ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 50/188

17.09.08

За позовом приватного підприємства "Барвінок"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Корида"

про стягнення 13 373,52 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від позивача           Говдь Р.М.(дов. б/н від 11.06.2008.)

Від відповідача не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані вимоги приватного підприємства «Барвінок»до товариства з обмеженою відповідальністю «Корида»про стягнення 13 373,52грн. за невиконання грошового зобов’язання за договором поставки від 15.01.2008 № 102.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.07.2008 порушено провадження у справі №50/188 та призначено її до розгляду на 20.08.2008.

Представник відповідача в судове засідання 20.08.2008 не з’явився, витребувані судом докази не надав, проте через відділ діловодства господарського суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю направити в судове засідання уповноваженого представника. У зв’язку із задоволенням клопотання відповідача, розгляд справи було відкладено на 17.09.2008.

В судовому засіданні 17.09.2008 позивач надав додаткові докази та дав пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання вдруге не з’явився, письмових доказів, відзив на позовну заяву не надав, позовну вимогу по суті у будь-який інший процесуальний спосіб не заперечив.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Відповідач клопотань про відкладення розгляду справи та наявності у нього поважних причин щодо неявки у судове засідання не повідомив, що дає підстави визначити причини його неявки до суду неповажними.

Представник позивача заявив клопотання, відповідно до ст.75 ГПК України, про розгляд справи у відсутності відповідача, посилаючись на неявку його до суду та ухилення від проведення розрахунків.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання позивача обґрунтованим, задовольнив його та вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2008 між приватним підприємством «Барвінок»(далі-позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Корида»(далі-відповідач) було укладено договір поставки продукції № 102

Відповідно до умов п.1.1 договору позивач зобов’язався поставити, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити поставлену продукцію, асортимент та кількість якої визначається за домовленістю сторін

Пунктом 3.2 договору передбачено, що відповідач здійснює оплату продукції на протязі 5-ти календарних днів.

Як встановлено судом, на виконання умов договору, позивачем було здійснено поставку продукції відповідно до накладних:

- від 16.01.2008 № 45 на загальну суму 11 454,60грн. з встановленим терміном оплати до 23.01.2008;

- від 08.02.2008 № 143 на загальну суму 18 989,57грн. з встановленим терміном оплати до 15.02.2008;

- від 14.02.2008 № 160 на загальну суму 11 466,00грн. з встановленим терміном оплати до 15.02.2008;

Вищевказані накладні приймаються судом у якості належного доказу виконання поставки товару відповідачу та прийняття його останнім.

Проте судом встановлено, що оплата за поставлений товар відповідачем була здійснена частково і на день подачі позову основна заборгованість відповідача становить 10 500,00грн., що підтверджується підписаним сторонами актом звірки від 18.06.2008, відповідно до якого відповідач повністю визнав заборгованість перед позивачем.

Отже, внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов’язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона –постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 10 500,00грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 10 500,00грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню в сумі 1 599,46грн. за період прострочення вказаний в розрахунку та штраф у розмірі 1 050грн.

Відповідно до п.5.2. договору за несвоєчасну оплату поставленої продукції, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та штраф в розмірі 10% від суми заборгованості.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору (п.5.2) та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, тому позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню згідно розрахунку позивача.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором, позивач просить суд стягнути з останнього 3% річних у розмірі 224,06 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних сумі в 224,06грн. підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунком позивача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у відповідності до наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Корида»(02088, м. Київ, вул. Дружби, 5, ) з будь-якого рахунку (виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь приватного підприємства «Барвінок»(08431, Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н., с. Дем’янці, вул. Леніна, 2-В, ; р/р № 76400 в АКІБ «УкрСиббанк»«Київське регіональне відділення», МФО 351005) основний борг в сумі 10 500 (десять тисяч п’ятсот)грн. 00 коп.; пеню в сумі 1 599 (одна тисяча п’ятсот дев’яносто дев’ять)грн. 46 коп., 3 % річних в сумі 224(двісті двадцять чотири)грн. 06коп.; штраф у сумі 1 050 (одна тисяча п’ятдесят)грн. 00коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 140(сто сорок)грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                       Головатюк Л.Д.

Дата підписання рішення 06.102008