Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2008 р. Справа № 29/389-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Погребняк В.Я., суддя Демченко В.О.,, суддя Такмаков Ю.В.,

при секретарі Цвірі Д.М., Марченко В.О.

за участю представників сторін:

позивача –Смородинський В.С. довіреність № б/н від 14.12.2007 р., Куліш Є.Я., довіреність № б/н від 14.12.2007 р.

відповідача –Харчилава Т.Г., довіреність № 1917 від 09.04.2008 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міський інформаційний центр»(відповідача за первісним позовом, вх. № 673Х/3-7 від 21.03.2008 р.) на рішення господарського суду Харківської області від 29.02.08 по справі № 29/389-07

за позовом ТОВ «Рекламне агентство «Інарт», м. Харків

до КП «Міський інформаційний центр», м. Харків

про продовження строків дії договорів

та за зустрічним позовом КП «Міський інформаційний центр», м. Харків

до ТОВ «Рекламне агентство «Інарт», м. Харків

про стягнення заборгованості,

встановила:

26.06.2007 р. позивач –ТОВ «Рекламне агентство «Інарт», м. Харків - подав до господарського суду Харківської області позовну заяву (вх. № 8167/5-29) про продовження до п'яти років строків дії договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій:

договору № 394 від 20.12.2006 р.;

№ 395 від 20.12.2006 р.;

№ 396 від 20.12.2006 р.;

№ 613 від 25.12.2006 р.;

№ 991 від 28.12.2006р.;

№ 1570 від 06.02.2007 р.;

№ 1571 від 06.02.2007 р.;

№ 1689 від 14.02.2006р.;

№ 1876 від 01.03.2007 р.;

№ 1874 від 01.03.2007 р.;

№ 1994 від 06.03.2007 р.;

№ 1993 від 06.03.2007 р., укладених між комунальним підприємством «Міський інформаційний центр»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт».

Заявою від 14.01.08 позивач змінив підстави і предмет позову та просив:

1) визнати переважне право Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт»на продовження договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій № 394 від 20.12.2006 р., № 395 від 20.12.2006 р. (крім місць за адресами: майдан Конституції + вул. Сумська, 1; проспект Леніна + вул. Отокара Яроша), № 396 від 20.12.2006 р., № 613 від 25.12.2006р., № 991 від 28.12.2006 р., № 1570 від 06.02.2007 р., № 1571 від 06.02.2006р., № 1689 від 14.02.2007 р., № 1874 від 01.03.2007 р., № 1876 від 01.03.2007 р., укладених між комунальним підприємством «Міський інформаційний центр»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт»;

2) зобов'язати комунальне підприємство «Міський інформаційний центр»продовжити до п'яти років строки дії договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій № 394 від 20.12.2006 р., № 395 від 20.12.2006 р. (крім місць за адресами: майдан Конституції + вул. Сумська, 1; проспект Леніна + вул. Отакара Яроша), № 396 від 20.12.2006 р., № 613 від 25.12.2006 р., № 991 від 28.12.2006 р., № 1570 від 06.02.2007 р., № 1571 від 06.02.2007 р., № 1689 від 14.02.2007 р., № 1874 від 01.03.2007 р., № 1876 від 01.03.2007 р., укладених між комунальним підприємством «Міський інформаційний центр»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт».

20.02.08 відповідач - КП «Міський інформаційний центр»звернулося до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить:

1) визнати товариство з обмеженою відповідальністю «ІНАРТ»таким, що втратило переважне право на продовження договорів про надання у користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій № 394 від 20.12.2006 р., № 395 від 20.12.2006 р., № 396 від 20.12.2006 р., № 613 від 25.12.2006 р., № 991 від 28.12.2006 р., № 1570 від 06.02.2007 р., № 1571 від 06.02.2007 р., № 1689 від 14.02.2006 р., № 1876 від 01.03.2007 р., № 1874 від 01.03.2007 р., № 1994 від 06.03.2007 р., № 1993 від 06.03.2007 р.;

2) Визнати договори про надання у користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій №394 від 20.12.2006 р., № 395 від 20.12.2006 р., № 396 від 20.12.2006 р., № 613 від 25.12.2006 р., № 991 від 28.12.2006 р., № 1570 від 06.02.2007 р., № 1571 від 06.02.2007 р., № 1689 від 14.02.2006 р., № 1876 від 01.03.2007 р., № 1874 від 01.03.2007 р., № 1994 від 06.03.2007 р., № 1993 від 06.03.2007 р. такими, що припинили свою дію з 01.07.2007р.

3) стягнути з відповідача (первісного позивача) на користь позивача (первісного відповідача) заборгованість у сумі 422 258,41 грн., а саме: штраф за несвоєчасну передачу місць, переданих у користування - 391 200,00 грн., плату за фактичне користування місцями - 31 058,41 грн.

4) зобов'язати відповідача повернути позивачеві на підставі Акту прийому-передачі місця, які знаходяться у комунальній власності, для розміщення спеціальних конструкцій за Договорами: № 394 від 20.12.2006 р., № 395 від 20.12.2006 р., № 396 від 20.12.2006 р., № 613 від 25.12.2006 р., № 991 від 28.12.2006 р., № 1570 від 06.02.2007 р., № 1571 від 06.02.2007 р., № 1689 від 14.02.2006 р., № 1876 від 01.03.2007 р., № 1874 від 01.03.2007 р.

5) зобов'язати відповідача (первісного позивача) самостійно демонтувати спеціальні конструкції, які розташовані на місцях, які були передані відповідачу (первісному позивачу) позивачем (первісним відповідачем) за Договорами про надання у користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій: № 394 від 20.12.2006 р., № 395 від 20.12.2006 р., № 396 від 20.12.2006 р., № 613 від 25.12.2006 р., № 991 від 28.12.2006 р., № 1570 від 06.02.2007 р., № 1571 від 06.02.2007 р., № 1689 від 14.02.2006 р., № 1876 від 01.03.2007 р., № 1874 від 01.03.2007 р., № 1994 від 06.03.2007 р.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 29.02.2008 р. для розгляду справи № 29/389-07 призначено колегію суддів у складі головуючий суддя Тихий П.В., суддя Жельне С.Ч., суддя Інте Т.В.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.02.2008 р. (головуючий суддя Тихий П.В., суддя Жельне С.Ч., суддя Інте Т.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт»задоволено.

Визнано переважне право Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт»на продовження договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій № 394 від 20.12.2006р., № 395 від 20.12.2006р. (крім місць за адресами: майдан Конституції + вул. Сумська, 1; проспект Леніна + вул. Отакара Яроша), № 396 від 20.12.2006р., № 613 від 25.12.2006 р., № 991 від 28.12.2006р., № 1570 від 06.02.2007р., № 1571 від 06.02.2007р., № 1689 від 14.02.2007р., № 1874 від 01.03.2007р., № 1876 від 01.03.2007 р., укладених між комунальним підприємством «Міський інформаційний центр»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт»м. Харків, строком на п’ять років від дати їх укладення.

Продовжено дію договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій № 394 від 20.12.2006 р., № 395 від 20.12.2006 р. (крім місць за адресами: майдан Конституції + вул. Сумська, 1; проспект Леніна + вул. Отакара Яроша), № 396 від 20.12.2006 р., № 613 від 25.12.2006 р., № 991 від 28.12.2006 р., № 1570 від 06.02.2007 р., № 1571 від 06.02.2007 р., № 1689 від 14.02.2007 р., № 1874 від 01.03.2007 р., № 1876 від 01.03.2007 р., укладених між комунальним підприємством «Міський інформаційний центр»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт», строком на п’ять років від дати їх укладення.

Стягнуто з КП «Міський інформаційний центр»на користь ТОВ «Рекламне агентство «Інарт»суму сплаченого державного мита в розмірі 85 грн., суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

У задоволенні зустрічного позову комунального підприємства «Міський інформаційний центр»відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Згідно з п.23 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 р., дозвіл надається строком на п’ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві. Таким чином, п’ятирічний строк розміщення рекламних конструкцій, встановлений постановою Кабінету Міністрів України, є загальнообов’язковим і може бути зменшений виключно на підставі вільного волевиявлення розповсюджувача реклами. Доказів існування такого волевиявлення позивача відповідачем не надано. Укладення відповідачем договорів про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій на строк менший, ніж п’ять років, або відмова у їх продовженні на цей строк, на думку суду першої інстанції, суперечить зазначеній нормі чинного законодавства України.

Крім того, місцевим господарським судом вказано на те, що право позивача на продовження дозволів передбачене п. 29 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р., та п. 6.4 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Харкові, затверджених рішенням Харківського міськвиконкому від 20.10.2004р.

Також в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду зазначено, що відповідачем не надано доказів офіційного оприлюднення схем розміщення спеціальних конструкцій у м. Харкові та внесення змін до них, що є порушенням прав позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що порушене відповідачем право позивача на продовження спірних договорів підлягає захисту судом шляхом визнання переважного права позивача на продовження вказаних договорів, продовження їх дії строком на п’ять років від дати їх укладення.

У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено з тих підстав, що твердження відповідача про порушення позивачем умов спірних договорів під час їх дії матеріалами справи не підтверджується. На думку суду першої інстанції, з цього випливає відсутність у позивача протягом зазначеного строку обов'язків щодо звільнення місць, наданих за спірними договорами, демонтажу спеціальних конструкцій, розташованих на цих місцях, передачі цих місць відповідачеві за актами, сплати штрафних санкцій за їх несвоєчасну передачу. Крім того, судом прийнято до уваги надані позивачем докази сплати відповідачу у повному обсязі вартості фактичного користування місцями, зокрема за період з 01.02.2008 р. по 12.02.2008 р.

Суд також прийняв рішення про розподіл судових витрат в порядку ст.49 ГПК України.

Відповідач за первісним позовом з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та стягнення з позивача за первісним позовом на свою користь 42,50 грн., 42,50 грн., 2 115,00 грн. сплаченого державного мита за подання апеляційної скарги, а також 85,00 грн., 4 230,00 грн. сплаченого держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за подання зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.03.2008 р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., судді Пушай В.І., Плужник О.В.) апеляційну скаргу КП «Міський інформаційний центр», м. Харків прийнято до провадження. Розгляд скарги призначено на 09.04.08.

Позивач за первісним позовом надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що заперечення відповідача за первісним позовом, викладені в апеляційній скарзі, є такими, що суперечать як чинному законодавству України, так і дійсним обставинам справи, тому просить залишити рішення господарського суду Харківської області від 29.02.2008 р. без змін, а скаргу КП «Міський інформаційний центр»- без задоволення.

У судовому засіданні 09.04.08 відповідачем за первісним позовом - КП «Міський інформаційний центр»–надано клопотання про відвід колегії суддів у вищевказаному складі. Для розгляду та вирішення питання щодо заявленого відводу в засіданні від 09.04.2008 року оголошена перерва до 14.04.2008 року до 15-10 години.

Ухвалою першого заступника голови Харківського апеляційного господарського суду відмовлено КП «Міський інформаційний центр»у задоволенні клопотання про відвід колегії суддів у складі: головуючого - судді Могилєвкіна Ю.О., суддів - Плужник О.В., Пушай В.І.

У судовому засіданні 14.04.2008 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 05.05.08 на 15-10 год. та витребувано у сторін додаткові документи (докази) у справі, а саме, зобов’язано відповідача за первісним позовом надати в судове засідання належним чином засвідчену копію рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 977 від 20.10.2004 р. «Про порядок розміщення зовнішньої реклами в місті Харкові», оригінал заяви позивача (копію до справи) про надання дозволу відповідно до вимог п.4.2. Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові, затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 977 від 20.10.2004 р. (копію до справи), докази офіційного оприлюднення схем розміщення спеціальних конструкцій, змінених та затверджених рішеннями виконкому Харківської міської ради. Крім того, зобов’язано позивача за первісним позовом надати оригінали заяв (копії до справи) про надання дозволу на розміщення реклами.

25.04.08 ухвалою голови Харківського апеляційного господарського суду справу №29/389-07 передано для подальшого розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Погребняк В.Я., суддя Барбашова С.В., суддя Шевель О.В.

У судовому засіданні 05.05.08 колегією суддів у вищевказаному складі розгляд справи відкладено на 26.05.08 на 10.30 год. Колегія суддів також ухвалила:

Запропонувати сторонам ознайомитись в повному обсязі з матеріалами справи.

Запропонувати позивачу не пізніше ніж за три дні до розгляду справи надати на адресу Харківського апеляційного господарського суду:

- копію свідоцтва про державну реєстрацію;

- статут (в останній чинній редакції);

- довідку ЄДР про стан юридичної особи на день отримання даної ухвали;

- додаткове правове і документальне обґрунтування заявлених вимог;

- виконати вимоги ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.2008 р.

Запропонувати відповідачу не пізніше ніж за три дні до розгляду справи надати на адресу Харківського апеляційного господарського суду:

- копію довіреності б/н від 18.01.2006 р. на ім’я Глушкова М.С.;

- копію свідоцтва про державну реєстрацію;

- копію статуту (положення) в останній чинній редакції;

- довідку ЄДР про стан юридичної особи на день отримання даної ухвали;

- результати службової перевірки щодо підписання представниками КП «Міський інформаційний центр»акту звірки з ТОВ РА «Інарт»;

- пояснення щодо того, що є «місцем розташування рекламного засобу»та хто є власником цих місць (з додаванням відповідних документів, первинних документів бухгалтерського обліку;

- виконати в повній мірі вимоги ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.2008 р.

Позивачем вимоги даної ухвали виконано у повному обсязі.

Ухвалою від 26.05.08 Харківського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладено на 23.06.08 на 14:30 год. Колегія суддів також ухвалила:

Запропонувати сторонам ознайомитись в повному обсязі з матеріалами справи.

Запропонувати відповідачу виконати в повній мірі вимоги попередніх ухвал Харківського апеляційного господарського суду та надати витребувані документи і пояснення не пізніше ніж за три дні до розгляду справи.

У судовому засіданні 23.06.08 р. за узгодженим клопотанням сторін в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України (т.9, а.с.78) строк розгляду апеляційної скарги продовжено.

У судовому засіданні 23.06.08 р. представник позивача за первісним позовом, ТОВ «Рекламне агентство «Інарт», надав клопотання (заяву, вх. № 3708) про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Погребняк В.Я., суддя Барбашова С.В., суддя Шевель О.В.

Розгляд справи було відкладено до 15:00 год. 02.07.2008 р. до вирішення головою Харківського апеляційного господарського суду клопотання ТОВ «Рекламне агентство «Інарт»про відвід даному складу колегії суддів.

Ухвалою від 25.06.08 голови Харківського апеляційного господарського суду відмовлено ТОВ «Рекламне агентство «Інарт»у вищевказаному клопотанні про відвід колегії суддів.

Ухвалою від 01.07.08 голови Харківського апеляційного господарського суду для розгляду даної справи призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Барбашова С.В., суддя Такмаков Ю.В.

Ухвалою від 02.07.08 Харківського апеляційного господарського суду розгляд справи відкладено на 28.07.08 об 11:30 год. Колегія суддів також ухвалила:

Запропонувати відповідачу не пізніше ніж за три дні до розгляду справи виконати в повній мірі вимоги попередніх ухвал Харківського апеляційного господарського суду (надати інформацію щодо оприлюднення схем розміщення спеціальних конструкцій, змінених та затверджених рішенням виконкому Харківської міської ради).

Запропонувати сторонам ознайомитись в повному обсязі з матеріалами справи.

Ухвалою від 25.07.08 голови Харківського апеляційного господарського суду для розгляду даної справи призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Погребняк В.Я., суддя Барбашова С.В., суддя Шевель О.В.

У судовому засіданні 28.07.08 представник позивача за первісним позовом - ТОВ «Рекламне агентство «Інарт»- надав клопотання (заяву) про відвід колегії суддів у вищевказаному складі.

Колегія суддів, заслухавши думку представника відповідача за первісним позовом, порадившись на місці, дійшла висновку про оголошення перерви до 10 години 31 липня 2008 р. до розгляду клопотання ТОВ «Рекламне агентство «Інарт»про відвід даному складу колегії суддів.

Ухвалою від 30.07.08 першого заступника голови Харківського апеляційного господарського суду ТОВ «РА «Інарт»відмовлено у задоволенні клопотання про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Погребняк В.Я., судді Барбашова С.В., Шевель О.В.

Ухвалою від 31.07.08 Харківського апеляційного господарського суду розгляд справи відкладено на 07.08.08 о 10:00 год. у зв’язку з неявкою в судове засідання представника позивача за первісним позовом.

Ухвалою голови Харківського апеляційного господарського суду від 06.08.2008 р. у зв’язку з щорічною відпусткою судді Шевель О.В. та судді Барбашової С.В. склад сувої колегії по даній справі змінено та призначено для розгляду колегію суддів у складі: головуючий суддя Погребняк В.Я., суддя Демченко В.О., суддя Такмаков Ю.В.

В судове засідання 07.08.2008 р. з’явилися уповноважені представники сторін та надали свої пояснення по справі.

У судовому засіданні 07.08.08 було оголошено перерву до 12.08.2008 року до 16.00 години для підготовки та оголошення повного тексту постанови суду.

В судовому засіданні 12.08.2008 р. позивачем було подано заяву про відвід колегії суддів у складі суддів Погребняк В.Я., Демченко В.О., Такмаков Ю.В.

Для вирішення питання про відвід розгляд справи було відкладено до 21.08.2008 р. до 15 години.

Ухвалою першого заступника голови Харківського апеляційного господарського суду від 15.08.2008 р. в задоволенні заяви ТОВ РА «Інарт»про відвід колегії суддів у складі суддів Погребняк В.Я., Демченко В.О., Такмаков Ю.В. –відмовлено.

Колегія суддів відзначає, що відповідач за первісним позовом вимоги вказаних вище ухвал Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.08 р., 05.05.08 р., 26.05.08 р., 02.07.08 р. про надання документів виконав частково.

Враховуючи те, що норми ст.38 ГПК України щодо обов’язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, колегія суддів вважає, що апеляційним господарським судом в межах наданих ним повноважень виконані вимоги ст.38 ГПК України та вважає за можливе розгляд справи за апеляційною скаргою позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) здійснити за наявними у справі і додатково поданими на вимогу судової колегії матеріалами і документами.

Перевіривши повноту встановлених господарським судом Харківської області обставин справи та наданих сторонами в підтвердження обставин справи доказів, надану в рішенні суду їх юридичну оцінку, дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши представників позивача та відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (КП «Міський інформаційний центр») і відповідачем («Користувач») були укладені договори про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій за №№ 394-396 від 20.12.2006р., № 613 від 25.12.2006 р., № 991 від 28.12.2006 р., №№ 1570, 1571 від 06.02.2007р., № 1689 від 14.02.2007 р., №№ 1874, 1876 від 01.03.2007р., № 1994 від 06.03.2007р. На підставі цих договорів відділом реклами Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківського міськвиконкому позивачеві надані дозволи на розміщення зовнішньої реклами на місцях, одержаних за цими договорами. Зазначені дозволи погоджені з відповідачем на умовах наявності діючих договорів.

Пунктом 2 даних договорів встановлено строк їх дії - до 30.06.2007 р. із можливістю пролонгації на тих самих умовах за письмовою згодою сторін, причому у п. 2.2. кожного з договорів зазначено, що Користувач має пріоритетне право на пролонгацію договору у випадку належного виконання всіх його умов.

З метою продовження строку дії дозволів, реалізації переважного права на продовження договорів позивач надіслав відповідачеві листа вих. № 133 від 17.05.2007р. (т.1, а.с.47) про продовження цих договорів. Також позивач надав до відділу реклами заявки на продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами від 29.05.2007 р. та 31.05.2007 р. (т.9, а.с. 12 –16).

Дію договорів відповідачем не було продовжено, натомість відповідачем направлялися позивачеві претензії щодо необхідності погашення заборгованості за даними договорами та приведення місць в належний стан - претензія від 22.06.2007р. № 4631; повідомлення № 2970 (вих. № 667 від 25.01.2007 р.), претензія від 17.04.2007 р. № 2971, претензія від 17.04.2007 р. № 2918, претензія від 17.04.2007 р. № 2919, претензія від 17.04.2007 р. № 2920, претензія від 06.06.2007 р. № 4279, претензія від 17.04.2007 р. № 2917 (т.1, а.с.119 - 128). 12.07.2007р.

Відповідач також вказує на те, що 12.07.2007 р. (після закінчення дії спірних договорів) позивач сплатив частково заборгованість за спірними договорами, що підтверджується відповідними доказами (т.2, а.с.129 –131).

Позивач наголошує на тому, що зобов’язання за спірними договорами виконувалися ним належним чином, на доказ чого ТОВ «Рекламне агентство «Інарт»надало суду копію акту звірення взаємних розрахунків від 13.01.08, а також копії актів здавання-приймання робіт (надання послуг) за спірними договорами та відповідних платіжних доручень за І півріччя 2007р.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, договори №№ 1993, 1994 від 06.03.2007р. припинили свою дію за згодою сторін, тому позивач за первісним позовом (після уточнення позовних вимог) не вимагав продовжити дію вказаних договорів.

Протягом 2007 р. Харківською міською радою були затверджені схеми розміщення спеціальних конструкцій в м. Харкові, вносились зміни до вже існуючих та планувалось затвердити ще ряд нових схем, а також було введено мораторій на надання місць за деякими адресами. Як вбачається з пояснень відповідача, ряд місць, що були предметом договорів № 394 від 20.12.2006 р., № 395 від 20.12.2006 р., № 396 від 20.12.2006 р., № 613 від 25.12.2006 р., № 991 від 28.12.2006 р., № 1570 від 06.02.2007 р., № 1571 від 06.02.2007 р., № 1689 від 14.02.2007 р., № 1876 від 01.03.2007 р., № 1874 від 01.03.2007 р., № 1994 від 06.03.2007 р., № 1993 від 06.03.2007 р. не було включено до зазначених схем і, відповідно, за таких обставин, на думку відповідача, договори на такі місця не можуть бути переукладені.

Відповідачем за первісним позовом 07.08.2008 р. надано для залучення до матеріалів справи копію листа від 03.07.2008 р. за № 08-14/1836/2-08 виконавчого комітету Харківської міської ради щодо надання інформації про оприлюднення схем розміщення спеціальних конструкцій. У даному листі зазначено, що схеми розміщення спеціальних конструкцій не відносяться до нормативно-правових актів, які мають ознаки регуляторних актів та офіційно оприлюднюються в друкованих засобах інформації відповідних рад. Вищевказані схеми приймаються окремими рішеннями та несуть в собі індивідуально-правові ознаки; інформація щодо оприлюднення схем розміщення спеціальних конструкцій відсутня.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом усіх спірних договорів є надання позивачу в користування місць, які перебувають в комунальній власності для розташування спеціальних конструкцій. Під користування сторони розуміли тимчасове платне використання розповсюджувачем зовнішньої реклами місць, які перебувають в комунальній власності з метою встановлення на них спеціальних конструкцій, які знаходяться у розповсюджувача реклами на законних підставах та їх використання у формах, не заборонених чинним законодавством для розміщення зовнішньої реклами; обслуговування спеціальних конструкцій. Терміни «спеціальні конструкції», «рекламні засоби», «місце розташування рекламного засобу», «дозвіл»та інші вживаються у значенні, визначеному Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові, затвердженими рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.10.2004 р. № 977. (п.1.1., п.1.2. спірних договорів)

Відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами врегульовано Законом України від 03.07.1996 № 270/96-ВР «Про рекламу».

Згідно ст.1 вказаного Закону зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно ч.1 ст.16 вказаного Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. При видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 затверджені Типові правил розміщення зовнішньої реклами.

Відповідно до вказаних Типових правил дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці;

місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою);

спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами.

20.10.2004 р. Виконавчим комітетом Харківської міської ради у відповідністю з зазначеним Законом України «Про рекламу»та Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, керуючись ч. 6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»було прийнято рішення № 977 «Про порядок розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові».

Даним рішенням були затверджені Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові (Додаток № 1), визначний Порядок надання у користування місць, які перебуваються у комунальній власності для розташування спеціальних конструкцій (Додаток № 2), Порядок визначення розміру плати за користування місцями, які перебувають у комунальній власності та надаються розповсюджувачам реклами в експлуатацію для розташування спеціальних конструкцій (Додаток № 3), Примірний договір про надання в користування місць, які перебувають в комунальній власності для розташування спеціальних конструкцій (Додаток № 4), Порядок демонтажу, обліку та зберігання спеціальних конструкцій, встановлених на місцях, які перебувають в комунальній власності (Додаток № 5).

Відповідно до п.2.1. Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові (Додаток № 2 до рішення виконкому міської ради № 977 від 20.10.2004 р.) у цих Правилах терміни вживаються у такому значенні:

спеціальні конструкції –тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об’ємні стенди, щити панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами;

місце розташування рекламного засобу –площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості в межах населеного пункту, що надаються розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом.

Вимоги до розміщення спеціальних конструкцій, і зокрема, спеціальних стаціонарних конструкцій передбачені п.5.2. вказаних Правил.

Згідно п.5.3. Правил стаціонарні спеціальні конструкції підрозділяються на окремо встановлені та розташовані на будинках, спорудах або елементах вуличного обладнання.

Перелік видів окремо встановлених стаціонарних спеціальних конструкцій наведений в п.п.5.3.3 Правил, відповідно до якого це –щитові установки, об’ємно - просторові конструкції, прапорові композиції і навіси, наземні панно, інформаційні стенди.

Щитові установки –окремо встановлені стаціонарні спеціальні конструкції, що мають зовнішні поверхні для розміщення реклами і складають з фундаменту, каркаса та інформаційного поля (полів), що встановлюються на газонах, ґрунті, асфальті тощо.

З матеріалів справи, наданих сторонами пояснень вбачається, що за спірними договорами позивачу були надані місця для встановлення стаціонарних спеціальних конструкцій у вигляді щитових установок розміром 6м х 3м, 1,2м х 1,8м, 12м х 3м.

З пояснень сторін також вбачається, що стаціонарні спеціальні конструкції є власністю позивача.

Згідно п.1 Порядку надання в користування місць, які перебувають в комунальній власності для розташування спеціальних конструкцій (Додаток № 2 до рішення виконкому міської ради № 977 від 20.10.2004 р.), місця розташування спеціальних конструкцій, що перебувають у комунальній власності і не передані у повне господарське відання, оперативне управління, користування (оренду) іншим комунальним підприємствам, установам, організаціям, окрім місць, на яких розповсюджувачі зовнішньої реклами розміщують вивіски, надаються розповсюджувачам зовнішньої реклами в користування на підставі договору про надання в користування місць, які перебувають в комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій, що укладається між комунальним підприємством «Міський інформаційний центр»та розповсюджувачем зовнішньої реклами.

Комунальне підприємство «Міський інформаційний центр»створене рішенням VI сесії Харківської міської ради XXIV скликання від 25.09.2002 р. Власником підприємства є територіальна громада м. Харкова в особі управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, підприємство знаходиться у функціональному підпорядкуванні керуючого справами виконавчого комітету Харківської міської ради.

Згідно п.2.2 Статуту Комунального підприємства «Міський інформаційний центр»предметом діяльності підприємства в галузі реклами є здійснення експлуатації та надання в експлуатацію розповсюджувачам зовнішньої реклами місць, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова для розміщення зовнішньої реклами, а також засобів зовнішньої реклами (спеціальних конструкцій) та інформації, елементів дизайну міського середовища, що знаходяться в комунальній власності.

Підприємство, відповідно до п.3.1. Статуту, є самостійним господарюючим суб’єктом підприємницької діяльності, що має права юридичної особи і здійснює виробничу, науково-дослідницьку, комерційну та іншу діяльність з метою отримання прибутку.

Майно Підприємства складають основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Підприємства (п.4.1. Статуту)

Майно Підприємства належить йому на праві господарського відання на підставі договору, укладеного з управлінням майна та приватизації Харківської міської ради (п.4.2. Статуту).

Підприємство здійснює оперативний та бухгалтерський облік результатів своєї діяльності, веде статистичну звітність у встановленому законодавством порядку (п.9.1. Статуту).

Судова колегія ухвалою від 05.05.08 пропонувала відповідачу надати на адресу Харківського апеляційного господарського суду, зокрема, пояснення щодо того, що є «місцем розташування рекламного засобу»та хто є власником цих місць (з додаванням відповідних документів, первинних документів бухгалтерського обліку).

Ухвалою від 26.05.2008 р. повторно запропоновано відповідачу виконати в повній мірі вимоги попередніх ухвал Харківського апеляційного господарського суду.

Відповідач вимоги ухвал суду апеляційної інстанції виконав частково, надав пояснення щодо того, що на його думку є «місцем розташування рекламного засобу», але будь –яких документів бухгалтерського обліку, які б свідчили про облік таких місць у відповідача –не надав, про віднесення цих місць до тих чи інших об’єктів цивільних прав –не вказав.

Відповідно до ст.177 ЦК України, об’єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

Судова колегія приходить до висновку, що в даному випадку місцем розташування рекламного засобу є земельна ділянка, на якій встановлено стаціонарну спеціальну конструкцію.

Такий висновок підтверджується наступним.

Так, відповідно до п.1 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067

місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою).

Аналогічно Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові (Додаток № 2 до рішення виконкому міської ради № 977 від 20.10.2004 р.) визначають місце розташування рекламного засобу як площу зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості в межах населеного пункту, що надаються розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом.

Згідно п.32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки шириною 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу.

З наданого відповідачем рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.04.2007 р. за № 385 «Про розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в м. Харкові»вбачається, що цим рішенням затверджено збірник примірних спеціальних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами в м. Харкові (Додаток № 1).

Зі змісту вказаного Додатку видно, що щитові конструкції (аналогічні тим, які встановлені позивачем) складаються з таких конструктивних елементів: фундамент, відновлений газон або асфальтове покриття, металеві опори, рекламна площа (в даному випадку 6м х 3м), рамка, елементи зовнішнього освітлення.

Як вбачається з форми дозволу на розміщення зовнішньої реклами, він повинен мстити ескіз з конструктивним рішенням рекламного засобу. Для щитової конструкції розміром 6м х 3м розмір фундаменту складає 1,8 м.

Щитові установки - (відповідно до п.п.5.3.3. Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові - Додаток № 2 до рішення виконкому міської ради № 977 від 20.10.2004 р.) – це окремо встановлені стаціонарні спеціальні конструкції, що мають зовнішні поверхні для розміщення реклами і складають з фундаменту, каркаса та інформаційного поля (полів), що встановлюються на газонах, ґрунті, асфальті тощо.

Земля, відповідно до Закону України від 19.06.2003 № 962-IV «Про охорону земель»- це поверхня суші з ґрунтами, корисними копалинами та іншими природними елементами, що органічно поєднані та функціонують разом з нею.

Земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, визначеними щодо неї правами. Під час проведення оцінки земельна ділянка розглядається як частина земної поверхні і (або) простір над та під нею висотою і глибиною, що необхідні для здійснення земельних поліпшень (Постанова Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442 «Про затвердження Національного стандарту N 2 «Оцінка нерухомого майна»).

Місця розташування рекламних засобів є комунальною власністю, а у правовідносинах власності об’єктом права виступає земля, що належить державі або територіальній громаді (в даному випадку).

Таким чином, судова колегія, як вже зазначалося вище, приходить до переконливого висновку, що в контексті даного спору під місцями розташування рекламних засобів слід розуміти землі комунальної власності, на яких розповсюджувачами реклами на підставі відповідних дозволів та укладених договорів встановлюються стаціонарні спеціальні конструкції.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об’єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно ст.78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Суб’єктами права власності на землю, відповідно до ст.80 Земельного кодексу України є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно ст..83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин ст.12 ЗК України, зокрема, відносить:

- розпорядження землями територіальних громад;

- надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

- здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

- обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

- вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Отже, повноваження щодо реалізації права власності на землі територіальних громад, в тому числі управління цим майном належить територіальній громаді м. Харкова через утворений нею орган місцевого самоврядування - Харківську міську раду, якій належить право встановлювати правовий режим використання цього майна.

Відповідно до глави 15 ЗК України виділяються такі форми права користування землею: користування земельною ділянкою як право постійного користування земельною ділянкою та право оренди земельної ділянки.

Під правом постійного користування земельною ділянкою згідно зі ст.92 ЗК України розуміють право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Під правом оренди земельної ділянки (орендою землі) згідно зі ст. 93 ЗК України та ст.1 Закону України «Про оренду землі»розуміють засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, ГК України і договором оренди землі (ст. 6 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною третьою ст.125 ЗК України встановлено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Документами, що посвідчують право на земельну ділянку, згідно з ч.1 ст.126 ЗК України є державний акт (право власності і право постійного користування) і договір оренди (право оренди).

Згідно з ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради надають земельні ділянки у постійне користування юридичним особам із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам встановлений ст.123 ЗК України, відповідно до якої надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до міської ради.

До клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені ч.15 ст.151 ЗК України, документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду встановлений ст.124 ЗК України, відповідно до якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Матеріали справи не містять доказів того, що сторонами дотримані вимоги норм Земельного Кодексу України щодо порядку отримання земельних ділянок в постійне користування чи оренду.

Судова колегія приходить до висновку, що не дивлячись на те, що Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 р. № 2067 не містять в переліку необхідних документів для отримання дозволу на розміщення реклами документів про землевідвід, позивач мав право на використання місць розташування рекламних засобів (в даному випадку земельних ділянок) тільки після дотримання вимог вищевказаних норм Земельного Кодексу України, оскільки законодавство України про рекламу не можна застосовувати у відриві від цивільного та земельного законодавства.

Про необхідність відведення в установленому порядку земельних ділянок для розташування рекламних засобів свідчить і посилання на це в Типових правилах розміщення зовнішньої реклами, відповідно до яких, місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою); а відповідно до п.2.1. Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові (Додаток № 2 до рішення виконкому міської ради № 977 від 20.10.2004 р.) місце розташування рекламного засобу –площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості в межах населеного пункту, що надаються розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом.

Судова колегія не може прийняти в якості доказу відведення територій на відкритій місцевості в межах населеного пункту прийняття рішень виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.06.2007 р. № 591 «Про затвердження нових схем розміщення спеціальних конструкцій міста Харкова», та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.04.2007 р. № 385 «Про розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в м. Харкові», оскільки в цих рішеннях не передбачено здіснення земле відводу відповідно до вказаних вище норм Земельного кодексу України.

Виходячи з цього, судова колегія вважає, що сторонами при укладанні спірних договорів були порушені норми земельного законодавства України.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ст.204ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Правові наслідки недійсності правочину встановлені ст.216 ЦК України, відповідно до якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Судова колегія приходить до висновку, що дії сторін порушують встановлений законом порядок отримання земельних ділянок у постійне користування чи оренду, можуть бути направлені незаконне заволодіння майном територіальної громади м. Харкова, а тому, правочини, що опосередковують такі дії є нікчемними в силу приписів ст.228 ЦК України.

Оскільки відповідно до ст..216 ЦК України нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю, судова колегія приходить до висновку що в задоволенні і первісного, і зустрічного позовів слід відмовити.

В судовому засіданні 07.08.2008 р. представником відповідача було підтримано заявлене клопотання про притягнення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Харківську міську раду.

Судова колегія, зважаючи на те, що відповідно до ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін, і їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду; відповідач таких клопотання в суді першої інстанції не заявляв і не обґрунтував яким чином прийняте рішення у справі може вплинути на права і обов’язки Харківської міської ради щодо однієї із сторін –вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Судова колегія вважає за необхідне наголосити на такому.

Відповідно до ст.90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення органам внутрішніх справ чи прокуратури.

За результатами розгляду даної справи судова колегія вважає за необхідне направити окремі ухвали на адресу Харківської міської ради, виконавчого комітету Харківської міської ради, Комунального підприємства «Міський інформаційний центр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Інарт».

Судова колегія вважає за необхідне направити в порядку ст.90 ГПК України також повідомлення до прокуратури Харківської області.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 29.02.2008 р. підлягає скасуванню, як таке що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, в задоволенні первісного позову слід відмовити, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Питання про судові витрати повинно бути вирішено відповідно до ст.49 ГПК України, а саме судові витрати повинні бути покладені на кожну з сторін в межах сум сплачених при поданні позову та апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 49, 99, п.2 ч. 1 ст. 103, п.п.4 ст.104, ст. 105 ГПК України, ст.ст.3, 203, 215, 216, 228, ЦК України, ст.ст.12, 78, 83, 92, 93, 122, 123, 125 Земельного Кодексу України, судова колегія

постановила:

В задоволенні клопотання Комунального підприємства «Міський інформаційний центр»про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Харківської міської ради –відмовити.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міський інформаційний центр», м. Харків - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 29.02.2008 року по справі 29/389-07 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Головуючий суддя                                                                      В.Я.Погребняк.

суддя                                                                                В.О.Демченко.

суддя                                                                                Ю.В.Такмаков