ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2008 р.

№ 6/327

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого –судді

Грека Б.М. –(доповідача у справі)

суддів :

Губенко Н.М.

Барицької Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 22.05.08

у справі

№ 6/327

господарського суду

м. Києва

за позовом

Дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Газінвест",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "УкрСпецБудСервіс"

третя особа

Відкрите акціонерне товариство "Одесагаз"

про

визнання недійсним договору

за участю представників від:

позивача

Лебедюк Ю.А. (дов. від 15.07.08)

третьої особи

Єльчибекян І.М. (дов. від 02.01.08)

В С Т А Н О В И В :

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду м. Києва з позовом про визнання недійсним договору поруки №1 від 15.11.04, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Газінвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "УкрСпецБудСервіс", відповідно до якого ТОВ “Компанія “УкрСпецБудСервіс”, як поручитель, зобов'язується солідарно відповідати за виконання ВАТ “Одесагаз” зобов'язань за договором № 06/03-3286-ТЕ-23 від 30.12.03 на суму 1 000000, 00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що договір поруки № 1 укладений без належних на те повноважень, що відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України та ст.215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

Рішенням господарського суду м. Києва від 22.11.08 (суддя Ковтун С.А.) у задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення мотивоване тим, що перевищення повіреним своїх повноважень те тягне за собою таких наслідків, як визнання недійсним договору.

За результатом апеляційного перегляду справи Київський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі: головуючого-судді Отрюха Б.В., суддів: Верховця А.А., Тищенко А.І.) 22.05.08 прийняв постанову, якою з мотивувальної частини рішення виключив посилання на перевищення представником своїх повноважень. Постанова обґрунтована тим, що повірений діяв на підставі договору доручення, своїх повноважень не перевищував.

Не погоджуючись із рішенням та постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, позов задовольнити. Касаційна скарга мотивована тим, що ТОВ “Компанія “Газінвест” перевищило свої повноваження та порушило умови договору доручення № 14/04-1107 та додаткової угоди № 1 до договору доручення, оскільки 15.11.04 було укладено договір поруки № 1, відповідно до якого ТОВ “Компанія “УкрСпецБудСервіс”, як поручитель, зобов'язується солідарно відповідати за виконання ВАТ “Одесагаз” зобов'язань за договором № 06/03-3286-ТЕ-23 від 30.12.03 на суму 1000000, 00 грн. Позивач вважає, що договір поруки № 1 укладений без належних на те повноважень, що, відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України та ст.215 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги щодо дотримання судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 29.10.04 між дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі –ДК "Газ України") та ТОВ "Компанія "Газінвест" укладено договір доручення

№ 14/04-1107, який регулює правовідносини щодо вчинення дій останнім від імені ДК "Газ України" з метою погашення дебіторської заборгованості підприємств-боржників ДК "Газ України" за поставлений природній газ.

Відповідно до п.1.1. договору доручення, ДК "Газ України" (довіритель) доручив, а ТОВ "Компанія "Газінвест" (повірений) взяв на себе зобов’язання від імені довірителя проводити роботу по погашенню дебіторської заборгованості підприємств-боржників довірителя, надалі боржником, за поставлений довірителем природний газ. Розмір заборгованості підприємств-боржників перед довірителем, яку доручається стягнути повіреному, визначається по кожному боржнику окремо та оформляється додатковою угодою (п. 1.2 Договору доручення).

15.11.04 укладена додаткова угода № 1 до договору доручення, якою доручено ТОВ "Компанія "Газінвест" проводити роботу по стягненню заборгованості за спожитий в 2004 році природний газ з ВАТ "Одесагаз", яка виникла по договору на постачання природного газу № 06/03-3286 ТЕ-23 від 30.12.03 в сумі 1000000 грн.

15.11.04 Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Газінвест" укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "УкрСпецБудСервіс" договір поруки № 1, відповідно до умов якого, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "УкрСпецБудСервіс" (поручитель за договором), зобов’язується солідарно відповідати за виконання Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Одесагаз" (боржник за договором) зобов’язань за договором № 06/03-3286-ТЕ-23 від 30.12.03 на суму 1000000 грн., який був укладений між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Одесагаз" та позивачем. В укладеному договорі поруки №1 зазначено, що він укладений ТОВ "Компанія "Газінвест" від імені ДК "Газ України" на підставі договору доручення № 14/04-1107 від 29.10.04.

Висуваючи вимогу про визнання недійсним договору поруки, позивач посилається на те, що договір поруки № 1 укладений без належних на те повноважень, що відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України та ст.215 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним. Апеляційний суд дійшов висновку, що в даному випадку повірений діяв в межах свої повноважень, визначених договором доручення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне зазначити, що порука є одним із засобів забезпечення виконання зобов'язання відповідно до ст. 546 ЦК України. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов’язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання забезпеченого порукою встановлено ст. 554 ЦК України, так у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, метою договору поруки як способу забезпечення виконання зобов'язання є залучення додаткового боржника, який поряд з основним нестиме відповідальність перед кредитором за належне виконання зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів чи закону виступає від її імені, зобов’язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень, проте у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з правовою позицією апеляційного суду, що укладання договору поруки і є виконанням роботи, спрямованої на сплату заборгованості за основним договором і не є перевищенням повноважень наданих договором доручення.

Крім того, слід вказати, що повірений не порушував свої зобов'язання, визначені п. 2.1.7 та 5.4 договору доручення, оскільки не відбулося ні передачі повноважень повіреного, ні зміни сторін у зобов'язанні. Більше того, не відбулося зміни сторін у зобов'язанні, яке існувало між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Одесагаз" та позивачем, а лише з'явилася ще одна (крім ВАТ "Одесагаз") зобов'язана перед позивачем особа.

Укладення повіреним договору поруки направлене на реалізацію єдиної волі довірителя –виконання ВАТ "Одесагаз" грошового зобов'язання по договору № 06/03-3286-ТЕ-23 від 30.12.03. Обмежень на укладення договорів поруки договір доручення не передбачає. За таких обставин відсутні правові підстави для визнання недійсним договору поруки.

Доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судами всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.08 у справі № 6/327 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      Б. Грек

Судді                                                                                                    Н. Губенко

Т. Барицька