ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/117

18.08.08

За позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі філіалу «Теплові мережі Київенерго»

до           Української спеціальної науково –реставраційної проектно –будівельної виробничої корпорації «Укрреставрація»

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство «Проектно – будівельний комплекс «Схід»

про стягнення 122 245,20 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача: Антоненко С.А. – предст. за довір. №407/7410 від 26.11.2007р.

Від відповідача: Богуш О.А. –предст. за довір. №б/н від 11.03.2008р.

Від третьої особи: не з’явились

Рішення прийняте 18.08.2008р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 11.08.2008р. по 18.08.2008р.

Обставини справи:

Акціонерна енергопостачальна компанія “Київенерго” в особі філіалу “Теплові мережі Київенерго” звернулась до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Української спеціальної науково-реставраційної проектно-будівельно-виробничої корпорації “Укрреставрація” про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, що виникла шляхом заподіяння шкоди майну позивача у розмірі 122 245,20 грн. з урахуванням ПДВ та стягнення судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2008р. (суддя Мельник В.І.) порушено провадження у справі №1/117, розгляд справи призначено на 04.04.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва №1/117 від 04.04.2008р., на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 14.05.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва №1/117 від 14.05.2008р., на підставі ст.27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство “Проектно-будівельний комплекс “Схід”. Цією ж ухвалою, на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 13.06.2008р.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва № 30 від 09.06.2008р. в зв’язку зі знаходженням на лікарняному судді Мельника В.І. та запланованою щорічною відпусткою судді Мельника В.І. з 23.06.2008р., з метою уникнення затягування розгляду справ, справу №1/117 передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2008р. справу №1/117 прийнято до свого провадження суддею Літвіновою М.Є., розгляд справи призначено на 09.07.2008р.

До початку судового засідання через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов.

В судовому засіданні 09.07.2008р. представником позивача було надано оригінали документів для огляду суду.

Представником позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив суд задовольнити останній в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні останнього повністю.

Третя особа в судове засідання 09.07.2008р., не з’явилась, своїх представників не направила, про поважність причин нез’явлення суд не повідомила.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2008р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 11.08.2008р.

В судовому засіданні 11.08.2008р., на підстав ст.77 ГПК України, оголошувалась перерва до 18.08.2008р., для дослідження матеріалів справи, прийняття рішення у справі та виготовлення його повного тексту.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

При виконанні робіт з будівництва житлового будинку по вул. Бориспільській, 6 м. Києва, замовником якого виступає корпорація «Укрреставрація»(надалі відповідач), працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід», що є підрядником, 03.11.2006р. було самовільно здійснено демонтаж частини ділянки теплової мережі 2 ДУ 250 між тепловими камерами №416 та 416/1 теплової магістралі №4 Дарницької теплоелектроцентралі, чим завдано збитків філіалу «Теплові мережі Київенерго»(надалі позивач), та майну комунальної власності територіальної громади міста Києва на суму 122 245,20 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що демонтаж було здійснено без погодження з позивачем, в оперативному управлінні та користуванні якого перебуває вказана ділянка, та без погодження Київської міської ради, яка є власником мереж. Виконання таких робіт може здійснюватись тільки з дозволу та на підставі відповідного рішення Київміськради, в якому зазначаються умови виконання цих робіт.

Факт пошкодження теплових мереж підтверджується актом від 06.04.2007р., складеним представниками філіалу «Теплові мережі»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Схід».

Отже, позивач посилається на те, що протиправними діями відповідача заподіяна шкода позивачу та майну комунальної власності, і знижено надійність теплопостачання ряду споживачів Дарницького району м. Києва.

Таким чином, відповідальність за вищевказані дії несе відповідач, як замовник будівництва.

Листом від 17.04.2007р. за №07/1367 позивач запропонував відповідачу усунути заподіяну шкоду.

У зв’язку з чим, відповідачем було направлено позивачу лист №125 від 25.04.2007р., в якому надав гарантію щодо відновлення демонтованої частини ділянки теплової мережі 2 ДУ 250 теплової магістралі №4 до початку опалювального сезону.

Проте, як стверджує позивач, відповідач не виконав свої зобов’язання зазначені у вищевказаному листі.

01.10.2007р. позивач направив відповідачу претензію, в якій було запропоновано до початку опалювального періоду усунути завдану шкоду або відшкодувати кошти в розмірі 122 245,20 грн.

Проте, вказана претензія була залишена без реагування.

Відповідач проти позову заперечував, у відзиві на позов посилався на наступне.

Згідно проектної документації на будівництво передбачено винесення ділянки тепломережі з-під плями забудови, погоджена тимчасова схема теплопостачання, передбачено демонтаж вузлу приєднання ТК-416/1 та приєднання новозбудованої тепломережі через вузол приєднання ТК-416/1 та приєднання новозбудованої тепломережі через вузол приєднання ТК-416/1а.

Так, пунктами 2 і 3 Технічних умов №04/581 від 31.08.2005 року, виданих АК «Дарницька ТЕЦ», підключення об’єкта передбачено виконати від трубопроводу 2 ДУ магістралі №4 теплових мереж АК «Київенерго», через вузол приєднання ТК –416/1а.

Отже, як стверджує відповідач проект будівництва передбачає реконструкцію тепломережі з будівництвом нової ділянки та перенесенням вузлу приєднання на інше місце.

Перерви у подачі тепла споживачам сусідніх будинків не відбувалися.

Відповідач вказує, що після будівництва нової ділянки тепломережі вона буде передана до комунальної власності та на баланс АК «Київенерго».

АТЗТ «Україна –Реставрація»(генеральний підрядник будівництва) звернулось до КМДА із клопотанням про вилучення демонтованого майна з комунальної власності, тому питання про належне оформлення цих дій буде вирішено у встановленому порядку. Відповідач стверджує, що сам по собі факт тимчасової відсутності у відповідача всіх необхідних документів не призводить до заподіяння збитків.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, майнова шкода, завдана майну особи, відшкодовується за умови, що вона завдана цивільним правопорушенням.

Шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між протиправними діями особи, самою шкодою та наявністю вини (умислу або необережності).

Відсутність причинного зв'язку як складової цивільного правопорушення робить неможливою відповідальність відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи згідно проектної документації на будівництво було передбачено винесення ділянки тепломережі з –під плями забудови, погоджена схема теплопостачання, передбачено демонтаж вузлу приєднання ТК-416/1 та приєднання новозбудованої тепломережі через вузол приєднання ТК-416/1а.

Крім того, відповідач звернувся до Київської міської державної адміністрації з клопотанням про вилучення демонтованого майна з комунальної власності, для належного оформлення дій відповідача щодо демонтажу частини теплової вузлу приєднання ТК-416/1 та будівництва нової ділянки тепломережі, яка буде передана до комунальної власності та на баланс АК «Київенерго».

Позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження протиправних дій відповідача, що призвели до заподіяння шкоди майну позивачу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду докази на підтвердження викладеного в позові.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 122 245,20 грн., є не обґрунтованими, документально не підтвердженими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя М.Є. Літвінова