ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2008 р.

№
02-03/1289/10

Вищий
господарський  суд України у складі
колегії суддів:

Кочерової
Н.О., - головуючого,

Кузьменка
М.В., Черкащенка М.М.,

розглянувши
матеріали касаційної скарги

ОСОБА_1

на
ухвалу

господарського
суду Київської області від 19.05.2008 року

у
справі господарського суду

Київської
області

за позовом

ОСОБА_1

до

ТОВ
"Мирбуд"

про

визнання
дій протиправними,

в
судове засідання прибули  представники
сторін:

позивача:

ОСОБА_2,

відповідача:

не
з"явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду Київської області від 19.05.2008 року позовну заяву ОСОБА_1
до ТОВ "Мирбуд" про визнання дій протиправними повернуто на підставі
п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала
мотивована тим, що місце проживання позивача -місто Миронівка, не відноситься
до зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому позивач не звільнений від
сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу відповідно до ст. 4 Декрету КМ України "Про державне мито".

Не
погоджуючись з винесеною ухвалою, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій
просить ухвалу господарського суду Київської області від 19.05.2008 року
скасувати та передати справу до господарського суду Київської області для
розгляду по суті.

В
обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судом            неправильно застосовані норми
процесуального права, що призвело до винесення незаконної ухвали.

Доповідач:
Черкащенко М.М.

Судова
колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підстави
повернення суддею позовної заяви передбачені ст.63 ГПК України, перелік яких є
вичерпним. Пунктом 4 цієї статті встановлено, що суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного
мита у встановлених порядку та розмірі.

Повертаючи
позовну заяву, місцевий господарський суд послався на те, що місто Миронівка, в
якому проживає позивач не відноситься до зони посиленого радіоекологічного
контролю, а тому при поданні даної позовної заяви повинен був подати докази про
сплату державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Проте
з таким висновком судова колегія не може погодитись враховуючи наступне.

Відповідно
до п.18 ст. 4 Декрету КМ України "Про державне мито", від сплати
державного мита звільняються  громадяни,
віднесені  до  категорії
4  потерпілих  внаслідок Чорнобильської катастрофи, які
постійно працюють і проживають або постійно проживають на території зони
посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що за станом на 1 січня 1993
року вони прожили або відпрацювали в цій зоні не менше чотирьох років.

Як
вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, позивачем було подано до
позовної заяви посвідчення громадянина, який постійно проживає на території
зони посиленого радіоекологічного контролю і відповідно до якого ОСОБА_1
віднесено до категорії 4, а тому у місцевого господарського суду не було
правових підстав для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п.4 ст.
63 ГПК України, адже позивач в силу ст. 4 Декрету "Про державне мито"
звільнений від сплати державного мита.

За
таких обставин, ухвала місцевого господарського суду від 19.05.2008 року
підлягає скасуванню -справа передачі до господарського суду Київської області
для розгляду по суті.

Керуючись
ст.ст.1115, 1117, 11110, 11111, 11113
ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу задовольнити.

Ухвалу
господарського суду Київської області від 19.05.2008 року у справі №
02-03/1289/10 скасувати.

Справу
передати до господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Головуючий
Н. Кочерова

Судді
М. Кузьменко

М. Черкащенко