Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2008 р.
Справа № 29/100-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шевель О. В., судді Афанасьєв В.В. ,  Бухан А.І.

при секретарі Марченко В.О.

за участю представників
сторін:

позивача:
ОСОБА_2, довіреність № 354
від 18.02.2008 р.,

третіх
осіби на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору:

ОСОБА_2,
довіреність № 353 від 18.02.2008 р.

відповідача:
ОСОБА_3, довіреність № б/н
від 05.03.2008 р.,

треті
особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: не з'явилися

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу (вх. № 1131 Х/3 від
13.05.2008 р.) позивача на рішення господарського суду Харківської області
від 17.04.2008 р. по справі № 29/100-08,

за
позовом: Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Харків,

треті
особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору:

1.          Приватний підприємець ОСОБА_5, м.
Харків,

2.          ОСОБА_4, м. Харків,

3.          ОСОБА_6, м. Харків

до: Товариства з обмеженою відповідальністю
«Геостройіндустрія», м. Харків,

треті
особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору:

1.           СПД ФО ОСОБА_7, м. Харків,

2.
ОСОБА_8, м. Харків

про визнання угоди недійсною

встановила:

20.02.2008 р.
позивач -ПП ОСОБА_1, м. Харків подав до Господарського суду Харківської області
позовну заяву (вх. № 1290/5-29) про визнання угоди купівлі-продажу по договорам
№ 238, 235 та 243 від 19.07.2007 р. нежитлового приміщення площею 1810,2 кв. м.
за адресою АДРЕСА_1 як частини у спільній власності -недійсною, переведення на
позивача прав і обов'язків покупця з визнанням за ним права власності з
одночасним внесенням на депозитний рахунок суду грошової суми, еквівалентної
суми угоди 1 000 930,2 грн., зобов'язати відповідача врегулювати та усунути
перешкоди в частині користування комунікаціями, підвальними та іншими
загальними приміщеннями, витребувати у відповідача оригінали документів.

06.03.2008 р.
господарський суд ухвалою залучив до участі у справі у якості третьої особи, що
не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8,
м. Харків.

Заявою від
17.03.2008 р. позивач доповнив позовні вимоги та просив визнати недійсними
договори № 236 від 07.09.2007 р. та № б/н від 10.09.2007 р.

Заявою від
09.04.2008 р. позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати угоду купівлі-продажу
нерухомого майна АДРЕСА_1 площею 1810 кв. м., укладеною між ТОВ
«Геостройіндустрія»та ОСОБА_7 по 3-м договорам купівлі-продажу від 19.07.2007
р. на суму 1 930 000,2 грн. частково недійсною відносно прав покупця, перевести
на позивача права і обов'язки покупця з визнанням за ним права власності по
угоді купівлі-продажу нерухомого майна АДРЕСА_1 площею 1810 кв. м. з одночасним
внесенням на депозитний рахунок суду вищевказаної суми.

Ухвалою
заступника голови господарського суду Харківської області від 16.04.2008 р. для
розгляду справи № 29/100-08 призначено колегію суддів у складі головуючий суддя
Тихий П.В., суддя Шарко Л.В., суддя Ільїн О.В.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 17.04.2008 р. (головуючий суддя
Тихий П.В., суддя Шарко Л.В., суддя Ільїн О.В.) у задоволенні позову відмовлено
повністю. Стягнуто з СПД ФО ОСОБА_1 на користь ТОВ «Геостройіндустрія»50 000,00
грн. судових витрат. Рішення мотивовано тим, що ні договором НОМЕР_2 від
20.12.2002 р., ні правовстановлюючими документами сторін (свідоцтва про право
власності від 26.12.2003 р. серія НОМЕР_1, від 12.12.2003 р. серія НОМЕР_1) не
передбачено виникнення права спільної часткової власності. Позивач помилково
посилається на положення ст.362 ЦК України, оскільки договори купівлі-продажу
від 19.07.2007 р. не передбачають продажу частки у праві спільної часткової
власності. Уклавши спірні договори, відповідач здійснив розпорядження належним
йому на праві власності майном та не порушив при цьому прав позивача. Стосовно
вимог про визнання спірних угод недійсними відносно покупця, суд виходив з
невідповідності  обраного позивачем
способу захисту права приписам ст.362 ЦК України, якою визначено спосіб захисту
прав співвласника шляхом переведення на нього прав та обов'язків покупця. Суд також
прийняв рішення про розподіл судових витрат в порядку ст.49 ГПК України.

Позивач
-Приватний підприємець ОСОБА_1 - не погодився з рішенням господарського суду
Харківської області від 17.04.2008 р. по даній справі, подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати вказане рішення в повному обсязі, як ухвалене з
порушенням норм матеріального та процесуального права  та прийняти нове рішення (в апеляційній
скарзі не зазначено, яке), посилаючись на порушення формування складу колегії
суддів, неповідомлення позивача та третіх осіб про час і місце слухання справи,
невитребування судом зазначених позивачем документів, порушення прав позивача
на переважне право придбання частки в спільній власності. Крім того, позивач
зазначив, що в складі судової колегії приймав участь суддя Ільїн О.В., який
Указом Президента України від 15.04.2008 р. був призначений суддею Харківського
апеляційного господарського суду, у зв'язку з чим не мав права приймати участь
як суддя господарського суду Харківської області в колегіальному розгляді
справи і підписувати 17.04.2008 р. рішення суду.

Ухвалою
Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.2008 р. апеляційну
скаргу ПП ОСОБА_1 м. Харків прийнято до провадження. Розгляд скарги призначено
на 18.06.2008 р.

Позивачем у
судовому засіданні 18.06.2008 р. та у судовому засіданні 02.07.2008 р. подано
клопотання про витребування у відповідача документів, які, на думку позивача,
мають суттєве значення для справи. Відповідач заперечував проти заявлених
клопотань.

Під час
розгляду справи в судовому засіданні 02.07.2008 р. позивач відмовився від
заявлених клопотань про витребування документів.

Відповідач -ТОВ
«Геостройіндустрія»- подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вважало
рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2008 р. по справі №
29/100-08 законним та правомірним, і просило залишити його без змін, а
апеляційну скаргу ПП ОСОБА_1 залишити без задоволення. В обґрунтування своїх
заперечень відповідач вказує, що судом не було порушено ані норм
процесуального, ані норм матеріального права.

В судовому
засіданні 18.06.2008 р. розгляд справи було відкладено до 02.07.2008 р. до 14
год. 30 хв.

Для розгляду
даної справи ухвалою заступника голови Харківського апеляційного господарського
суду від 13.06.2008 р. було сформовано колегію суддів у складі: головуючий
суддя Шевель О.В., суддя Афанасьєв В.В., суддя Бухан А.І.

В судове
засідання 02.07.2008 р. з'явилися представник позивача та третіх осіб на
стороні позивача, представник відповідача - та надали свої пояснення по справі.

Треті особи на
стороні відповідача в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про час і місце судового засідання. Колегія суддів вважає за
можливе розгляд справи здійснити у відсутність третіх осіб на стороні
відповідача за наявними у справі документами, оскільки їх участь у судовому
засіданні не була визнана обов'язковою.

Перевіривши повноту встановлених
господарським судом Харківської області обставин справи та наданих сторонами в
підтвердження обставин справи доказів, надану в рішенні суду їх юридичну
оцінку, дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським
судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши представників
позивача, третіх осіб, відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а
оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2008 р.
по справі № 29/100-08 підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.104 ГПК
України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою
для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто
господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним
чином про місце засідання суду або справу розглянуто господарським судом у
незаконному складі колегії суддів.

Якщо сторона брала участь у судовому
розгляді та реалізувала свої процесуальні права, то саме по собі неналежне
повідомлення не є підставою для скасування рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою від 10.04.2008 р. розгляд справи було відкладено на 17.04.2008 р. на 11
годину. З протоколу судового засідання від 10.04.2008 р. вбачається, що в
засіданні приймав участь представник позивача та третіх осіб ОСОБА_2, ухвала
про відкладення розгляду справи на 17.04.2008 р. оголошена в судовому
засіданні. Зауважень на протокол судового засідання  від 10.04.2008 р. позивач після прийняття
рішення не подав, в апеляційній скарзі про це нічого не зазначено.

Виходячи з цього колегія суддів
вважає, що уповноважений представник позивача та третіх осіб приймав участь в
судовому засіданні 10.04.2007 р. реалізував свої процесуальні права та був
ознайомлений з датою наступного судового засідання  - 17.04.2008 р.

Ухвалою заступника голови
господарського суду Харківської області від 16.04.2008 р. за клопотанням
відповідача призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В.,
суддя Шарко Л.В., та суддя Ільїн О.В.
Саме в такому складі справа була розглянута по суті і прийнято рішення
від 17.04.2008 р.

Згідно Указу
Президента України від 15.04.2008 № 362/2008 «Про призначення суддів», Ільїна
Олега Володимировича призначено у межах п'ятирічного строку суддею Харківського
апеляційного господарського суду. Даний Указ був опублікований в Офіційному
віснику Президента України 21.04.2008 за № 12, ст. 524, стор.113.

Згідно Указу
Президента України від 10.06.1997 № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення
нормативно-правових актів та набрання ними чинності», нормативно-правові акти
Верховної Ради України і Президента України набирають чинності через десять
днів з дня їх офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самими актами,
але не раніше дня їх опублікування в офіційному друкованому виданні.

Таким чином,
Указ Президента України від 15.04.2008 № 362/2008 не міг набрати чинності
раніше ніж з 21.04.2008 р., а  тому
колегія суддів на вбачає в діях господарського суду Харківської області таких
порушень норм процесуального права, які в будь-якому випадку є підставами для
скасування рішення місцевого господарського суду.

Щодо
встановлення господарським судом обставин справи та застосуванні норм
матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

Матеріалів
справи (позовна заява) свідчать, що позивач в обґрунтування своєї позиції
посилається на ст.362 ЦК України та посилався на порушення відповідачем
переважного права позивача на купівлю частки у праві спільної часткової
власності.

Як вбачається з
матеріалів справи і встановлено господарським судом Харківської області, між
позивачем, як ОСОБА_9ом, та відповідачем, як забудовником, 20.12.2002 р. було
укладено договір дольової участі у будівництві об'єкту нерухомого майна
НОМЕР_2, яким передбачалася сплата позивачем 256000,00 грн. (в тому числі ПДВ
42666,67 грн.) та передача відповідачем після завершення будівництва та
введення будівлі в експлуатацію 320,0 м. кв. нежитлових приміщень першого та
другого поверху.

Відповідно до
акту приймання-передання від 30.09.2003 р. до договору НОМЕР_2 від 20.12.2002
р., коректування від 30.10.2003 р. до акту приймання-передання, вартість
дольової участі позивача було визначено
в сумі 283000,00 грн. (в тому числі ПДВ 47166,67 грн.; з урахуванням
збільшення суми дольової участі на 27000,00 грн.) та передано позивачу частину
нежитлових приміщень для оформлення права власності: перший поверх - 160,0 м.
кв., другий поверх - 160,0 м. кв.

На підставі
вказаних документів та рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради
м. Харкова від 23.12.2003 р. № 217/2, 26.12.2003 р. позивачу було видано
свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_3 стосовно частин
нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 площею 1,6 м. кв., №2 площею 138,0 м.
кв., № 4 площею 5,4 м. кв., № 8 площею 18,3 м. кв., нежитлових приміщень 2-го
поверху № 7, № 8, № 14, № 15, частин нежитлових приміщень 2-го поверху № 4
площею 5,4 м. кв., № 5 площею 1,4 м. кв., № 9 площею 29,4 м. кв. в будівлі
літ.А-2, загальною площею 321,0 м. кв., розташованих вАДРЕСА_1

На підставі
розпорядження Харківського міського голови від 10.12.2003 р. № 3115, 12.12.2003
р. відповідачу було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно
серія НОМЕР_1 стосовно нежитлових приміщень цокольного поверху № 30-60, частини
нежитлового приміщення цокольного поверху № 29 площею 25,6 м. кв., нежитлових
приміщень 1-го поверху № 13-25, частини нежитлового приміщення № 12 площею 47,2
м. кв., нежитлових приміщень 2-го поверху № 17-32, частини нежитлового
приміщення 2-го поверху № 16 площею 27,8 м. кв., частини нежитлових приміщень
технічного поверху № 1 площею 10,5 м. кв., №2 площею 2,0 м. кв., №3 площею 10,1
м. кв. в літ.А-2, загальною площею 1810,2 м. кв., розташованих за тією ж
адресою.

Між
відповідачем та третьою особою СПДФО ОСОБА_7, в особі представника за
довіреністю ОСОБА_9 19.07.2007 р. було укладено та посвідчено приватним
нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим №
2691, договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 13-25, частини
нежитлового приміщення № 12 площею 47,2 м. кв., загальною площею 642,7 м. кв.,
в літ.А-2 по АДРЕСА_1.

Також, між
відповідачем та третьою особою СПДФО ОСОБА_7 в особі представника за
довіреністю ОСОБА_9 19.07.2007 р. було укладено та посвідчено приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим № 2694,
договір купівлі-продажу нежитлових приміщень цокольного поверху № 30-60,
частини нежитлового приміщення цокольного поверху № 29 площею 25,6 м. кв.,
загальною площею 517,8 м. кв., в літ.А-2 по АДРЕСА_1.

Тими ж особами
19.07.2007 р. було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим НОМЕР_4, договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень 2-го поверху № 16 площею 27,8 м. кв.,
частини нежитлових приміщень технічного поверху №1 площею 10,5 м. кв., №2
площею 2,0 м. кв., №3 площею 10,1 м. кв., загальною площею 649,7 м. кв., в
літ.А-2 по АДРЕСА_1.

В подальшому,
07.09.2007 р. між третьою особою СПДФО ОСОБА_7 та третьою особою ОСОБА_8 було
укладено та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 за реєстровим НОМЕР_7 договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень другого поверху № 17-№ 25, № 27-32, загальною площею 564,1 м. кв., в
літ.А-2 по АДРЕСА_1.

Тими ж особами
10.09.2007 р. було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим НОМЕР_6, договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень 2-го поверху № 26 площею 35,2 м. кв.,
частини нежитлового приміщення 2-го поверху № 16 площею 27,8 м. кв., частини
нежитлових приміщень технічного поверху № 1 площею 10,5 м. кв., №2 площею 2,0
м. кв., №3 площею 10,1 м. кв., загальною площею 85,6 м. кв., в літ.А-2 по
АДРЕСА_1.

За спірними
договорами  купівлі-продажу від
19.07.2007 р. встановлено, що право приватної власності продавця -ТОВ
«Геостройіндустрія»на нежитлові приміщення, які є предметами даних договорів,
посвідчується свідоцтвом про право власності, виданим Виконавчим комітетом
Харківської міської ради 12.12.2003 р., право власності зареєстровано КП
«ХМБТІ»30.12.2003 р. та записано в реєстрову книгу за реєстровим НОМЕР_8,
реєстраційний номер нерухомого майнаНОМЕР_5.

Договором
дольової участі в будівництві об'єкту нерухомого майна за НОМЕР_2 від
20.12.2002 р., укладеним між ТОВ «Геостройіндустрія»(Власник за договором) та
фізичною особою ОСОБА_1 (ОСОБА_9 за договором) було врегульовано відносини щодо
дольової участі останнього в будівництві об'єкту нерухомості в АДРЕСА_1.

П.1.2.
вказаного Договору було передбачено, що Власник після закінчення будівництва і
вводу в установленому порядку в експлуатацію об'єкта передає ОСОБА_9 у
власність часину нежитлової площі в кількості 160 кв. м. на першому поверсі та
160 кв. м. на другому поверсі. Площа могла бути скоригована.

30.09.2003 р.
Власник передав, а ОСОБА_9 прийняв частину нежитлової площі для оформлення
права власності 160 кв. м. на першому поверсі та 160 кв. м. на другому поверсі,
що підтверджується Актом приймання - передачі до Договору НОМЕР_2 від
20.12.2002 р.

26.12.2003 р.
позивач отримав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яким було
засвідчено, що позивач набув права приватної власності на частину нежитлових
приміщень 1-го та 2-го поверху будівлі літ. «А-2»загальною площею 321,0 кв. м.,
розташованої в АДРЕСА_1. Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого
комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 23.12.2003 р. за № 217/2.

Порядок набуття
права власності за ЦК УРСР 1963 р. відбувалося відповідно до глави 12, а в ЦК
України 2003 р. врегульовано главою 24 ЦК України.

Аналізуючи
матеріали справи в сукупності з нормами ЦК УРСР 1963 р. в період його дії (час
укладення Договору дольової участі в будівництві об'єкту нерухомого майна за
НОМЕР_2 від 20.12.2002 р.), судова колегія приходить до висновку, що зазначеним
договором, як і ЦК УРСР 1963 р. не передбачалося виникнення права спільної
власності сторін за вказаним договором на новозбудоване майно. Навпаки, зміст
Договору дольової участі в будівництві об'єкту нерухомого майна за НОМЕР_2 від
20.12.2002 р., як і подальші дії сторін по передачу у власність частини
нежитлових приміщень та оформлення права приватної власності свідчать про те,
що збудований об'єкт нерухомості сторонам на праві спільної власності не
належить.

Як вже зазначалося,
позивач посилається на порушення відповідачем приписів ст.362 ЦК України.

Відповідно до
цієї статті, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності
співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною,
оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з
публічних торгів.

Продавець
частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити
інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови,
на яких він її продає.

Позивач виходив
з того, що майно за спірними договорами є об'єктом права спільної часткової
власності. Проте, таке твердження позивача не підтверджено матеріалами справи,
а тому колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої
інстанції про те, що уклавши спірні договори, відповідач здійснив розпорядження
належним йому на праві власності майном і не порушив при цьому прав позивача. У
разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням
переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про
переведення на нього прав та обов'язків покупця.

Позивач заявою
від 09.04.2008 р. виклав свої позовні вимоги як визнання угод купівлі-продажу
нерухомого майна по АДРЕСА_1площею 1810 кв. м. від 19.07.2007 р. частково
недійсними відносно прав покупця та переведення на позивача прав і обов'язків
покупця з визнанням за ним права власності по вказаним угодам.

Господарський
суд першої інстанції вірно зазначив, що стосовно вимог про визнання спірних
угод недійсними відносно покупця то обраний позивачем спосіб захисту порушеного
(на думку позивача) права не відповідає приписам ч.4 ст.362 ЦК України, якою
визначено спосіб захисту прав співвласника шляхом переведення на нього прав і
обов'язків покупця, а тому і правомірно відмовив в задоволенні позову як в
частині визнання спірних угод частково недійсними, так і в частині переведення
на позивача прав покупця за спірними договорами.

Місцевим
господарським судом встановлено, що на виконання умов угоди № 25-03/08 від 25.03.2008
р. укладеної відповідачем з адвокатом ОСОБА_11 для забезпечення захисту прав та
охоронюваних законом інтересів під час розгляду справи № 29/100-08,
відповідачем платіжним дорученням № 2 від 31.03.2008 р. перераховано 50 000,00
грн. в якості оплати послуг адвокат. З суми сплаченого гонорару відповідачем за
платіжним дорученням № 3 від 01.04.2008 р. перераховано 8 823,53 грн.
податку  доходів самозайнятих осіб. Суд
прийняв до уваги особисту участь адвоката у розгляді справи (підготовка
відзиву, участь в судових засіданнях 01.04.2008 р., 10.04.2008 р., 17.04.2008
р.). та відповідність обсягу визначених ним процесуальних дій змістові п.2
угоди № 25-03/08 від 25.03.2008 р. та з урахуванням вимог ст.49 ГПК України
судові витрати поклав на позивача, з чим погоджується і судова колегія.

Судова колегія
вважає, що з урахуванням заявлених позовних вимог -визнання угод частково
недійсними та переведення прав покупця на позивача -господарський суд мав право
залучити СПД ФО ОСОБА_7 в якості 2-го відповідача. Але зважаючи на те, що
позивачем самостійно було визначено статус СПД ФО ОСОБА_7 як третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача; господарським судом було
визначено обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в межах даних правовідносин
(визнання угод частково недійсними) як такий, що не відповідає встановленому
ст. 362 ЦК України способу захисту порушеного права, в позові було відмовлено
як з цих підстав, так і з підстав неможливості порушення права позивача
внаслідок відсутності у нього порушеного права як такого -а тому судова колегія
приходить до висновку, що незалучення СПД ФО ОСОБА_7 до участі у справі в
якості 2-го відповідача при прийнятті рішення не порушило його права обов'язки
при прийнятті рішення 17.04.2008 р.

Виходячи з
вищевикладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду
дійшла до висновку, що у задоволенні апеляційної карги слід відмовити,  а рішення господарського суду Харківської
області від 17.04.2008 р. по справі № 29/100-08 підлягає залишенню без змін.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 99, п.1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, ст.
362 України,

постановила:

Рішення
господарського суду Харківської області від 17.04.2008 р. по справі № 29/100-08
-залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємцяОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Головуючий суддя
Шевель О. В.

суддя                                                                    Афанасьєв В.В.

суддя
Бухан А.І.