СУД
Ухвала

Іменем України

02
липня  2008 року

Справа
№ 2-30/99-2008А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Лисенко В.А.,

суддів
Антонової І.В.,

Латиніна О.А.,

секретар
судового засідання                                        Змейкова Г.В.

за участю
представників сторін:

позивача:
не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя  Ловягіна Ю.Ю.) від 22.04.2008 по
справі № 2-30/99-2008А

за
позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (вАДРЕСА_1

до           Міської
поліклініки № 1 міста Феодосія (вул. Ген. Горбачова, 6, місто Феодосія, 98100)

про
визнання порушеними конституційних і цивільних прав посадовцем - головним
лікарем поліклініки № 1 ОСОБА_2, відновлення порушеного права, стягнення з
відповідача - міської поліклініки № 1 моральної шкоди в сумі 2575,00 грн. та
судових витрат

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до
Міської поліклініки № 1 міста Феодосія про визнання порушеними конституційних і
цивільних прав посадовцем - головним лікарем поліклініки № 1 ОСОБА_2,
відновлення порушеного права, стягнення з відповідача - Міської поліклініки № 1
моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. та судових витрат та рекомендування
Виконавчому комітету міської ради міста Феодосії переглянути трудовий договір
відносно головного лікаря.

В
подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути моральну шкоду у
розмірі 2575,00 грн., позовні вимоги стосовно рекомендування Виконавчому
комітету міської ради міста Феодосії переглянути трудовий договір відносно
головного лікаря міської поліклініки
відкликав.

Позовні
вимоги позивач обґрунтовує  тим, що
відповідач неправомірно примушував позивача укласти договір оренди у новій
редакції, що суперечить нормам діючого законодавства України, зокрема,
Конституції України та Закону України „Про оренду державного та комунального
майна”, внаслідок чого останньому була заподіяна моральна шкода в сумі 2575,00
грн.

Ухвалою
господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.04.2008 (суддя Ловягіна
Ю.Ю.) у справі № 2-30/99-2008А провадження у справі закрите, оскільки  даний спір не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства України.

Не
погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить ухвалу скасувати, відновити провадження у справі та розглянути позов.

На
думку позивача, ухвалу прийнято незаконно.

Відповідно
до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист права та інтересів фізичних осіб, праві
та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб'єктів  при здійсненні ними владних управлінських
функцій на підставі законодавства, у тому числі у виконання делегованих
повноважень.

Згідно
з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -це переданий на вирішення адміністративного
суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією з сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова або службова особа або інший
суб'єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

На
підставі пункту 31 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування” №
280/97-ВР від 21.05.1997 рішенням Феодосійської міської ради № 1628 від
01.10.2004 „Про перетворення Управління охорони здоров'я Феодосійської міської
ради” Управління охорони здоров'я Феодосійської міської ради перетворено шляхом
виділення з його складу структурного підрозділу „Міська поліклініка № 1” з
наданням їй прав юридичної особи. Відповідно до частини 2 статті 80 Цивільного
кодексу України юридичній особі надається цивільна правоздатність та
дієздатність.

Рішення
Феодосійської міської ради № 1732 від 29.10.2004 був затвердженим статут
Міської поліклініки № 1, відповідно до пункту 1.2 якого поліклініка є установою
з правом юридичної особи на підставі правонаступництва. Таким чином, вказаним
рішенням Феодосійська міська рада надала поліклініці  № 1 міста Феодосії владні управлінські
функції з управління комунальним майном міста Феодосії. В силу вищевказаного
рішення поліклініка № 1 отримала статус
суб'єкта владних повноважень як суб'єкт, якій здійснює владні
управлінські функції на підставі законодавства, у тому числі у виконання
делегованих повноважень відповідно до пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Згідно
з пунктом 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України в
адміністративні суди можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії або
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли відносно таких
рішень, дій або бездіяльності Конституцією або Законом України передбачений
інший порядок судового провадження.

Більш
детальніше доводи вказані у скарзі.

У
запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач просить розглянути справу за відсутністю його представника,
скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції -без змін.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
02.07.2008 змінено склад судової колегії, суддю Маслову З.Д. замінено на суддю
Латиніна О.А.

В
судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду апеляційної
скарги повідомлені належним чином.

Судова
колегія розглядає справу за відсутністю сторін, оскільки відповідно до частини
4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове
засідання сторін або інших осіб, належним чином повідомлених про дату, час і
місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши
ухвалу суду відповідно до вимог статей 195, 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія встановила таке.

Відповідно
до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист права, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функції на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Згідно
статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін
є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею
17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена компетенція
адміністративних судів, до якої віднесені спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між
суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері
управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають
з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори
щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно
з пунктом 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом
встановлено, що спірні правовідносини виникли при укладенні та виконанні
договору оренди, що регулюється Законом України „Про оренду державного та комунального
майна України”. Крім того, позивач вказує, що відповідачем порушені його
цивільно-господарські та конституційні права при здійсненні господарської
діяльності.

Справою
адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного
суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства
стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча
б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого
(інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та
приписи такого владного суб'єкта.

Крім
того, відповідно до пункту 1 частини 1
статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних
повноважень -орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Судом
першої інстанції вірно зазначено, що міська поліклініка № 1 міста Феодосії
взагалі не є суб'єктом владних повноважень, а є господарюючим суб'єктом під час
дії орендних договірних відносин.

Судова
колегія звертає увагу на те, що у даній справі оскаржуються дії посадової особи
- головного лікаря міської поліклінікиОСОБА_2. (а.с.8), внаслідок яких, на
думку позивача, йому заподіяно моральну шкоду.

Але
згідно Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України
вказана позовна заява підлягає розгляду у загальному суді, якій до створення
адміністративних судів, діє в якості адміністративного суду.

Тому,
висновок суду про неможливість розгляду вказаного спору у господарському суді
як адміністративному, є правильним.

Відповідно
до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив  обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки
ухвалу суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, вона зміні чи скасуванню не підлягає.

Апеляційна
скарга залишається без задоволення з вищевказаних підстав.

Керуючись статтями 195,
196, 199 (пункт 1), 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу
господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.04.2008 у справі №
2-30/99-2008А залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу
може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                    підпис                    В.А. Лисенко

Судді
підпис                    І.В.
Антонова

підпис                    О.А.Латинін