ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 р.

№ 21/355

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді:

суддів:

Кравчука Г.А.,

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з’явився

відповідача

Яроша М.М. - директора

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Приватного підприємства "СІБ-АГРО"

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 28.05.2008 р.

у справі

№21/355 господарського суду Полтавської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “ГСП "Подищанське"

до

Приватного підприємства "СІБ-АГРО"

про

відшкодування збитків в сумі 165 874 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) “ГСП "Подищанське" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства (надалі ПП) "СІБ-АГРО" та просило стягнути 157 975 грн. на відшкодування збитків, понесених у зв'язку з загибеллю та хворобою худоби (поросят), яким напередодні згодований отриманий від відповідача комбікорм, а також 7 878 грн. витрат на юридичну допомогу.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 25.01.2008 року (суддя Тимченко Б.П.), з посиланням, зокрема на ст. 268 Господарського кодексу України, в позові відмовлено з тих підстав, що поставлений відповідачем товар (комбікорм) відповідає ГОСТам, наявність в комбікормі токсичних сполук не перевищує допустимого рівня.

За апеляційною скаргою ТОВ “ГСП "Подищанське" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 28.05.2008 року (судді: Поліщук В.Ю., Агрикова О.В., Писана Т.О.) скасоване, прийняте нове рішення, згідно з яким позов задоволений частково, з ПП "СІБ-АГРО" на користь ТОВ “ГСП "Подищанське" стягнуто 80 319,27 грн. завданих збитків, 4 015,97 грн. на відшкодування адвокатських послуг, а також відповідно розподілені інші господарські (судові) витрати. В іншій частині позову відмовлено. Постанова мотивована, зокрема, посиланням на ст.ст. 16, 20, 678, 688, 1166, 1209, 1210 Доповідач: Шаргало В.І.

Цивільного кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України та тим, що позивачем доведено факт отримання неякісного комбікорму, що спричинив загибель худоби позивача, внаслідок чого господарство понесло збитки у встановленому судом розмірі - 80 319,27 грн.; факт отримання та оплати послуг адвоката підтверджується матеріалами справи, однак ці витрати підлягають частковому відшкодуванню відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, ПП "СІБ-АГРО" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 673, 679 Цивільного кодексу України, ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, просить її скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Скаржник, зокрема, вертає увагу на те, що не була проведена повторна перевірка якості комбікорму, оскільки лише після повторної перевірки робляться висновки про якість партії товару; якість поставленого комбікорму підтверджується відповідними лабораторними висновками, на що суд апеляційної інстанції не звернув увагу.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.08.2007 року, на виконання укладеного між сторонами договором поставки №21/06/07-ЯК, ПП "СІБ-АГРО" поставило, а ТОВ “ГСП "Подищанське" прийняло комбікорм СПК-5 на суму 2 035 грн. 13 коп., комбікорм СПК-4 на суму 2 158 грн. 20 коп., що підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи накладною №2047 від 20.08.2007 року та видатковою накладною №00002047 від 20.08.2007 року.

Пунктом 2 вищезазначеного Договору сторони домовились, що якість товару повинна відповідати показниками, вказаним у свідоцтві про якість на даний товар, виданому виробником цього товару. Товар вважається прийнятим по якості в випадку, якщо протягом 3-х календарних днів позивач не заявить постачальнику вимогу щодо якості товару. Крім цього, у випадку виявлення неякісного товару, позивач зобов’язаний протягом одного дня письмово викликати представників відповідача, включити їх у спеціальну комісію, здійснити відбір проб спірного товару (в кількості не менше 4 зразків) та направити їх (відібрані зразки) на дослідження в незалежну лабораторію, узгоджену з відповідачем. При цьому, по одному із відібраних зразків повинні зберігатися у кожної із сторін в нормальних умовах до закінчення проведення всіх необхідних лабораторних досліджень якостей спірного товару. У випадку підтвердження неякісності товару, витрати, пов’язані з його лабораторними дослідженнями покладаються на відповідача (п.2.4 Договору). Пункт 2.5 Договору передбачає, що у випадку порушення умов, зазначених в п. 2.4 Договору, позивач позбавлений права вимоги від відповідача відшкодування збитків, пов’язаних с поставкою товару неналежної якості.

21.08.2007 року ТОВ “ГСП "Подищанське" почало згодовувати отриманий комбікорм поголів’ю свиней в кількості 113 голів, а 22.08.2007 року, тобто, впродовж доби, розпочався падіж тварин, яких годували цим комбікормом. Як встановлено судом апеляційної інстанції загалом загинуло 42 тварини, інші ж захворіли. В зв’язку з викладеними обставинами з урахуванням умов п.2 Договору, згідно Акту від 22.08.2007 року, сторони, які його підписали, зазначили, що є підозра, що захворювання і загибель свиней виникла в результаті кормового отруєння, в результаті чого, патматеріал та комбікорм були відібрані для дослідження в обласній та районній лабораторіях ветмедицини. Цей Акт підписаний представником відповідача із застереженням про те, що "Підозру кормове отруєння спростувати лабораторними дослідженнями комбікорму..".

За результатами проведеної Чернігівською обласною Державною лабораторію ветеринарної медицини експертизи, що здійснена за пробами комбікорму відібраними 22.08.2007 року та зразками внутрішніх органів загиблих тварин, причиною захворювання та загибелі свиней є згодовування токсичного корму, який містить сполуки миш'яку.

Крім того, Прилуцькою районною Державною лабораторією ветеринарної медицини також проведено дослідження однієї проби комбікорму, відібраної 22.08.2007 року та зразки внутрішніх органів свиней, в результаті чого встановлено аналогічну причину загибелі тварин. Факт отруєння тварин саме згодованим неякісним комбікормом підтверджено також приписом Головного державного інспектора ветеринарної медицини в Прилуцькому районі №12 від 17.09.2007 року.

При цьому суд відзначив, що відповідач не довів, що господарство порушило умови зберігання комбікорму.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції встановив і факт відсутності інфекційних захворювань тварин в господарстві позивача у 2007 році.

Аналізуючи наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції з огляду на ціни, встановлені в договорі, що укладений між ТОВ “ГСП "Подищанське" (продавець) та ТОВ "ВКП "Прилуки-Агропереробка" (покупець), кількість втрачених тварин, вартості комбікорму та ліків, які необхідно буде закупити для хворих тварин, суд встановив, що розмір збитків позивача становить 80 319,27 грн.

Згідно із ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

За правилами ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. При цьому, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Аналогічні приписи містяться в ст. 22 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, під збитками розуміється: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З урахуванням норм наведеного законодавства встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи щодо порушення відповідачем умов договору стосовно якості поставленого товару, що спричинило загибель та хворобу худоби позивача, внаслідок чого останнім понесені збитки; визначення складу цих збитків, а також з урахуванням досліджених судом апеляційної інстанції всіх складових правопорушення, необхідних для застосування відповідальності, суд апеляційної інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги у вищезазначеній частині.

Суд касаційної інстанції з урахуванням положень ст. ст. 48, 49 Господарського процесуального кодексу України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відшкодування позивачеві витрат на послуги адвоката.

В силу вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а відтак, доводи касаційної скарги, пов'язані з додатковою оцінкою доказів у справі, судовою колегією касаційної інстанції до уваги не приймаються.

З огляду на викладене та виходячи з меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятої у справі постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Приватного підприємства "СІБ-АГРО" залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 28.05.2008 р. у справі №21/355 залишити без змін.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.