ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 23/148

27.05.08

За позовом

Приватного підприємства „Кондор”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю „Ділові подорожі”

про

стягнення 2 448,00 грн.

Суддя Демидова А.М.

Представники:

від позивача

Левін В.О. –представник

в ід відповідача

не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство „Кондор” звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ділові подорожі” про стягнення 2 448,00 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2008 р. порушено провадження у справі за № 23/148 та призначено розгляд справи на 27.05.2008 р.

У судове засідання, призначене на 27.05.2008 р., з’явився представник позивача.

Представник позивача позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 27.05.2008 р. не з‘явився, хоча сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2008 р., про що свідчить відмітка на зворотній стороні зазначеної ухвали.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02-5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Станом на день слухання справи відповідач вимог ухвали суду від 24.04.2008 р. не виконав, відзив на позовну заяву та всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, не надав, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. За таких обставин, справа слухається за наявними матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

14.02.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Ділові подорожі” (далі –Агент, відповідач) та Приватним підприємством „Кондор” (далі –Замовник, позивач) було укладено агентський договір № 38 (далі –Договір, належним чином засвідчена копія міститься у матеріалах справи).

Відповідно до умов Договору Агент зобов’язався надати Замовнику посередницькі послуги, що включають в себе пошук потенційних контрагентів –підприємств-виробників кондиціонерів (до 8 підприємств) з їх місцезнаходженням та/або основним місцем господарської діяльності на території Китайської Народної Республіки, та надання інформації щодо них відповідно до умов Договору; організацію листування Замовника з потенційними контрагентами, в тому числі, переклад листів з китайської або англійської на російську та з російської або української на китайську або англійську мову; надання інших послуг з метою виконання зобов’язань за Договором, а замовник Зобов’язався виплатити Агенту винагороду на умовах, визначних Договором.

Згідно з п. 2.2.2. Договору Агент після виявлення потенційних контрагентів Замовника на території Китаю, зобов’язаний надати останньому інформацію (у формі письмового звіту) щодо кожного потенційного контрагента.

Як зазначено у п. 2.2.4. Договору послуги мають бути надані Агентом у строк, що не перевищує десять календарних днів з дня укладення Договору за умови повної та своєчасної оплати Замовником послуг Агента.

Відповідно до п. 5.1 Договору вартість послуг відповідача за Договором становить 2 448, 00 грн. і підлягає сплаті у строк, що не перевищує трьох банківських днів з дня підписання Договору.

На виконання умов Договору позивач сплатив вартість агентських послуг у розмірі 2 448, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 322 від 14.02.2007 р., наявним у матеріалах справи.

Відповідач свого зобов’язання за Договором не виконав, письмового звіту позивачу не надав.

Як вбачається з Договору (п. 4.2.), строк дії Договору закінчився 31.12.2007 р., проте згідно з п. 4.3. Договору закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання обов’язків за ним у повному обсязі, а також від відповідальності за порушення його умов.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов’язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов’язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в ГК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушеням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 2 448, 00 грн., визначаючи їх як збитки, завдані невиконанням відповідачем договору підряду.

Як зазначено у ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа, зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що сума, яку позивач просить стягнути з відповідача, за своєю правовою природою не є збитками.

Разом з тим, суд враховує, що відповідач не виконав свої зобов’язання за Договором, а тому позивач цілком підставно вимагає повернення коштів, перерахованих позивачем у якості попередньої оплати агентських послуг відповідача.

Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено, що виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, сторони у Договорі передбачили відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання Договору. Так, відповідно до п. 6.2.2. Договору у випадку ненадання послуг Агент зобов’язаний повернути Замовнику кошти, сплачені в порядку передоплати.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов‘язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов‘язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов‘язання.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов‘язань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ділові подорожі” (01021, м. Київ, вул. Інститутська, 22/7, оф. 41, , з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Приватного підприємства „Кондор” (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, 9, , р/р 0785 у філії „Ленінградське відділення Промінвестбанку в м. Київ”, МФО 322108) 2 448 (дві тисячі чотириста сорок вісім) грн. 00 коп. суми попередньої оплати послуг, державне мито в розмірі 102 (сто дві) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                          А.М. Демидова