ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2008 Справа № 22/134-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий –суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді –Лисенко О.М., Науменко І.М.,

секретар судового засідання –Пшенічнікова Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Барінов О.М., довіреність від 20 грудня 2007 року № 011.03-113; Дятлов В.І., довіреність від 04 вересня 2008 року № 011.03-24;

від відповідача –Селяков О.В., довіреність від 01 січня 2008 року № 62; Нифонтова С.В., довіреність від 01 січня 2008 року № 316; Таранова Т.М., довіреність від 01 січня 2008 року № 349;

від третьої особи –Василевський В.С. –директор, статут затв. 07 лютого 2005 року;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2008 року у справі № 22/134-08

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат”, м.Запоріжжя

до Державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Товариство з обмеженою відповідальністю “Южтехмаш”, м.Запоріжжя

про стягнення 159100,75 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2008 року у справі № 22/134-08 (суддя Пуппо Л.Д.) позов ВАТ “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” задоволено, стягнуто з відповідача ДП “Придніпровська залізниця” на користь позивача 159100,75 грн. суми вартості недостачі вантажу, 1591,01 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

При прийнятті рішення господарський суд виходив із обов’язку залізниці відшкодувати шкоду, заподіяну у зв’язку з втратою або нестачею вантажу.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач –ДП “Придніпровська залізниця”, звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач, з посиланням на ст.129 Статуту залізниць України, зазначає, що викладені в комерційному акті висновки не відображають факту неохоронного перевезення. Як визначено в комерційному акті, під час комісійної видачі “біг-беги”, в яких знаходився вантаж, рвалися під власною вагою, тому відповідач вважає, що нестача вантажу сталася під час завантаження вагонів внаслідок пошкодження тари. Вантажі повинні пред’являтися до перевезення у справній тарі, що забезпечує їх збереження, відповідальність за пред’явлений до перевезення вантаж у нестандартній і неякісній упаковці несе відправник. Також вказує, що Статутом не передбачено відповідальність перевізника за пошкодження вантажу лише з тієї підстави, що у вагонному листі зроблена відмітка про правильне завантаження та закріплення вантажу. У разі пошкодження вантажу внаслідок неправильного розміщення та закріплення відповідальність покладається на відправника, доки він не доведе вину залізниці.

Позивач –ВАТ “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат”, проти апеляційної скарги заперечує, вважає її такою, що задоволенню не підлягає, рішення вважає законним і обґрунтованим. У поданому відзиві зазначає, що кремній кристалічний повністю навантажено у вагони вагою нетто по 48120 кг у кожному вагоні загальною масою 96240 кг, а його нестача виникла під час перевезення. Факт завантаження вагонів у повному обсязі підтверджується матеріалами справи.

Третя особа –ТОВ “Южтехмаш”, проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а рішення господарського суду –без змін.

В порядку ст.77 ГПК України, у зв’язку з необхідністю витребування додаткових документів, в судовому засіданні оголошувались перерви з 10 вересня 2008 року до 15 вересня 2008 року, 29 вересня 2008 року та 09 жовтня 208 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, 10 лютого 2003 року між відповідачем ДП “Придніпровська залізниця” та позивачем ВАТ “Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат” укладений договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги /а.с.11-28/.

На підставі укладеного між третьою особою –ТОВ “Южтехмаш” та позивачем договору про надання послуг з транспортного та експедиційного обслуговування від 14 лютого 2007 року № 306Д(2007) /а.с.56-62/ третьою особою 10 листопада 2007 року на адресу позивача зі станції відправлення “Одеса-порт” за залізничними накладними та квитанціями про приймання вантажу №№ 41667647 і 41667648 /а.с.49-54/ відвантажено кремній кристалічний у вагонах №№ 67356873 і 68703610 вагою нетто по 48120 кг у кожному вагоні загальною масою вантажу 96240 кг. Вартість і маса вантажу підтверджується сертифікатом аналізу (якості) від 16 жовтня 2007 року /а.с.55/.

Продукція оплачена позивачем на умовах передплати у розмірі 158400 доларів США (799820 грн.) /а.с.63-65/.

Вагони з вантажем прибули на станцію призначення “Запоріжжя Ліве” Придніпровської залізниці 15 листопада 2007 року з пошкодженими упаковками вантажу, у зв’язку з чим складені акти загальної форми від 15 листопада 2007 року №№ 24088А та 24098А.

При комісійній видачі вантажу було виявлено недостачу проти кількості, вказаної у залізничних накладних №№ 41667647 і 41667648.

При видачі вагонів складені комерційні акти від 17 листопада 2007 року №№ 755297/1336 та 755296/1335 /а.с.67-74/.

Згідно комерційного акту від 17 листопада 2007 року №№ 755296/1335, складеного в доповнення до акту загальної форми від 15 листопада 2007 року № 24089А, відповідно до залізничної накладної № 41667648 у вагоні № 68703610 прибуло 48 мішків “біг-бегів” загальною масою нетто 48120 кг, за фактом прийнято 48 мішків “біг-бегів” загальною масою нетто 42746 кг, із кількості яких –26 мішків “біг-бегів” було пошкоджено. При перевантаженні нестача склала 5374 кг.

Згідно комерційного акту від 17 листопада 2007 року №№ 755297/1336, складеного в доповнення до акту загальної форми від 15 листопада 2007 року № 24088А, відповідно до залізничної накладної № 41667647 у вагоні № 67356873 прибуло 48 мішків “біг-бегів” загальною масою нетто 48120 кг, за фактом прийнято 48 мішків “біг-бегів” загальною масою нетто 33920 кг, із кількості яких –30 мішків “біг-бегів” було пошкоджено, а 3 мішка “біг-бегів” були пусті. При перевантаженні нестача склала 14200 кг.

Загальна нестача вантажу складає 19094 кг вартістю 159100,75 грн. /а.с.88/.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося не з його вини.

Згідно зі ст.2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов’язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна –основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до ч.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Відповідно п.2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28 травня 2002 року № 334, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2002 за № 567/6855, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин:

- невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах;

- у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

- псування, пошкодження вантажу, багажу чи вантажобагажу;

- повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Згідно п.9 Правил складання актів (ст.129 Статуту) у комерційному акті детально описується стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбережність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбережності вантажу, багажу чи вантажообагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбережності або про вину відправника і залізниці не вносяться. У комерційному акті зазначається чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Відповідно до комерційного акту від 17 листопада 2007 року БН № 755297/1336 у вагоні ПВ № 67356873 вантаж у вагоні завантажений нерівномірно, нижче рівня бортів на 80-100 см у 2 яруси по висоті і 2,3 “біг-беги” по ширині в хаосному порядку прорахунку кількість місць не піддається. При вивантаженні та одночасному прорахунку кількості місць виявилося 48 “біг-бегів” згідно документу вірно, із числа яких виявилося 30 “біг-бегів” пошкоджених і 3 “біг-бега” без вмістимого вантажу. Пошкоджені “біг-беги” знаходилися по всьому вагоні серед свого вантажу та мали пошкодження синтетичної упаковки у верхній частині “біг-бегів” на висоті підйомних петель розміром від 100 см до повного діаметру “біг-бегів” і по боковій стінці розміром: на висоту Ѕ, ѕ висоти “біг-бегів” від зав’язки шириною 1 см. При піднятті 13 “біг-бегів” під своєю вагою розривалися і вмістиме висипалося на підлогу вагону. Пусті “біг-беги” знаходилися у нижньому ярусі над 1-ми люками у 1-х дверей по ходу потягу. “Біг-беги” з вантажем завантажені у чистий на піввагон, який перед завантаженням був очищений та промитий від раніше перевозимого вантажу. Вагон прибув технічно справний, люки закриті та скручені дротом.

Відповідно до комерційного акту від 17 листопада 2007 року БН № 755296/1335 у вагоні ПВ № 68703610 вантаж у вагоні завантажений нерівномірно, нижче рівня бортів на 30-70 см, у 2 яруси по висоті і 2,3 “биг-беги” по ширині в хаотичному порядку, прорахунку кількість місць не піддається. При вивантаженні та одночасному прорахунку кількості місць виявилося 48 “біг-бегів” згідно документу вірно. Із числа яких виявилося 26 “біг-бегів” пошкоджені. Пошкоджені “біг-беги” знаходилися по всьому вагоні серед свого вантажу та мали пошкодження синтетичної упаковки у верхній частині “біг-бегів” на висоті підйомних петель розміром від 80 см до повного діаметру “біг-бегів” і по боковій стінці розміром: на висоту ј до ѕ висоти “біг-бегів” від зав’язки шириною 1 см. При піднятті 8 “біг-бегів” під своєю вагою розривалися і вмістиме висипалося на підлогу вагону. Таблиця перевантаження “біг-бегів” додається. “Біг-беги” з вантажем завантажені у чистий на піввагон, який перед завантаженням був очищений та промитий від раніше перевозимого вантажу. Вагон прибув технічно справний, люки закриті та скручені дротом.

Отже, зі змісту комерційних актів не виключається можливість доступу сторонніх осіб до вантажу та настання недостачі внаслідок крадіжки, у зв’язку з чим відповідальність за нестачу вантажу має бути покладена на залізницю.

При цьому судова колегія відхиляє як необґрунтовані заперечення відповідача про те, що пошкоджені “біг-беги” знаходилися у нижньому ярусі, а також твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що відмітка станції відправлення залізниці у вагонному листі про правильне завантаження і закріплення вантажу не свідчить про фактичне правильне його завантаження і розміщення.

Згідно накладних від №№ 41667647 і 41667648 вантаж розміщено і закріплено згідно з параграфом 6 розділу І глави 9 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі /а.с.165-172/, які не виключають можливості доступу до контейнерів, що знаходяться у нижньому ярусі. Також, як вірно зазначено господарським судом, станцією відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень, що свідчить про правильне його завантаження і розміщення.

Крім цього, як встановлено частиною 1 пункту 4 Правил складання актів, комерційні акти складаються на місцях загального користування у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу. У разі неможливості скласти комерційні акти в указаний термін вони складаються не пізніше наступної доби.

Проте, як вбачається із комерційних актів, недостача вантажу була виявлена і оформлена актами загальної форми від 15 листопада 2007 року №№ 24088А та 24089А, а комерційні акти складено лише 17 листопада 2007 року, що свідчить про порушення залізницею п.4 Правил складання актів.

З урахуванням вищевказаних обставин, комерційні акти від 17 листопада 2007 року БН № 755296/1335 та БН 755297/1336 не можуть слугувати доказом звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, у зв’язку з чим судова колегія вважає вірним висновок господарського суду про те, що відповідальність за нестачу повинна бути покладена на перевізника.

Згідно ст.113 Статуту залізниць за незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Як встановлено ст.114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу –у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (а саме за ціною вантажовідправника).

У зв’язку з викладеним, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2008 року у справі № 22/134-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства “Придніпровська залізниця” –без задоволення.

Головуючий                                О.В.Голяшкін

Судді                                О.М.Лисенко

І.М.Науменко