ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2008 Справа № 35/119-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

Білецької Л.М. (доповідача)

суддів

Голяшкіна О.В., Науменко І.М. (зміна складу колегії суддів відбулася на підставі розпорядження № 572 від 26.09.2008року)

при секретарі судового засідання:

Прокопець Т. В.

за участю представників сторін:

від позивача

Данилова Людмила Андріївна, представник, довіреність №б/н від 01.07.08;

від відповідача

Бакум Галина Олександрівна представник, довіреність №б/н від 21.06.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЄМЕНТАЛЬ Б"ЮТІ КОНСЕПТ" м.Дніпропетровськ

на рішення

від 31.07.2008року

господарського суду

Дніпропетровської області

у справі

№ 35/119-08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРКарго" м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЄМЕНТАЛЬ Б"ЮТІ КОНСЕПТ", м.Дніпропетровськ

про стягнення 33130 грн. 22 коп.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.08 р у справі № 35/119-08 (суддя Широбокова Л.П.) стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю” ЕЛЄМЕНТАЛЬ Б"ЮТІ КОНСЕПТ" м.Дніпропетровськ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЄМЕНТАЛЬ Б"ЮТІ КОНСЕПТ", м.Дніпропетровськ -28551 грн. 43 коп. боргу, 3998 грн. 57 коп. інфляційні втрати, 3% річних –486 грн. 88 коп., пеню –2462 грн. 92 коп., витрат по сплаті державного мита –355 грн. 00 коп., та витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу –90 грн. 03 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю”ЕЛЄМЕНТАЛЬ Б"ЮТІ КОНСЕПТ” м.Дніпропетровськ звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2008року повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити товариству з обмеженою відповідальністю “СТАРКарго” у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до невірного вирішення справи. Зокрема заявник скарги посилається на те, що:

-          висновок суду про прострочення відповідачем оплати експедиційних послуг за договором є помилковим внаслідок не застосування судом положення частини 3 статті 220 та частини 1 статті 221 Господарського кодексу України;

-          суд, задовольняючи вимоги позивача посилається на те, що обов’язок оплати та строк оплати встановлені умовами п.4.2 та 7.3 договору , а саме при перевезеннях авіаційним транспортом оплата послуг здійснюється протягом трьох днів з дати прибуття вантажу в аеропорт призначення;

-          подані позивачем докази розміру вказаних витрат не містять посилань, які підтверджували б, що витрати понесені експедитором у зв’язку з перевезенням саме вантажу клієнта.

-          Оригінали авіа накладних у позивача відсутні, а їх копії надані на іноземній мові, відповідачу вказані перевізні документи всупереч умовам п.3.1 договору вручені не були;

Товариство з обмеженою відповідальністю ”СТАРКарго” м.Київ у запереченні на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2008 року залишити без змін, оскільки воно відповідає нормам діючого законодавства та матеріалам справи, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЄМЕНТАЛЬ Б"ЮТІ КОНСЕПТ", м.Дніпропетровськ без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.08.2008 року колегією суддів у складі : головуючого судді Білецької Л.М. (доповідача), суддів Голяшкіна О.В., Пруднікова В.В., прийнято до розгляду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЄМЕНТАЛЬ Б"ЮТІ КОНСЕПТ", м.Дніпропетровськ .

Згідно розпорядження голови судової палати № 572 від 26.09.2008 року справа передана на розгляд постійній колегії суддів у складі –головуючого судді –доповідача Білецької Л.М., суддів Голяшкіна О.В., Науменка І.М.

Вислухавши представників сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони 01.08.2006р. уклали договір транспортного експедирування №1/8 строком дії до 01.01.2007р., відповідно до умов якого позивач-експедитор зобов’язався за плату і за рахунок відповідача-клієнта здійснити транспортно-експедиційне обслуговування (ТЕО) та надати супутні послуги при перевезенні експортних, імпортних та транзитних вантажів клієнта. Обов’язки експедитора визначені в р.3 договору, а клієнта –в р.4 договору.

За своєю правовою природою договір №1/8 від 01.08.2006р. є договором транспортного експедирування.

Відповідно до ч.1 ст.929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов’язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов’язаних з перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч.3 ст.929 ЦК України).

На виконання умов договору позивач організував авіаційні перевезення вантажу відповідача за маршрутом аеропорт Марсель –аеропорт Дніпропетровськ, що підтверджується авіанакладною №235-56035884 від 14.12.2007р. та за маршрутом аеропорт Париж –аеропорт Дніпропетровськ, що підтверджується авіанакладною №187-00391252 від 26.12.2007р., отримання якого не заперечується відповідачем.

Пунктом 2.4 договору сторони обумовили, що на кожне перевезення оформляється окремий додаток, в якому погоджуються умови перевезення, надання послуг та базові ставки ТЕО. Як вбачається з матеріалів справи такі додатки сторонами не укладалися.

В п.7.2. договору сторони погодили, що оплата робіт здійснюється відповідно до виставлених рахунків-фактур. Виставлені рахунки-фактури є протоколами узгодженої ціни.

В п.3.1. договору сторони передбачили складання актів виконаних робіт.

Відповідно до ст.931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедиторові розумну плату.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на приписи вказаної норми, навіть в разі неузгодження сторонами плати експедиторові за його послуги, договір транспортного експедирування не може вважати неукладеним, оскільки в цьому разі порядок визначення плати встановлено законом. Доводи відповідача про те, що спірний договір є неукладеним, не ґрунтуються на вказаних нормах закону та судом правомірно відхилені.

Як слідує з наведеного, клієнт повинен відшкодувати експедитору витрати, пов’язані із виконанням доручення, та сплатити експедитору плату (винагороду) за виконання доручення.

Понесені експедитором витрати на організацію спірного перевезення підтверджуються авіанакладною №235-56035884 від 14.12.2007р. та авіанакладною №187-00391252 від 26.12.2007р., актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) №UI-0006680 від 14.12.2007р. на суму 14 367,14 грн. та №UI-0006668 від 27.12.2007р. на суму 10 923,65 грн., що складені між ДП “Квеєнбергер Україна” та ТОВ “СТАРКарго”, договором №443/1 від 03.01.2007р. між ДП “Квеєнбергер Україна” та ТОВ “СТАРКарго”, рахунками-фактурами №UI-0006680 від 14.12.2007р. на суму 14 367,14 грн. та №UI-0006668 від 27.12.2007р. на суму 10 923,65 грн., що пред’явлені ДП “Квеєнбергер Україна”, доказами оплати позивачем цих рахунків, що знаходяться в матеріалах справи.

Факт виконання послуг за договором №1/8 від 01.08.2006р. між позивачем та відповідачем підтверджується підписаними актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) №ОУ-0000680 від 25.12.2007р. на загальну суму 16 234,37 грн. та № 04-0000710 від 28.12.2007р. на суму 12 317,06 грн.

З вказаних сум плата за авіаперевезення становить 13 826,51 грн. та 10 661,74 грн., всього 24 488,25 грн., що не перевищує вище наведені витрати позивача. Вказані витрати підтверджені матеріалами справи.

Розмір плати експедиторі вказано в рахунках-фактурах №ІА-1325 від 25.12.2007р., №ІА-1335 від 27.12.2007р., а також в актах виконаних робіт, що підписані сторонами та становить відповідно: за організацію перевезення, що підтверджується авіанакладною №235-56035884 від 14.12.2007р., - 2407,86 грн (з ПДВ); за організацію перевезення, що підтверджується авіанакладною №187-00391252 від 26.12.2007р. - 1655,32 грн (з ПДВ), всього - 4 063,18 грн.

Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачеві за вказані перевезення - 28 551,43 грн., доказів погашення якої відповідачем не надано.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем не виконані зобов’язання щодо оплати, судова колегія вважає правильним висновок господарського суду про задоволення позову і стягнення з відповідача суми заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Враховуючи прострочення відповідачем виконання грошового зобов’язання останній також зобов’язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції за січень-червень 2008р. включно в розмірі 3 998,57 грн. та річних за період прострочення платежів з 18.12.2007р. по 17.07.2008р. в розмірі 486,88 грн.

Вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 510,86 грн. судом першої інстанції правомірно відхилено в зв’язку з невірним розрахунком та застосуванням індексу інфляції повністю за грудень 2007р., в той час як порушення зобов’язання настало з 18.12.2007р.

В п.8.3.1. договору сторонами обумовлено, що в разі прострочення платежу відповідач повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, яка за період прострочення платежу в сумі 16234,37 грн з 18.12.2007р. по 29.04.2008р. (в межах заявленого позивачем) становить 1167,10 грн. та за період прострочення платежу в сумі 12 317,06 грн. з 01.01.2008р. по 28.06.2008р. –1295,82 грн., всього 2462,92 грн.

Колегія суддів погоджується також з тим, що вимоги щодо стягнення пені в сумі 491,03 грн за період прострочення платежу з 30.04.2008р. по 29.04.2008р. не підлягають стягненню в зв’язку з невірним нарахуванням.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення господарського суду Дніпропетровської області є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЄМЕНТАЛЬ Б"ЮТІ КОНСЕПТ", м. Дніпропетровськ – без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2008р. у справі № 35/119-08 – залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена у місячний строк до Вищого господарського Суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Л.М.Білецька

Суддя О.В.Голяшкін

Суддя І.М.Науменко