КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

09.10.08 р.                                                                                          № б11/314-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Міщенко П. К. (доповідач по справі),

суддів:

Шкурдової Л. М.

Яковлева М, Л,

при секретарі судового засідання: Олійник О.Л.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз» на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.05.2008 року по справі № Б11/314-07 (суддя Мальована Л.Я.),

за заявою Приватного підприємства «Інна»

до Державного підприємства «Сорокотязьке»

про банкрутство

за участю представників:

від ПП «Інна»                                        Борисенко А.М. (дов. № 55 від 10.07.2007 р.)

від ТОВ «С.В. - Союз»                              Борисенко А.М. (дов. № 23 від 10.07.2007 р.)

Арбітражний керуючий Бородій О.В. –розпорядник майна

від ДП «Сорокотязьке»                    Мірський К.В. (дов.№ б/н від 05.03.2008 р.)

від ПСП «Агрофірми «Світанок»Лисич А.В. (дов.№ 718 від 16.09.2008 р.)

Недзельський Д.М. (дов. від 18.06.2008 р.)

від Білоцерківської ОДПІ

Київської області Пилипенко М.І. (дов.№ 10952/10/10 від 06.05.2008 р.)

від ВАТ «АКБ «Автокразбанк»

в/о Білоцерківської філії Атаманчук О.О. (дов.№ 12 від 16.09.2008 р.)

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Інна»та Товариство з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»звернулися до Господарського суду Київської області із заявою про порушення справи про банкрутство Державного підприємства «Сорокотязьке».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.01.2008 року припинено провадження відносно кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.05.2008 року додаткові вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»до боржника в сумі 28 866, 76 грн. відхилено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням Господарського суду Київської області, заявник, Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз», звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду першої інстанції від 27.05.2008 року скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «С.В. - Союз»про визнання додаткових вимог в сумі 28 866, 76 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів четвертої черги.

Разом з тим, в тексті апеляційної скарги заявник просить про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувана ухвала господарського суду першої інстанції надійшла на адресу заявника апеляційної скарги після закінчення встановленого процесуального строку.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 25.07.2008 року відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.05.2008 року по справі № Б 11/314-07, розгляд якої призначено на 04.09.2008 року.

Відповідно до Розпорядження Першого заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.09.2008 року змінено склад колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № Б 11/314-07, здійснено заміну судді Шевченка В.Ю. на суддю Тарасенко К.В.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 04.09.2008 року розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.05.2008 року по справі № Б 11/314-07 відкладено на 18.09.2008 року, у зв’язку із заявленими розпорядником майна боржника Бородієм О.В. та представником боржника, ДП «Сорокотязьке», клопотаннями про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату та необхідністю ознайомлення з матеріалами справи; продовжено строк розгляду апеляційної скарги у даній справі на підставі ч. 4 ст. 69 ГПК України.

Відповідно до Розпорядження Першого заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.09.2008 року змінено склад колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № Б 11/314-07, здійснено заміну суддів колегії Тарасенко К.В. та Шкурдової Л.М. на суддів Ільєнок Т.В. та Яковлєва М.Л.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 18.09.2008 року розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.05.2008 року по справі № Б 11/314-07 відкладено на 09.10.2008 року, у зв’язку із необхідністю витребувати від кредитора по справі ВАТ «АКБ «Автокразбанк» в/о Білоцерківської філії належні докази на підтвердження права видачі директором Білоцерківської філії довіреностей на представництво інтересів банку у господарському суді, оскільки, представляючи інтереси одного і того ж кредитора по даній справі, Недзельський Д.М. та Атаманчук О.О. мають протилежно різні позиції.

Відповідно до Розпорядження Першого заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 07.10.2008 року змінено склад колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № Б 11/314-07, здійснено заміну судді колегії Ільєнок Т.В. на суддю Шкурдову Л.М.

У засіданні апеляційного господарського суду 09.10.2008 року на виконання вимог ухвали від 18.09.2008 року, якою відкладено розгляд апеляційної скарги, представник ВАТ «АКБ «Автокразбанк» в/о Білоцерківської філії надав належні докази за підписом директора Білоцерківської філії щодо не чинності довіреності № 438 від 04.07.2008 року, виданої на ім’я Недзельського Д.М.

Представники ТОВ «С.В. - Союз», ПП «Інна», ВАТ «АКБ «Автокразбанк» в/о Білоцерківської філії та Білоцерківської ОДПІ Київської області у засіданнях апеляційного господарського суду підтримали вимоги апеляційної скарги на ухвалу господарського суду першої інстанції від 27.05.2008 року та просили суд задовольнити її.

Арбітражний керуючий Бородій О.В., представники ДП «Сорокотязьке»та ПСП «Агрофірми «Світанок»заперечили проти вимог викладених в апеляційній скарзі та зазначили, що вважають їх надуманими і необґрунтованими, просили апеляційний господарський суд відмовити в їх задоволенні, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство ДП «Сорокотязьке»своїх представників у засідання Київського міжобласного апеляційного господарського суду не направили, про поважність причин їх неявки суд не повідомили, про час, дату та місце засідань суду повідомлялися належним чином, направленими за їх місцезнаходженням ухвалами суду, докази чого наявні в матеріалах справи.

Відповідно ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників учасників провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційний господарський суд встановив, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду залишається без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі - Закон), провадження у справах про банкрутство регулюється вищезазначеним Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. При цьому, названий Закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство.

У відповідності до ст. 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили. (Роз‘яснення ВАСУ від 10.12.1996 року № 02-5/422 “Про судове рішення”).

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1 ст. 32 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено господарським судом першої інстанції після опублікування 24.01.2008 року на виконання вимог ухвали підготовчого засідання в газеті «Голос України»№ 13 оголошення про порушення справи про банкрутство ДП «Сорокотязьке», Товариство з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»звернулося в 30 –денний строк із заявою про визнання додаткових вимог до боржника в сумі 28 866, 76 грн.

Звертаючись із вказаними вимогами, заявник вказує на те, що відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Однак, розпорядником майна вказані додаткові вимоги відхилено та не включено до реєстру вимог кредиторів, обґрунтувавши таку відмову посилаючись на ч. 3 ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні», а саме у разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов’язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов’язання за векселем.

Господарський суд Київської області приймаючи оскаржувану ухвалу, погодився з позицією арбітражного керуючого щодо відхилення додаткових вимог.

Відповідно до абзацу 7 ст. 1 Закону грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Цією нормою також визначено вичерпне коло зобов'язань, які не включаються до складу грошових зобов'язань, а саме: неустойка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду; зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян; зобов'язання з виплати авторської винагороди; зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Закон не передбачає включення до складу грошових вимог кредиторів сум штрафних санкцій, зокрема як відповідальності, застосованої за порушення цивільного законодавства.

Однак, незважаючи на те, що штрафні санкції не входять до складу грошових зобов'язань, вони підлягають окремому обліку в реєстрі вимог кредиторів, відповідно до приписів абзацу 4 ч. 2 ст. 15 Закону та задовольнятися у шосту чергу відповідно до черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої ст. 31 Закону.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі про банкрутство, має право заявити додаткові вимоги до боржника у межах строку, встановленого ст. 14 цього Закону.

За приписами частини 1 ст. 14 Закону встановлено обов'язок подання до господарського суду письмових заяв з вимогами до боржника конкурсними кредиторам за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство. Боржник разом з розпорядником майна в результаті розгляду цих вимог визнає їх або заперечує, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд. Визнані боржником грошові вимоги включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Отже, законодавством про банкрутство передбачено загальний для всіх кредиторів порядок подання заяв на задоволення додаткових грошових вимог.

Безспірними вимогами, відповідно до ст. 1 Закону, визнаються вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

При цьому, безспірність вимог кредитора повинна підтверджуватись документами, які кредитор зобов’язаний додати до своєї заяви.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції додаткові вимоги боржником не визнаються та відповідними розрахунковими документами не підтверджені.

Крім того, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»обґрунтовує вимоги щодо внесення до реєстру вимог кредиторів додаткових вимог у вигляді інфляційних та трьох процентів річних за час прострочення ДП «Сорокотязьке»виконання своїх зобов'язань, посилаючись на договір купівлі-продажу № 24/04 від 24.04.2003 року (укладений між ТОВ «С.В. - Союз» та ДП «Сорокотязьке»).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу № 24/04 від 24.04.2003 року оплата за поставлений товар здійснюється грошовими коштами, тобто встановлено грошову форму розрахунків.

ДП «Сорокотязьке»та ТОВ «С.В. - Союз»підписали акт приймання-передачі векселя, відповідно до якого на виконання договору купівлі-продажу № 24/04 від 24.04.2003 року ДП «Сорокотязьке»передало, а ТОВ «С.В. - Союз»прийняло вексель ПСП «Агроком».

Відповідно до ч. 1 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін, тобто зобов'язання ДП «Сорокотязьке»щодо грошової форми розрахунків перед ТОВ «С.В. - Союз»за договором купівлі - продажу припинилося за домовленістю сторін.

Акт приймання - передачі векселя свідчить про домовленість сторін щодо заміни первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами, тобто відбулася новація.

Додаткові вимоги, заявник апеляційної скарги обґрунтовує, посилаючись на ст. 625 ЦК України, якою передбачено відповідальність боржника за прострочення ним виконання грошового зобов'язання перед кредитором за договором у вигляді сплатити суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 4 ст. 604 ЦК України, новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, новація, що вчинена шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі векселя припинила додаткові зобов'язання боржника, ДП «Сорокотязьке», сплачувати на користь кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз», інфляційні та три проценти річних, що нараховуються кредитором у зв’язку з порушенням первісного грошового зобов'язання боржника, а саме за договором купівлі - продажу № 24/04.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необхідним наголосити, що відповідальність передбачена ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов'язання не застосовується до правовідносин, урегульованих вексельним законодавством.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не включено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»щодо втрат від інфляційних процесів в сумі 23 362, 28 грн. та 3 % річних в сумі 5 504, 48 грн.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, обставини на яких ґрунтуються вимоги, викладені в апеляційній скарзі, заявником не доведені належними доказами.

Таким чином, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, враховуючи те, що апеляційні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»належним чином не підтверджено, а зводяться лише до довільного тлумачення норм матеріального та процесуального права, без їх системного аналізу, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 27.05.2008 року по справі № Б11/314-07 відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстави для її зміни чи скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 32, 33, 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «С.В. - Союз»залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 27.05.2008 року по справі № Б11/314-07 - без змін.

Копії Постанови направити учасникам апеляційного провадження.

Матеріали справи № Б11/314-07 повернути до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду.

Головуючий суддя:                                                                      Міщенко П. К.

Судді:

Шкурдова Л. М.

Яковлєв М. Л.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.10.2008 року