КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

24.09.08 р.                                                                                          № 20/220-07/19/13

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Разіної Т. І (доповідач по справі),

суддів:

Агрикової О.В.

Зеленіної Н.І.

судді-доповідача Разіної Т. І

розглянув апеляційну скаргу ТОВ Торгово-виробниче підприємство "Київтекстиль"

за позовом           Софіївсько-Борщагівська сільська рада

до                    ТОВ Торгово-виробниче підприємство "Київтекстиль"

про                    розірвання договору оренди

ВСТАНОВИВ

У червні 2007 р. Софіївсько-Борщагівська сільська рада звернулася до господарського суду Київської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Київтекстиль»про розірвання договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,5188 га. в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Леніна, 1, укладеного між позивачем та відповідачем і посвідчений 07.05.2004 р. Споднім І.Л., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 2-1756 та про повернення земельної ділянки загальною площею 0,5188 га. в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Леніна, 1 Софіївсько-Борщагівській сільській раді.

Рішенням господарського суду Київської області від 19.07.2007р. у справі №20/220-07 позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2007 р. у справі № 20/220-07, касаційну скаргу відповідача було частково задоволено, рішення господарського суду Київської області від 19.07.2007 р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.08.2007 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Київської області.

У постанові Вищого господарського суду України від 27.11.2007 р. відповідно до ст. 11112 ГПК України містяться вказівки суду першої інстанції, доручено при новому розгляді справи надати ретельну правову оцінку доводам відповідача щодо укладення ним з третіми особами договорів підряду на виготовлення проектної документації, на виконання певних будівельних робіт тощо, оскільки вказані юридично значимі дії можуть свідчити про використання орендарем земельної ділянки за цільовим призначенням, вказаним в п. 1.1 договору оренди.

Ухвалою Верховного Суду України від 31.01.2008 р., Софіївсько-Борщагівській сільській раді відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 27.11.2007 р. у справі № 20/220-07.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.02.2008 р., справа за № 20/220-07/19/13 було призначено до розгляду.

Рішенням господарського суду Київської області від 14.05.2008 р. по даній справі, позов Софіївсько-Борщагівської сільської ради задоволено повністю та вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки від 07.05.2004 р. площею 0,5188 га. в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Леніна, укладений між позивачем та відповідачем, зобов’язано ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Київтекстиль»повернути Софіївсько-Борщагівській сільській раді земельну ділянку площею 0,5188 га., а також стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що перевіркою Управління з контролю за використанням та охороною земель в Київській області встановлено та підтверджено факти нецільового використання земельної ділянки та невиконання приписів щодо усунення порушень. Наведені обставини дають підстави для розірвання договору оренди рішенням суду.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням господарського суду Київської області, ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Київтекстиль»звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 14.05.2008 р. у справі № 20/220-07/19/13 та прийняти нове, яким в позові Софіївсько-Борщагівській сільській раді до ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Київтекстиль»про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки –відмовити.

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не в повному обсязі з’ясував усі обставини, що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим останнє підлягає скасуванню.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано прийняв у якості доказу акт перевірки Управління з контролю за використанням і охороною земель у міст Києві та Київській області від 07.05.2008 р. Також, апелянт зазначив, що висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача проекту на будівництво неправомірний, оскільки такий проект судом не витребовувався. Крім того, за оцінкою скаржника, невірним є висновок про порушення відповідачем земельного та природоохоронного законодавства, зроблений на підставі акта перевірки Державної екологічної інспекції у Київській області від 16.05.2008 р., оскільки до компетенції такого органу не входить контроль за дотриманням цільового використання земельних ділянок.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.07.2008 р. апеляційна скарга відповідача була прийнята до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді Зеленіна Н.І., Жук Г.А. і призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін.

У судовому засіданні 01.08.2008 р. відповідно до ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 20.08.2008 р.

Розпорядженням першого заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.09.2008 р. розгляд справи № 20/220-07/19/13 призначено здійснити у складі колегії суддів: головуючого судді Разіної Т.І., суддів Агрикової О.В., Зеленіної Н.І.

У судовому засіданні 24.09.2008 р. відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін під час апеляційного провадження у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробничого підприємства «Київтекстиль»на рішення господарського суду Київської області від 14.05.2008 року не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно було встановлено місцевим господарським судом, на підставі рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради №13/1 від 14.02.2004р. між Софіївсько-Борщагівською сільською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Київтекстиль»(орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки від 07.05.2004р., згідно умов якого орендодавець надає в оренду, а орендар приймає у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, що перебуває в державній власності, загальною площею 0,5188 га, розташовану на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради за адресою: с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна (а.с. 7-8, 20, т. 1). Згідно п. 1.1 названого договору оренди цільове призначення земельної ділянки - розміщення цеху по пошиттю текстильних виробів, складських та офісних приміщень.

Відповідно до п. 1.2 договору термін його дії –49 років.

Законом України «Про оренду землі»від 06.10.1998 № 161-XIV (із змінами і доповненнями) визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Із матеріалів справи вбачається, що 06.04.2007р. Чорнобильська міжрайонна природоохоронна прокуратура Київської області звернулась з листом №327 від 06.04.2007р. до Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області про проведення перевірки щодо цільового використання ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Київтекстиль»наданої земельної ділянки (а.с. 19, т. 1).

19.04.2007 р. Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Київській області винесено припис № 01075 (а.с. 21, т. 2), яким встановлено, що земельна ділянка ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Київтекстиль»на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради використовуються з порушенням земельного законодавства, а саме: земельна ділянка засмічена побутовими та промисловими відходами, не виявлено меж та межових знаків, не використовується за цільовим призначенням. Припис містить вимогу повідомити про його виконання до 29.04.2007 р.

В суді апеляційної інстанції відповідачем надано акт від 29.04.2007 р. Управління з контролю за використанням та охороною земель у Київській області, згідно якого відповідачем виконано вимоги, зазначені у приписі № 01075 від 19.04.2007 р.

07.05.2008 р. Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області складено акт № 1586/51 (а.с. 19, т. 2), яким встановлено, що земельна ділянка ТОВ «Торгово-виробниче підприємство «Київтекстиль»огорожені бетонним парканом по периметру, проект на будівництво паркану відсутній, дозвіл сільської ради на встановлення паркану відсутній, межові знаки відсутні, що є порушенням ст. 125 ЗК України. Земельна ділянка заросла бур’янами та молодими побігами дерев, засмічена побутовими та будівельними відходами, що є порушенням ст. 96 ЗК України.

Судом першої інстанції було прийнято до уваги п. б ст. 143 Земельного кодексу України, відповідно до якого підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку може бути не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель відходами, стічними водами тощо) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Спеціально уповноваженими органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів є Держкомзем України та його органи на місцях, в тому числі Управління з контролю за використанням та охороною земель у Київській області.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано посилався у рішенні на акт № 1586/51 від 07.05.2008 р. Управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області, оскільки управління є спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, яким можуть бути встановлені не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель відходами, стічними водами тощо) та вказівки (приписи) якого можуть бути підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що названий акт Управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві Київській області встановлює та підтверджує факт нецільового використання земельної ділянки.

Крім того, в матеріалах справи містяться акт від 16.05.2007 р. (а.с. 13, т. 1) Державної екологічної інспекції в Київській області, складений за наслідками перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, в якому зазначено, що земельна ділянка відповідача засмічена побутовими відходами і виявлено зрізані дерева та винесено припис, яким Голову сільради зобов’язано посилити контроль щодо цільового використання земельних ділянок та екологічного стану і до 01.06.2007р. вжити заходів щодо ліквідації виявлених сміттєзвалищ.

Державна екологічна інспекція не є спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, тому вказівки, що містяться в акті від 16.05.2007 р. не можуть бути підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку. Проте, актом зафіксовано факти, що додатково свідчать про нецільове використання земельної ділянки відповідачем у даній справі.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції у рішенні враховано вказівки суду касаційної інстанції та зазначено, що доводи відповідача щодо укладення та виконання ним з третіми особами договорів підряду на виготовлення проектної документації, на виконання певних будівельних робіт та що вказані дії свідчать про використання орендарем земельної ділянки за цільовим призначенням, вказаним в п. 1.1 договору оренди документально відповідачем при новому розгляді справи підтверджені не були.

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

В ст. 141 Земельного кодексу України зазначено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно п. п. а, б ст. 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров’ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

В п. 6.4 договору оренди земельної ділянки від 26.05.2005р. зазначено, що цей договір припиняється у випадках, передбачених Законом України «Про оренду землі»(ст.ст. 31,32), Земельним кодексом України (ст.ст. 141,143), а також в інших випадках, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки від 07.05.2005р., а саме факт її нецільового використання, і як наслідок правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду, на підставі наявних в справі матеріалів та отриманих від сторін в процесі апеляційного провадження пояснень, прийшла до висновку що відповідно до ст. 43 ГПК України суд першої інстанції повно і всебічно дослідив подані сторонами докази у їх сукупності з матеріалами справи, дав їм вірну правову оцінку, на підставі чого виніс законне і обґрунтоване рішення, яке повністю відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачається, а тому апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробничого підприємства «Київтекстиль»на рішення господарського суду Київської області від 14.05.2008 року у справі № 20/220-07/19/13 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Київтекстиль» на рішення господарського суду Київської області від 14.05.2008 року по справі № 20/220-07/19/13 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 14.05.2008 року по справі № 20/220-07/19/13 залишити без змін.

Копію постанови апеляційної інстанції надіслати сторонам по справі.

Справу № 20/220-07/19/13 повернути до господарського суду Київської області

УХВАЛИВ:

Головуючий суддя:                                                                      Разіна Т. І

Судді:

Агрикова О.В.

Зеленіна Н.І.

Дата відправки 08.10.08