ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

№ 42/21

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є.Борденюк,

В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства (ВАТ)

"Харківгаз"

на постанову

від 24.06.2008 року

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 42/21

за позовом

ВАТ "Харківгаз"

до

Закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"

про

зобов'язання вчинити певні дії

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Юркова Т.С. (дов. від 24.04.2008)

відповідача

Каменчук В.О. (дов. від 08.04.2008)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

28.04.2006 між сторонами у справі укладений договір № 84/77/Г купівлі-продажу природного газу, пункт 2.1 якого визначає його обсяги та період дії (травень 2006 р.). Оплата газу, у тому числі шляхом попередньої оплати, здійснюється на підставі виставлених продавцем рахунків-фактур, виходячи з планового обсягу поставки газу та ціни, визначеної договором (ст. 6 договору). Поданий покупцем розподіл планового обсягу поставки газу за переліком споживачів, підтверджується продавцем шляхом включення ним до заявки об’єднаного диспетчерського управління ДК "Укртрансгаз" (ст. 3 договору).

Правовідносини сторін щодо поставки газу у послідуючі після травня 2006 року періоди були врегульовані підписаними сторонами додатками до договору з визначенням ціни, обсягу та переліку споживачів.

26.10.2006 листом за № 4042 ВАТ "Харківгаз" повідомило ЗАТ "Укргаз-Енерго" про потребу у природному газі на листопад 2006 р. обсягом 250.000 тис.м.куб. з зазначенням переліку споживачів.

26.10.2007 ЗАТ "Укргаз-Енерго" виставило ВАТ "Харківгаз" рахунок-фактуру згідно з договором від 28.04.2006 з призначенням платежу: за природний газ листопада 2006 р. в обсязі 250.000 тис.куб.м. на суму 163620 грн. Платіжним дорученням № 2453 від 27.10.2006 позивач оплатив виставлений рахунок.

Зважаючи на специфіку поставки газу трубопроводами, позивач відібрав оплачену кількість газу.

Однак, сторонами додаткова угода підписаною не була, як і не було підтвердження з боку продавця Об’єднаному диспетчерському управлінню про плановий обсяг поставки спірного газу.

Ухилення відповідача у подальшому від підписання додаткової угоди та актів приймання-передачі газу, стало підставою для звернення покупця до суду про спонукання відповідача підписати угоду та акти на підставі фактично виконаних сторонами зобов’язань.

Рішенням господарського суду м. Києва від 01.04.2008 (суддя П. Паламар), яке залишене без зміни постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 (колегія суддів: В. Шипко, І. Борисенко, Т. Розваляєва) у позові відмовлено.

Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані тим, що оскільки відповідні обсяги газу не були включені відповідачем до планового обсягу поставки газу на листопад місяць, адресованого газотранспортній організації (ст. 3 договору), не узгоджена ціна газу, не поданий відповідачем перелік споживачів газу (п.3.1.2, п. 10.4) за формою, визначеною додатком № 1 до договору, домовленість сторін направлена на укладення угоди не охоплює узгодження її істотних умов. А тому така угода не є укладеною, як і не породжує зобов’язань сторін за нею, у тому числі щодо підписання актів приймання-передачі газу.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, позивач посилається на неправильне застосування судами при ухваленні оскаржуваних рішень норм права; просить судові рішення у справі скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Між сторонами у справі укладений договір купівлі-продажу природного газу на травень 2006 р. з терміном його дії до грудня 2006 р. Купівля-продаж природного газу у наступні за травнем місяці врегульовувалася додатковими угодами з визначенням ціни, обсягу та переліку споживачів.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Отже істотними умовами договору купівлі-продажу за законом є найменування майна та його ціна. Лист позивача та виставлений рахунок відповідача визначають обсяги природного газу та його вартість, тобто визначені законом істотні умови договору сторонами підтверджені. Зазначеними документами узгоджений і строк дії угоди –листопад 2006 р.

Відповідно до положень ст. 3 та п.1.3 ст. 1, укладеного між сторонами договору істотною його умовою є перелік споживачів, яким поставляється газ. Такий перелік визначається покупцем з дотриманням договірних вимог щодо категорії споживачів та передається продавцю за п’ять днів до початку місяця. Лист позивача, який став підставою для виставлення відповідачем рахунку, містить перелік споживачів. Отже, висновки судів попередніх інстанцій про неузгодження сторонами істотних умов договору, є помилковим. Угоду про купівлю-продаж природного газу у листопаді 2006 року слід вважати укладеною між сторонами.

Однак, відповідно до п.3.3 ст. 3 договору плановий обсяг поставки вважається підтвердженим продавцем з моменту включення заявки до планового розподілу газу ОДУ на місяць поставки. Судами попередніх інстанцій встановлено та не заперечується позивачем, що відповідач не підтвердив спірний обсяг газу до планового розподілу. А тому зазначену обставину слід оцінювати як невиконання відповідачем зобов’язань за договором і одночасно обставиною, що унеможливлює відбір газу позивачем з газотранспортної системи. А тому вимога позивача про спонукання до підписання акту приймання-передачі задоволенню не підлягає по суті.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Харківгаз" задовольнити частково.

Рішення господарського суду м. Києва від 01.04.2008, постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 у справі № 42/21 скасувати у частині відмови у позові про укладення додаткової угоди. У цій частині позовні вимоги задовольнити. Визнати укладеною між сторонами угоду купівлі-продажу природного газу на листопад 2006 року в обсязі 250.000 тис.куб.м. на суму 163620 грн.

У решті –рішення та постанову залишити без зміни.

Головуючий, суддя М. Остапенко

Судді : Є. Борденюк

В. Харченко