СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

18.07.2008

Справа №2-27/822-2008А

Суддя господарського суду АР Крим
Н.В. Воронцова, розглянувши матеріали адміністративної справи № 2-27/822-2008А
18.07.2008р. у судовому засіданні, що почалося у 15:20 за участю секретаря
судового засідання Пономаренко Н.О.

За участю представників:

Від позивача -   не з'явився.

Від відповідача - Заболотний, дор.
у  справі.

Треті особи-1. виконавчий комітет
Армянської міської ради- не з'явився ;

2. Армянська міська рада-
не з'явився ;

ухвалив постанову по
адміністративної справі № 2-27/822-2008А

За позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1

До відповідача Красноперекопська
ОДПІ АР Крим, м. Красноперекопськ, вул.. Северна, 2.

За участю третіх осіб, що не
заявляють самостійних вимог: 1. виконавчий комітет Армянської міської ради,
96012,м. Армянськ, вул.Сімферопольська,7;
2. Армянська міська рада, 96012,м. Армянськ, вул.Сімферопольська,7

Про визнання протиправними  та скасування першої і другої  податкових
вимог.

Сутність спору

Позивач - Суб'єкт
підприємницької діяльності, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) звернувся до
відповідача- ДПІ в м.Армянськ,  (96012,м.
Армянськ, вул.Гайдара,6) з позовною заявою та просить суд визнати нечинними
податкові вимоги відповідача  від
06.07.2007 р. №1/77 і від 16.10.2007 р. №2/130.

Ухвалою Господарського Суду АР Крим
від 11.01.2008р. дійсна позовна заява була прийнята до розгляду та справі
привласнений  № 2-27/822-2008А.  Також було було залучено до участі у справі
як третю особу,  яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
виконавчий комітет Армянської міської ради.

Відповідач проти позовних
вимог заперечував, з мотивів викладених в запереченнях до позовної заяві.

До Господарського суду надійшло
клопотання третьої особи, що не зявляє самостійних вимог- виконавчого комітету
Армянської міської ради ( 96012,м. Армянськ, вул.Сімферопольська,7), з
проханням залучити в якості третьої особи, що не зявляє самостійних вимог-
Армянську міську раду (96012,м. Армянськ, вул.Сімферопольська,7), за мотивом,
що повноваження  щодо встановлення
розміру місцевих податків та зборів віднесені до компетенції останньої, а також
просить розглянути справу без його участі.

Ухвалою Господарського Суду
АР Крим від 20.03.2008р. дійсне клопотання було задоволено, та до розгляду
справи була залучена у якості третьої особи, що не зявляє самостійних вимог-
Армянська міська рада (96012,м. Армянськ, вул.Сімферопольська,7).

09.04.2008р., від третьої особи, що
не зявляє самостійних вимог- Армянська міська рада (96012,м. Армянськ, вул.Сімферопольська,7)
надійшло пояснення (вих..02-15-29/994 від 03.04.08р.), по суті справи. За  мотивами, викладеними в поясненнях третя
особа №2 проти позовних вимог позивача заперечує та просить розглянути справу  без участі свого представника.

16.04.2008р. в судовому засіданні
відповідач надав наказ № 389від 01.06.2007р. ДПА у АР Крим, відповідно до якого
ДПІ в м. Армянськ  в АРК було
реорганізовано в Красноперекопську ОДПІ в АР Крим.

Ухвалою Господарського Суду
АР Крим від 16.04.2008р. відповідач - ДПІ в м.Армянськ в АР Крим, було замінено
на належного відповідача
Красноперекопську ОДПІ в АР Крим (96000, м.Красноперекопськ,
вул..Північна,2).

Позивач,  треті особи №1 і №2  явку представників в судове засідання,  що відбулося 18.07.2008 р., не забезпечили.
При цьому явка даних осіб в судове засідання судом обов'язковою визнана не
була.

Розгляд справи відкладався
у порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України. По справі
оголошувалася перерва. Після закінчення перерви слухання по справі було
продовжено.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників сторін, суд,  -

В С Т А
Н О В И В :

22.01.2007р.  ОСОБА_1, отримала свідоцтво про державну
реєстрацію, як фізична особа- підприємець (НОМЕР_2)

23.01.07р. була зареєстрована в ДПІ в
м. Армянськ АР Крим   як платник
податків, відповідно до довідки № 852 від 23.01.2007р.

01.02.2007р. СПД ОСОБА_1 в ДПІ в м.
Армянськ АР Крим було отримано свідоцтво про сплату єдиного податку (НОМЕР_3)
на 2007 р.

Відповідно до п.2 свідоцтва- строк
його дії встановлювался 2007р., п.3 передбачав вид діяльності - послуги по
набору комп'ютерного тексту.

Як вибачається з матеріалів справи та
пояснення сторін, СПД ОСОБА_1, здійснювала підприємницьку діяльність, по
наданню послуг по набору комп'ютерного тексту.

Будучі платником єдиного податку
сплачувала єдиний податок в розмірі 100,00грн., на підставі п.7.11 рішення VIII
сесії 5 скликання Армянської міської ради № 122 від 22.12.2006р.- інші види
діяльності, т.я., ставка податку за надання
послуг по набору комп'ютерного тексту не була передбачена.

Зміни в свідоцтво про сплату
єдиного податку  позивача відносно виду
діяльності відповідачем по справі не вносилися.

Позивачем надані квитанції про сплату
єдиного податку:

-          за березень місяць-100грн.-квитанція
від 19.02.2007р.;

-          за квітень місяць-100грн.-квитанція
від 16.03.2007р.;

-           за травень місяць-20грн.-квитанція
від 18.04.2007р.;

-          за червень місяць-20грн.-квитанція
від 17.05.2007р.;

-           за липень місяць-20грн.-квитанція
від 18.06.2007р.;

20.04.07р. СПД ОСОБА_1,
отримала лист(вих..№05-3/Б-94від 20.04.07р.),
за підписом секретаря Армянської міської ради- В.В. Демидова, про
встановлення ставки єдиного податку в розмірі 20,00 грн. на підставі рішення
XII сесії 5 скликання Армянської міської ради № 192 від 17.04.2007р.

06.07.2007р.  ДПІ в м.Армянськ в АР Крим  було надіслано позивачу  першу податкову вимогу № 1/77, де
вказувалось, що станом на 06.07.2007р. у останній наявна сума узгодженого
податкового боргу у розмірі 240,46грн.

Не погодившись з вищеназваною
податковою вимогою СПД ОСОБА_1 звернулась до відповідача зі скаргою від
29.08.2007р.

Не прийнявши до уваги заперечення
позивача ДПІ в м.Армянськ в АРК, винесло рішення від 12.10.2007р. за №
2166/г/31-0, про результати розгляду первинної скарги, відповідно до якої
податкова  перша вимога від 06.06.2007р.,
залишена без змін, в задоволені скарги позивача відмовлено.

Листом  № 05-2/Б-557 від 12.09.07р., за підписом
міського голови - В.В. Демидова, позивача повідомляють, що їй помилково надане
свідоцтво про сплату єдиного податку, з вказанням виду діяльності-послуги
по  набору комп'ютерного тексту, т.я.
тільки після 17.04.2007р., робітники ДПІ мусили внести зміни до свідоцтва, а до
17.04.2007р., вид діяльності необхідно було вказувати- інші види діяльності та
сплачувати податок в розмірі 100 грн.

16.10.2007р.  ДПІ в м.Армянськ в АР Крим  було надіслано позивачу  другу податкову вимогу № 2/130, де
вказувалось, що станом на 16.10.2007р. у останній наявна сума узгодженого
податкового боргу у розмірі 482,27грн.

Не погодившись з висновками ДПІ в
м.Армянськ АР Крим СПД ОСОБА_1, звернулась до відповідача з повторною скаргою
на першу податкову вимогу.

21.12.07р. за № 1515/Б/25-021, відповідачем
було винесене рішення про розгляд строку розгляду повторної скарги, відповідно
до якого перша податкова вимога залишена без змін, скарга позивача без
задоволення.

13.11.2007р. листом № 05-2/Б-737,
Армянська міська рада повідомила позивача, щодо її звертання про ставку єдиного
податку, що передання рішення  Армянської
міської  ради в ДПІ в м.Армянськ
здійснюється завідуючей протокольною частиною виконкому, а публікація у пресі
здійснюється на підставі Закону України «Про принципи регуляторної політики у
сферіі господарської діяльності».

05.03.2008р. СПД ОСОБА_1, звернулась
до Армянського відділення Красноперекопської ОДПІ з проханням підписати акт
звірки розрахунків. Як підтвердження відправки до відповідача, надається квитанція
про сплату за рекомендований лист від 05.03.2008р., 17:41:20.

На підставі вищенаведеного, суд
вважає зазначити наступне.

Ст. 5 Закону України «Про державну
підтримку малого підприємництва» зазначено, що одним з напрямків державної
підтримки малого підприємництва є запровадження спрощеної системи
оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності.

Ст. 11 цього ж Закону вказує, що
для суб'єктів малого підприємництва в порядку, встановленому законодавством
України, може застосовуватися спрощена система оподаткування, бухгалтерського
обліку та звітності, яка передбачає заміну сплати встановлених законодавством
податків і зборів (обов'язкових платежів) сплатою єдиного податку.

Ст. 1 Указу Президента України від
03.06.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва» (зі змінами та доповненнями)
визначає, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності вводиться, в
тому числі, для юридичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності будь-якої
організаційно-правової форми та форми власності, в яких за рік середньооблікова
чисельність працюючих не перевищує 50 осіб і обсяг виторгу яких від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 1 млн. гривень.

Відповідно до ст.2 Указу Президента
України від 03.06.1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (зі змінами та
доповненнями), суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право
самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним  податком шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку. Ставка єдиного
податку для суб'єктів малого підприємництва -фізичних  осіб
встановлюється  місцевими  радами
за  місцем   їх державної
реєстрації  залежно  від
виду  діяльності  і
не  може становити менше 20
гривень та більше 200 гривень на місяць.

Надання свідоцтва про сплату єдиного
податку здійснюється згідно «Порядку видачі Свідоцтва про право сплати єдиного
податку суб'єктом малого підприємництва - юридичною особою», затвердженого
наказом ДПА України 12.10.1999р. № 555 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18.10.1999р. за № 709/4002, з наступними змінами і
доповненнями.

Відповідно до п.4.4.1. ст..4 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами і деравжними цільовими фондами”  №2181 від 21.12.2000 р.,у разі коли норма
закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або
коли  норми  різних
законів  чи різних    нормативно-правових   актів
припускають   неоднозначне
(множинне) трактування прав та обов'язків платників  податків
або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення
на користь як платника  податків,  так
і  контролюючого  органу, рішення приймається на користь
платника податків.

Відповідно до п.п. 5.3.1 ст. 5
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань  платників податків перед бюджетами і
деравжними цільовими фондами”  №2181 від
21.12.2000 р. платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового  зобов'язання,  зазначену
у  поданій  ним
податковій декларації,
протягом  десяти  календарних
днів,   наступних   за останнім
днем   відповідного  граничного
строку,  передбаченого підпунктом
4.1.4 пункту 4.1 статті  4  цього
Закону  для  подання податкової декларації.

Відповідно до п.п. 6.2.1 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків податків перед бюджетами і державними цільовими
фондами” від 21.12.2000 р. №2181, в разі коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання  в установлені
строки,  податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Перша податкова вимога - не
раніше  першого  робочого
дня після   закінчення   граничного
строку  сплати  узгодженої
суми податкового
зобов'язання.   Перша   податкова
вимога   містить повідомлення  про
факт  узгодження  податкового
зобов'язання  та виникнення права
податкової застави на активи
платника  податків, обов'язок  погасити
суму  податкового  боргу
та можливі наслідки непогашення його у строк.

Направлення податкових вимог
здійснюється податковим органом на підставі Порядку направлення органами
державної податкової  служби України
податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом ДПА України від
03.07.2001р., № 266, та зареєстрованого Міністерством юстиції України
16.07.2001р. за № 595/5786.

Проте, як вибачається з матеріалів
справи та пояснень сторін, дійсний спір виник на підставі різного розуміння
сторонами, з якого часу СПД ОСОБА_1, мала право сплачувати ставку єдиного
податку в розмірі 20грн., а до якого сплачувати ставку єдиного податку в
розмірі 100грн.

Підставою для різного розуміння
сторонами стало винесене рішення  рішення
XII сесії 5 скликання Армянської міської ради № 192 від 17.04.2007р., яке було
опубліковано в газеті «Північна Таврида» № 34 від 30.08.2007р., але позивачка
була повідомлена про дійсне рішення листом вих..№05-3/Б-94від 20.04.07р.,  за підписом секретаря Армянської міської
ради- В.В. Демидова, про встановлення ставки єдиного податку в розмірі 20,00
грн. на підставі рішення XII сесії 5 скликання Армянської міської ради № 192
від 17.04.2007р.

Як вибачається з матеріалів справи та
пояснень сторін, позивач, після отримання листа (вих..№05-3/Б-94від
20.04.07р.),  за підписом секретаря
Армянської міської ради- В.В. Демидова, про встановлення ставки єдиного податку
в розмірі 20,00 грн. на підставі рішення XII сесії 5 скликання Армянської міської
ради № 192 від 17.04.2007р., почала сплачувати встановлену ставку в розмірі 20
грн.  з 18.04.2008р.

Правомірність такої сплати СПД
ОСОБА_1, відповідачем та третіми особами заперечується за мотивами, положень,
п.5 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», а саме, що рішення нормативно-правового
характеру місцевого самоврядування набирають чинності з моменту їх офіційного
опублікування, а  рішення XII сесії 5
скликання Армянської міської ради № 192 від 17.04.2007р. було опубліковано в газеті
«Північна Таврида» № 34 від 30.08.2007р.

Проте, погодитися з  дійсним висновком відповідача та третіх осіб
не можна по наступним підставам.

Ст..10 Закону України «Про
інформацію», передбачено гарантію права на інформацію, яка забезпечується
шляхом покладення на органі державної влади, а також органів місцевого і
регіонального самоврядування інформувати про свою діяльність  та прийняті рішення;      створенням  у
державних  органах  спеціальних
інформаційних служб або систем,
що забезпечували  б  у
встановленому  порядку доступ до
інформації;      вільним  доступом
суб'єктів  інформаційних    відносин
до статистичних  даних,  архівних,
бібліотечних  і  музейних фондів; обмеження цього доступу
зумовлюються лише специфікою цінностей
та особливими умовами їх охоронності, що визначаються
законодавством;      створенням механізму
здійснення права на інформацію;
здійсненням державного контролю за додержанням  законодавства про інформацію;      встановленням відповідальності за
порушення законодавства про інформацію.

Ст..59 Закону України «Про місцеве
самоврядування», передбачає, що Рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та  інші акти у формі рішень.

п.5. ст..59 Закону України «Про
місцеве самоврядування» регламентує, що рішення   ради
нормативно-правового
характеру  набирають чинності  з
дня  їх  офіційного
оприлюднення,  якщо   радою
не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Як вбачається зі змісту листа від
13.11.2007р. листом № 05-2/Б-737, Армянська міська рада повідомила позивача,
щодо її звертання про ставку єдиного податку, що передання рішення  Армянської міської  ради в ДПІ в м.Армянськ здійснюється
завідуючей протокольною частиною виконкому, а публікація у пресі здійснюється
на підставі Закону України «Про принципи регуляторної політики у сферіі
господарської діяльності».

Стаття 12 Закону України «Про
засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності »,
передбачає, що Регуляторні акти,
прийняті  органами  та
посадовими особами місцевого самоврядування,  офіційно
оприлюднюються  в  друкованих засобах   масової
інформації   відповідних  рад,
а  у  разі
їх відсутності - у місцевих друкованих
засобах  масової  інформації, визначених  цими
органами  та посадовими
особами,  не пізніш як у десятиденний
строк після їх прийняття та підписання.

Таким чином, офіційне
опублікування  рішення XII сесії 5
скликання Армянської міської ради № 192 від 17.04.2007р. в газеті «Північна
Таврида» № 34 від 30.08.2007р., порушує вимоги вищенаведеної статті.

Проте, п.11. ст..59 Закону України
«Про місцеве самоврядування» регламентує, що Акти  органів
та посадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома
населення.  На вимогу громадян їм  може
бути видана копія відповідних актів органів та посадових осіб місцевого
самоврядування.

Таким чином, СПД ОСОБА_1, після
отримання листа (вих..№05-3/Б-94від 20.04.07р.),  за підписом секретаря Армянської міської
ради- В.В. Демидова, про встановлення ставки єдиного податку в розмірі 20,00
грн. на підставі рішення XII сесії 5 скликання Армянської міської ради № 192
від 17.04.2007р.,  та копію  рішення правомірно почала сплачувати
встановлену ставку в розмірі 20 грн.  з
18.04.2008р.

Правомірність такої сплати
підтверджується також листом  №
05-2/Б-557 від 12.09.07р., за підписом міського голови - В.В. Демидова,
відповідно до якого позивача повідомляють, що їй помилково надане свідоцтво про
сплату єдиного податку, з вказанням виду діяльності-послуги по  набору комп'ютерного тексту, т.я. тільки
після 17.04.2007р., робітники ДПІ мусили внести зміни до свідоцтва, а до
17.04.2007р., вид діяльності необхідно було вказувати- інші види діяльності та
сплачувати податок в розмірі 100 грн.

Відповідно до ч.1 та ч.2. ст..2 КАС
України, Завданням  адміністративного
судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних
осіб,  прав  та
інтересів  юридичних осіб  у
сфері  публічно-правових  відносин
від  порушень  з боку органів державної влади,  органів місцевого самоврядування,  їхніх посадових  і
службових осіб,  інших суб'єктів
при здійсненні ними владних управлінських функцій  на
основі  законодавства,  в  тому
числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративних  судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення,  дії чи бездіяльність
суб'єктів владних повноважень, крім випадків,
коли  щодо   таких
рішень,   дій  чи
бездіяльності Конституцією ( 254к/96-ВР ) чи законами України
встановлено  інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і
заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Проте, відповідач не надав належних
та обґрунтованих  доказів
правомірності  складення податкових
вимог, не надав  їх розрахунку,  не обґрунтував  за який період та на підставі чого була
виставлена сума заборгованості, не вказав чим він керувався при їх винесенні.

При таких обставинах справи, суд
дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги у повному розмірі.

Судові витрати, понесені позивачем,
підлягають стягненню на його користь у розмірі 3, 40   грн. з Державного бюджету України на
підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Постанову оголошено 18.07.2008
р.

Постанову у повному обсязі
складено  та підписано    23.07.2008 р.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинними першу
податкову вимогу  ДПІ в м. Армянськ в АР
Крим за  № 1/77 від  06.07.2007р. та  другу податкову вимогу ДПІ в м. Армянськ в АР
Крим від  16.10.2007р. за  № 2/130

3. Стягнути з Державного бюджету
України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного
казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО
34740405 ) на користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, (АДРЕСА_1,
ІНН НОМЕР_1, банківські реквізти не відомі )
3,40  грн. судового збору.

Виконавчий документ видати після
вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно
винесено.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Воронцова Н.В.