ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2008 Справа № 8/50-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Лотоцької Л.О.

суддів: Бахмат Р. М. (доповідача), Євстигнеєва О.С.

при секретарі: Ролдугіної Н.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Чеславська Н.Г. (дов. № 113 від 13.03.08 р.);

від відповідача: Гук Ю.В. (дов. № 7/26-3024 від 26.12.07 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Криворізької міської ради м.Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.08 р. у справі № 8/50-08

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Інгулецький хлібозавод” м.Кривий Ріг

до Криворізької міської ради м.Кривий Ріг

про визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 26.05.2008 р. у справі № 8/50-08 (суддя Дубінін І.Ю.) задоволено позов Відкритого акціонерного товариства “Інгулецький хлібозавод” м.Кривий Ріг до Криворізької міської ради м.Кривий Ріг про визнання за Відкритим акціонерним товариством "Інгулецький хлібозавод" право власності на самовільно переобладнане та добудоване нежитлове вбудоване приміщення магазину загальною площею 155,2 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Перемоги, 28, прим. 2, у тому числі:

- приміщення складу (літера "а1") загальною площею площею 34,1 кв.м. з дворового фасаду будівлі;

- ґанок (літера "а") площею 4,2 кв.м. з головного фасаду будівлі;

- приміщення торгового залу (літера 1-1) - 98,2 кв.м.;

- приміщення складу (літера 1-2) - 16,0 кв.м.;

- приміщення кабінету (літера 1-3) - 4,8 кв.м.;

- вбиральні (літери 1-4, 1-5) площею 2,0 кв.м. і 2,3 кв.м. відповідно.

Криворізька міська рада не погодилася з вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення і прийняти нове рішення, яким відмовити в позовних вимогах.

Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню в повному обсязі з тих підстав, що судом першої інстанції неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, та неповно з’ясовані норми матеріального та процесуального права.

Відповідач в апеляційній скарзі вказує, що наявність порушених майнових прав позивача з боку відповідача є помилковим висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано, а судом першої інстанції не встановлено жодного доказу того, що Криворізькою міською радою не визнається або порушується його цивільне право щодо визначеного в позовних вимогах майна.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що п.9 Тимчасової угоди про сплату за фактичне користування земельною ділянкою № 1427/3 від 22.03.2007 р. не дає право фактичному землекористувачу здійснювати будь-які будівельні роботи на зазначеній земельній ділянці, без отримання на це дозволу згідно чинного законодавства України та “Правил забудови в м. Кривому Розі”, затверджених рішенням Криворізької міської ради від 28.09.2005 р. № 3545.

Відповідач не визнає як доказ у справі, в розумінні ст. 34 ГПК України, технічний висновок про можливість експлуатації магазину по пр.Перемоги, 28, виконаний ПП Чмиховою С.В., так як вказана особа не має ліцензії на обстеження вже існуючих будівель (тобто не має обладнання та працівників, що мають досвід у визначенні міцності будівельних конструкцій і будівлі взагалі).

Криворізька міська рада також вказує в апеляційній скарзі, що стаття 18 Закону України “Про основи містобудування” передбачає, що закінчені будівництвом об’єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об’єктів забороняється і що введення в експлуатацію в судовому порядку не передбачено, це відбувається тільки шляхом прийняття об’єкту в експлуатацію державною приймальною комісією.

Крім того, скаржник подав клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, посилаючись на поважність пропуску строку –отримання рішення 29.05.2008 р.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд, ухвалою про прийняття апеляційної скарги від 11.07.2008 р., відновив строк подання апеляційної скарги.

31.07.08 р. позивач подав клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, які перелічені у клопотанні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, так як вважає апеляційну скаргу необґрунтованою.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській обл. (продавець) та відкритим акціонерним товариством “Інгулецький хлібозавод” (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлового вбудованого приміщення магазину № 42 загальною площею 122,3 кв. м, розташованого за адресою: Дніпропетрвська обл., м. Кривий Ріг, пр. Перемоги, 28, прим. 2 від 17.07.2006 р.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 2443.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

У зв’язку з тим, що придбаний магазин був у неналежному стані і його торговий зал не задовольняв вимоги позивача, останній здійснив внутрішнє переобладнання магазину, а також збудував прибудову літера “а”, збільшивши загальну площу магазину на 32,9 кв.м. (з 122,3 кв.м. на 155,2 кв.м.). При цьому цільове призначення приміщення змінене не було.

Згідно технічному паспорту КП "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" на вбудоване приміщення магазину, зробленому після ремонту та перебудови у 2007 році, було добудовано приміщення складу (літера "а1") загальною площею 34,1 кв.м. з дворового фасаду будівлі; ґанок (літера "а") площею 4,2 кв.м. з головного фасаду будівлі; в результаті перепланування було змінено приміщення торгового залу (літера 1-1) з 75,6 кв.м. до 98.2 кв.м.; змінено приміщення складу (літера 1-2) з 31,8 кв.м. до 16,0 кв.м.; змінено приміщення кабінету (літера 1-3) з 8,2 кв.м. до 4,8 кв.м.; змінено площу вбиральні (літери 1-4, 1-5) з 4,8 кв.м. на 2 приміщення площею 2,0 кв.м. і 2,3 кв.м. відповідно.

Вказані роботи були виконані позивачем без оформлення належного дозволу та затвердженого проекту.

Викладене підтверджується повідомленням КП "Криворізьке БТІ" від 04.04.07 р.

Як свідчать матеріали справи, станом не момент розгляду справи приміщення магазину загальною площею 155,2 кв.м., розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Перемоги, 28, прим. 2, складається з наступних приміщень:

- приміщення складу (літера "а1") загальною площею площею 34,1 кв.м. з дворового фасаду будівлі;

- ґанок (літера "а") площею 4,2 кв.м. з головного фасаду будівлі;

- приміщення торгового залу (літера 1-1) - 98,2 кв.м.;

- приміщення складу (літера 1-2) - 16,0 кв.м.;

- приміщення кабінету (літера 1-3) - 4,8 кв.м.;

- вбиральні (літери 1-4, 1-5) площею 2,0 кв.м. і 2,3 кв.м. відповідно.

Викладене підтверджується технічною документацією, виготовленою КП "Криворізьке БТІ" на поточні зміни станом на 04.04.07 р.

22.03.07 р. між позивачем і відповідачем, який є розпорядником земель міста, було укладено тимчасову угоду № 1427/3 про сплату за фактичне користування земельною ділянкою, згідно якій позивач сплачував земельний податок як фактичний землекористувач. Строк дії цієї угоди з 22.03.07 р. по 29.02.08 р.

Крім того, 13.03.08 р. між сторонами також була укладена нова тимчасова угода № 1427/4 від зі строком дії до 31.03.09 р.

Обома тимчасовими угодами передбачене цільове призначення земельної ділянки - для потреб розміщення вбудованого магазину продовольчих товарів.

Відповідно до технічного висновку, виконаного приватним підприємцем Чмиховою С.В. (державна ліцензія серії АБ № 209018 від 01.03.05 року, видана Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України) при самовільній реконструкції та прибудові були додержані всі нормативні правила для нормальної експлуатації приміщень магазину, конструкція будинку не мінялася та несуча здібність стін не порушувалася, навантаження на фундамент не збільшувалося.

Вказана вище нерухомість знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні позивача.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм i правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно ч.ч. 5, 7 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм i правил, суд, за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову.

За змістом наведених норм кодексу, підставами для відмови у визнанні права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на земельній ділянці, є порушення цим прав інших осіб та невідповідність самочинно збудованих споруд будівельним нормам і правилам.

Як свідчать матеріали справи, нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Перемоги, 28, прим. 2, було реконструйоване його власником - позивачем.

Самочинне будівництво не порушує прав інших осіб, про що свідчить лист Криворізького філіалу КБ “Приватбанк” від 29.08.07 року № 244 та лист приватного підприємця Стасюк Д.В., які є співвласниками буд. № 28 по пр. Перемоги у м. Кривому Розі.

Вказані співвласники будинку не заперечують проти узаконення самочинного будівництва.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зважаючи на вище викладене господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення. яке оскаржується, прийнято господарським судом з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, у зв’язку з чим відсутні підстави, передбачені статтею 104 ГПК України, для його скасування.

Керуючись статями 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради м.Кривий Ріг залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2008 р. у справі № 8/50-08 залишити без змін.

Головуючий                     Л.О.Лотоцька

Судді:                                                                                 Р.М.Бахмат

О.С. Євстигнеєв

З оригіналом згідно:

Пом. судді І.Г.Логвиненко

31.07.2008 р.