ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

02.09.08                                                                                           Справа № 3/69

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді –Гнатюк Г.М.

суддів          - Кравчук Н.М.

- Мирутенко О.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненські торгівельні мережі”, м.Рівне від 27.06.2008р., №27/2-юр

на рішення господарського суду Рівненської області від 17.06.2008р.

в справі № 3/69

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Союз-Віктан Трейд”, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненські торгівельні мережі”, м.Рівне

про стягнення 94045,31грн.

За участю представників :

від позивача — Корецька Н.І. - представник

від відповідача - не з‘явився

Позивачу роз‘яснено його права та обов‘язки, передбачені ст.22 ГПК України

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №3349511 від 17.07.2008р.

Встановив :

Рішенням господарського суду Рівненської області від 17.06.2008р. у справі №3/69 позовні вимоги ТзОВ “Союз-Віктан Трейд” задоволено частково та стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненські торгівельні мережі” 63985,68грн. заборгованості, 2284,28грн. пені, 7119,53грн. інфляційних втрат, 342,58грн. –3% річних., 940,45грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а в частині стягнення 17996,16грн. основного боргу –провадження у справі припинено у відповідності до п.1-1. ч.1 ст.80 ГПК України.

Рішення суду мотивоване тим, що у відповідності до ст.526 ЦК України, зобов‘язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю “Рівненські торгівельні мережі” оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм процесуального права, так як місцевим господарським судом розглянено спір за відсутності представника відповідача, та не відкладено розгляд справи за клопотанням останнього. Крім цього, скаржник вважає, що місцевий господарський суд не забезпечив принцип змагальності сторін та не створив належні умови для реалізації прав сторін та повне і об‘єктивне з‘ясування обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу №б/н від 11.08.2008р. (вх. №5011 від 12.08.2008р.) та в судовому засіданні позивач спростовує доводи скаржника та зазначає про законність та обгрунтованість рішення місцевого суду, у зв‘язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду Рівненської області від 17.06.2008р. у справі №3/69 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз-Віктан Трейд»(далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівненські торгівельні мережі»(далі - Покупець) укладений договір №535-848, відповідно до п.1.1. якого, позивач зобов'язався передати у власність, а покупець прийняти та розрахуватись за товар у відповідності з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору всі розрахунки по даному Договору проводяться в національній валюті України. Оплата партій поставленого товару проводиться в гривнях шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на основі представлених при поставці накладних, підписаних уповноваженим представником продавця та покупця згідно додаткових умов поставки або замовлення. Датою приймання партій товару рахується дата підписання відповідної накладної уповноваженим представником покупця.

Згідно з п.7.7. Договору перехід права володіння на товар здійснюється в момент підписання покупцем товарної накладної.

Сторонами підписано та засвідчено печатками Додаткові умови поставки до Договору купівлі-продажу №536-848 від 25.12.2007 року, згідно з якими покупцю надано відстрочку платежу строком 45 днів.

Крім того, сторонами підписано Протокол розбіжностей від 25.12.2007 року до Договору купівлі-продажу №536-848 від 25.12.2007 року, згідно з яким внесено зміни до п.3.2. Договору в наступній редакції: покупець зобов'язаний оплачувати кожну придбану за даним договором партію товару не пізніше 45 календарних днів з дати її отримання (дати складення накладної).

Згідно з наявними в матеріалах справи копіями накладних на отримання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Союз-Віктан Трейд»поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 81971 грн. 84 коп. (а.с.11-43). Вищевказані накладні підписані уповноваженими особами та засвідчені печатками сторін. Після порушення провадження у справі відповідачем частково повернуто позивачу отриманий товар на суму 17996,16грн., тому місцевий господарський, у відповідності до ч.1.1 п.1 ст.80 ГПК України, правомірно припинив провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Згідно з п.13 Наказу Міністерства фінансів України №99 від 16.05.96. «Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей»при централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск постачальниками може здійснюватися без довіреності, якщо одержувач цінностей за підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій підпис про одержання цінностей.

В матеріалах справи наявні листи (а.с. 44-60), згідно яких директором ТОВ «Рівненські торгівельні мережі» завірено та надіслано позивачеві зразки печатки (штампу) і підписів матеріально-відповідальних осіб, уповноважених приймати товарно-матеріальні цінності від ТОВ «Союз-Віктан Трейд»без видання довіреності.

Крім того, дії представників відповідача, у порядку ст.241 ЦК України, схвалені його посадовою особою, що використовує печатку підприємства в порядку передбаченому п.п. 3.4.1. наказом «Про затвердження Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів»№17 від 11.01.1999 року.

Згідно п.3.2. договору поставки відповідач зобов'язався оплатити придбану продукцію протягом 45-ти календарних днів з моменту постачання продукції (дати складання видаткової накладної).

Претензія №31/08-22Р/23/75 від 25.03.2008 року з вимогою оплатити основний борг за поставлений товар, направлена на адресу відповідача, залишена ТОВ «Рівненські торгівельні мережі»без відповіді та задоволення.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Отже, станом на 17.06.2008 року заборгованість ТОВ «Рівненські торгівельні мережі»за товар поставлений згідно умов Договору купівлі-продажу №536-848 від 25.12.2007 року складає 63985 гри. 68 коп., яка місцевим господарським судом, на думку колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду, стягнена правомірно.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, (ч.1 ст.692 ЦК України).

Пунктом 8.2. Договору сторони узгодили, що у разі порушення строків оплати або поставки товарів винна сторона сплачує на користь іншої пеню в розмірі 0,5% від вартості непоставленого товару або простроченої суми оплат за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем за несвоєчасне виконання зобов‘язань на суму боргу за період з 14.02.2008р. по 17.04.2008р. нараховано 2284,28грн. пені.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував Відповідачу річні за період з 12 лютого 2008 року по 17 квітня 2008 року в сумі 342,58 грн. та 7119,53грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 525 ЦК України передбачає недопустимість відмови від виконання зобов'язання або односторонньої зміни його умов. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про підставність задоволення позовних вимог щодо стягнення боргу, пені, річних, інфляційних втрат та відшкодування судових витрат.

Щодо посилання скаржника про те, що місцевий господарський суд не забезпечив принцип змагальності сторін та не створив належні умови для реалізації прав сторін та повне і об‘єктивне з‘ясування обставин справи, а також не надав можливості відповідачу забезпечити явку свого представника в судове засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, такі доводи скаржника безпідставні та спростовуються матеріалами справи, так як розгляд справи місцевим господарським судом був призначений на 20.05.2008р. В судовому засіданні 20.05.2008р. судом було заслухано пояснення обидвох представників сторін та оголошено перерву до 17.06.2008р. Враховуючи, що представник відповідача був належним чином повідомлений про судове засідання 17.06.2008р., а також, те, що пояснення представника відповідача були заслухані судом ще 20.05.2008р., то господарський суд Рівненської області правомірно прийняв рішення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, друга сторона відшкодовує витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1.          Рішення господарського суду Рівненської області від 17.06.2008 року у справі №3/69 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Рівненські торгівельні мережі” залишити без задоволення.

2.          На виконання рішення місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

3.          Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

4.          Матеріали справи повернути в господарський суд Рівненської області.

Головуючий суддя                                                            Гнатюк Г.М.

Суддя                                                                                Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                Мирутенко О.Л.