Господарський суд
Чернігівської області
Р І Ш Е Н Н Я

«25 »вересня 2008 року Справа №17/180

За ПОЗОВОМ: Товариства з обмеженою відповідальністю “Віна Лівадії”

98612, АРК, м. Ялта, вул. Жовтнева, буд.8, кв. 22

До ВІДПОВІДАЧА: Понорницького споживчого товариства

16220, Чернігівська область, Коропський район, смт. Понорниця,

вул. Московська, 10

Про стягнення 14742,23 грн.

Суддя Кушнір І.В.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Карпенко Д.В. –представник, довіреність б/н від 01.08.08р.

Від Відповідача: Петрушанко В.М. –голова правління, довідка №52 від 20.04.2008р., паспорт.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю “Віна Лівадії” заявлено позов до Понорницького споживчого товариства про стягнення 14742,23 грн., в тому числі 11838,57грн. основного боргу, 1502,15 грн. пені та 1401,51 грн. штрафу за неналежне виконання зобов’язань по договору.

В судовому засіданні 10.09.08р. представником Позивача надана заява Позивача про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої остаточно Позивач просить стягнути з Відповідача 12903,66 грн., в тому числі 10000,00 грн. основного боргу, 1502,15 грн. пені та 1401,51 грн. штрафу за неналежне виконання зобов’язань по договору.

В судовому засіданні 25.09.08р. представником Позивача надана заява Позивача про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої остаточно Позивач просить стягнути з Відповідача 1502,15 грн. пені, нарахованої за неналежне виконання зобов’язань по договору, та судові витрати.

Враховуючи, що зменшення позовних вимог є правом Позивача, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, і ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає зменшення Позивачем розміру позовних вимог.

Також, в судовому засіданні 25.09.08р. представником Позивача надане уточнення позовних вимог в частині розрахунку пені, згідно якого в позові було допущено автоматичну помилку в зазначенні дати закінчення нарахування пені, і вірною слід вважати дату 13.08.08р., а не 13.07.08р., як зазначено у позові.

Дане уточнення приймається судом.

Представник Відповідача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, суд,

В С Т А Н О В И В:

28.11.07р. між Позивачем та Відповідачем укладений договір купівлі-продажу №0486/23-07 (далі Договір).

Згідно п.п.1.1. Договору, Продавець (Позивач) по договірним цінам та встановленому асортименту, на суму згідно накладної, здійснює поставку продукції (далі-„Товар”) та передає його у власність Покупця, а Покупець (Відповідач) –приймає Товар та сплачує за нього відповідно до умов даного Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору, кількість та асортимент Товару, що поставляється згідно даного Договору, сторони визначають на підставі письмових заявок.

Позивачем, згідно Договору, було передано Відповідачу у власність товар на загальну суму 14015,07 грн., що підтверджується видатковими накладними:

-          №РН-0000129 від 06.12.07р. на суму 2176,50 грн.;

-          №РН-0000365 від 12.12.07р. на суму 1702,08 грн.;

-          №РН-0000367 від 12.12.07р. на суму 950,07 грн.;

-          №РН-0000686 від 20.12.07р. на суму 3135,96 грн.;

-          №РН-0001117 від 24.01.08р. на суму 1822,50 грн.;

-          №РН-0001582 від 31.01.08р. на суму 4227,96 грн.

Відповідно до п.4.1. Договору, оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця або внесенням готівкою в касу, чи іншим не забороненим чинним законодавством способом з відстрочкою платежу 30 календарних днів з моменту поставки кожної партії Товару.

Відповідачем на поточний рахунок Позивача в погашення існуючого боргу за період з 26.11.07р. по 26.05.08р. було перераховано 2176,50 грн. згідно платіжних доручень №383 від 12.05.08р. та №416 від 26.05.08р.

Залишок суми основного боргу в розмірі 11838,57 грн. був погашений Відповідачем після пред`явлення позову Позивачем.

Таким чином, на даний момент сума основного боргу Відповідачем сплачена в повному обсязі.

Відповідно до умов Договору оплата за поставлений товар проводиться з відстрочкою платежу 30 календарних днів. Тобто Відповідач повинен був сплатити за отриманий за період з 06.12.07р. по 31.01.08р. товар не пізніше 02.02.08р. Сума боргу станом на 03.02.08р. становила 14015,07 грн.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України

«Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).»

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України (далі ГКУ):

«Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.»

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України:

«Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.»

Відповідно до ч.2 ст.193 ГКУ:

«Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.»

Згідно ч.1 ст.216 ГКУ:

“Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.217 ГКУ:

«Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.»

Згідно ч.1 ст.218 ГКУ:

«Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.»

Відповідно до ч.1 ст.230 ГКУ:

«Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.»

Згідно п.1 ст.546 Цивільного кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч.1 ст.548 Цивільного кодексу виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 4.3. Договору у разі прострочки платежу Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 10% від суми заборгованості та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченої партії Товару за кожний день прострочки.

На підставі викладеного, та враховуючи, що сума основного боргу частково в розмірі 2176,50 грн. була погашена Відповідачем 12.05.08р. та 26.05.08р., а сума основного боргу в розмірі 11838,57 грн. була погашена Відповідачем після пред`явлення позову Позивачем, тобто з порушенням строку, визначеного п.4.3. Договору, Позивачем обґрунтовано нараховано Відповідачу пеню в розмірі 1502,15 грн. за період прострочки з 03.02.08р. по 13.08.08р.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів своєчасної повної оплати товару по накладним та договору, покладеним в обґрунтування позову, як і доказів, які б спростовували викладені обставини щодо обґрунтованості нарахування пені, не надав.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позов про стягнення з Відповідача пені в розмірі 1502,15 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу судові витрати мають бути покладені на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 525,526,530,546-549,599,610,612,631,655 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,216-218,230 Господарського кодексу України ст.ст.22, 33, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Понорницького споживчого товариства (16220, Чернігівська область, Коропський район, смт Понорниця, вул. Московська, 10, ідентиф. код 01776317, р/р751 в „Ощадбанку” смт. Короп, МФО 343080) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Віна Лівадії” (98612, АРК, м. Ялта, вул. Жовтнева, буд.8, кв. 22, код 32362063, р/р 2801 в відділенні №9 ФАБ „Південний” в м. Києві, МФО 320917) 1502 грн. 15 коп. пені, 147 грн. 42 коп. на відшкодування державного мита та 118 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.В. Кушнір

25.09.08