано, справу передано на апеляційний перегляд до КМАГСу.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.04.2008 р. №18/296 скасовано з підстав підписання Постанови не тими суддями, які входили до складу колегії суддів, що фактично розглянули справу.

Ухвалою від 30.07.2008р. Київський міжобласний апеляційний господарський суд об’єднав в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Кременчуцької ОДПІ і Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі на Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 р. № 18/296 та порушив апеляційне провадження з перегляду Ухвали господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296.

Ухвалою КМАГСу від 15.09.2008 р. прийнято відмову Управління Пенсійного фонду України в Кобеляцькому районі від апеляційної скарги на Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296.

У призначене судове засідання від 17.11.2008 р. повноважні представники боржника, кредиторів, інвестора та арбітражний керуючий не з’явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про виклик у судове засідання від 17.11.08 р. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності боржника, кредиторів, інвестора та арбітражного керуючого.

У судовому засіданні від 17.11.2008 р. колегією суддів, за згодою повноважного представника Кременчуцької ОДПІ, оголошено вступну та резолютивну частини Постанови по даній справі, якою апеляційну скаргу Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції задоволено, Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296 скасовано, матеріали справи повернуто до суду першої інстанції для розгляду.

Колегія суддів, заслухавши пояснення присутнього повноважного представника податкового органу, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»і розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється вищезазначеним Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. При цьому, названий Закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство.

Відповідно до статті 35 Закону та Розділу 12 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України N 04-5/1193 від 04.06.2004 року «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»визначено, що під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

По суті мирова угода фіксує волевиявлення сторін, що спрямоване на припинення провадження у справі про банкрутство, та вирішення спірних правовідносин між сторонами.

Рішення про укладення мирової угоди приймається комітетом кредиторів більшістю голосів та підписується головою комітету кредиторів і керівником боржника (в процедурі розпорядження майном) або арбітражним керуючим (у процедурі санації чи ліквідації).

Питання щодо умов мирової угоди та порядку її схвалення комітетом кредиторів повинні з'ясовуватися господарським судом та відображатися в процесуальному акті (ухвалі господарського суду).

Згідно зі ст. 37 Закону про банкрутство мирова угода має містити положення про розміри, порядок і строки виконання зобов'язань боржника, відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини.

Крім цього, мирова угода може містити й інші умови, зокрема виконання зобов'язань боржника третіми особами, обмін вимог кредиторів на акції боржника та інші не заборонені законом способи виконання вимог кредиторів.

Під час судового дослідження матеріалів справи колегією суддів встановлено, що мирова угода від 05.12.2007 р. не містить істотних умов, зокрема, розділ 3 мирової угоди, який визначає предмет мирової угоди, не відображає суму заборгованості, а містить лише загальні формально прописані фрази.

Пунктом 4.3 мирової угоди визначено, що інвестор зобов’язується погасити борг відповідно до п. 2 цієї мирової угоди на протязі 36 місяців починаючи з 01.09.2008 р. по 01.09.2011 р. згідно графіка погашення заборгованості, тоді як сам графік передбачає погашення заборгованості перед кредиторами самим банкрутом.

Частиною 1 ст. 38 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»визначено, що до заяви про затвердження мирової угоди додаються: текст мирової угоди; протокол засідання комітету кредиторів, на якому було прийнято рішення про укладення мирової угоди; список кредиторів із зазначенням поштової адреси, номеру (коду), що ідентифікує платника податків, суми заборгованості; зобов’язання боржника щодо відшкодування усіх витрат, відшкодування яких передбачено у першу чергу згідно зі ст. 31 цього Закону, крім вимог, забезпечених заставою.

У пункті 2.1 розділу 2 мирової угоди від 05.12.07 р. вказано суму боргу 684 935,89 грн., у тому числі сума боргу, яка віднесена до кожної черги. В тексті мирової угоди відсутня сума боргу першої черги (погашена ліквідатором), в той час, як у графіку погашення заборгованості банкрута перед кредиторами до першої черги віднесено 920,00 грн. з оплати послуг арбітражного керуючого, про що не зазначено в оскаржуваній Ухвалі.

За оцінкою колегії суддів, з оскаржуваної Ухвали не вбачається який розмір, порядок та строки виконання зобов’язань боржника передбачені мировою угодою, яка сума заборгованості відстрочена (розстрочена), щодо яких вимог кредиторів укладена угода.

При вирішенні питання про затвердження мирової угоди господарський суд повинен надати правову оцінку всім умовам мирової угоди, зокрема, щодо можливості включення до мирової угоди умов передачі інвестору майна боржника в обмін на грошові зобов'язання кредиторів.

Оскільки, інвестор відповідно до ст. 35 Закону про банкрутство не є стороною мирової угоди, то стосовно нього на підставі ст. 201 ЦК повинен бути укладений договір про перевід боргу, оскільки інвестор бере на себе зобов'язання з погашення боргів боржника. (правова позиція, викладена в Постанові ВГСУ від 11.06.03 р. N 17-2-18-21/01-1015 ). Проте, як вбачається з матеріалів даної справи, угоди про перевід боргу інвестору –Фермерському господарству “Покрова - 2006” не було додано до мирової угоди від 05.12.2007 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону господарський суд відмовляє у затвердженні мирової угоди у разі порушення порядку укладення мирової угоди, встановленого Законом, та якщо умови мирової угоди суперечать законодавству.

Колегія суддів дійшла висновку, що затверджена оскаржуваною Ухвалою мирова угода від 05.12.07 р. на умовах відстрочення платежів суперечить ст. 65 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 р. №489-V, яким заборонено у 2007 році надання відстрочок щодо термінів сплати податкових зобов’язань суб’єктів господарювання за податками, зборами (обов’язковими платежами).

Дію ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка визначає, що у разі, коли умови мирової угоди укладеної за правилами ст. 35 цього Закону, передбачають розстрочку чи відстрочку або спрощення (списання) боргів чи їх частини, орган стягнення зобов’язаний погодитись на задоволення частини вимог з податків, зборів (обов’язкових платежів) на умовах такої мирової угоди з метою забезпечення відновлення платоспроможності боржника, - зупинено на 2007 рік згідно з Законом №489-V.

Таким чином, затверджуючи мирову угоду після набрання чинності ЗУ №489-V, суд першої інстанції не врахував наявність заборони на відстрочення термінів сплати податкових зобов’язань суб’єктів господарювання за податками та зборами.

За оцінкою колегії суддів, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо можливості затвердження мирової угоди по даній справі у редакції поданій до господарського суду учасниками провадження справи про банкрутство та припинення провадження по справі.

Колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом Полтавської області не встановлено всіх фактичних обставин, що мають значення для справи та невірно застосовано норми матеріального, що регулюють спірні правовідносини.

Таким чином, апеляційна скарга Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції підлягає задоволенню, Ухвала господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296 скасуванню, справа на підставі ст. 106 ГПК України передається на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 ГПК України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Кременчуцької об’єднаної державної податкової інспекції на Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 20.12.2007 року у справі № 18/296 скасувати.

Матеріали справи №18/296 передати на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у місячний термін.

Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий суддя:                                                                      Ільєнок Т.В.

Судді:

Корсакова Г.В.

Мельник С. М.

Дата відправки 21.11.08