ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2008 р.

Справа № 20/173-08-3411

За позовом: Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради

До відповідача: „Центр мобільного зв’язку” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приморська районна адміністрація Одеської області

про виселення та стягнення 7694,07 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

Від позивача: Севостянова С.О. діюча за дов. №01-13/163 від 14.01.2008року.

Від відповідача: Манушина І.В., діюча за дов. №1 від 12.09.2008року

СУТЬ СПОРУ: Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд виселити „Центр мобільного зв’язку” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю з нежилого напівпідвального приміщення, загальною площею 41,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ольгіївська, 9, та стягнути з „Центр мобільного зв’язку” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради заборгованість з орендної плати в сумі 7563,69 грн. та пені у сумі 130,38 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі 187 грн. 00 коп. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

У судовому засіданні 15.09.2008 року представник позивача надав суду додаткові обґрунтування до позову, з яких вбачається, що актом приймання–передачі від 03.10.2006 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради передала у відання Представництву по управлінню комунальної власності Одеської міської ради нежитлові приміщення, які розташовані на території КП ДЕЗ „Центральний” в м. Одесі, серед яких є нежитлове приміщення напівпідвалу, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ольгіївська, 9. Також, Представництво по управлінню комунальної власності Одеської міської ради вважає, що доказом передачі зазначеного приміщення відповідачу є факт оплати відповідачем на адресу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради орендної плати, про що свідчить акт звірки.

Крім цього, на вимогу суду, Представництвом по управлінню комунальної власності Одеської міської ради був наданий акт обстеження нежитлового приміщення напівпідвалу , загальною площею 41,5 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ольгіївська, 9, згідно з яким встановлено, що станом на 10.09.2008року приміщення не використовується.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.09.2008року по справі №20/173-08-3411, за клопотанням позивача, у зв'язку з тим, що до передачі нежитлових приміщень представництву, саме: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради була орендарем вказаних приміщень, у зв'язку з чим рішення з господарського спору може вплинути на його права та обов'язки, для встановлення повної та об'єктивної істини по справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, було залучено Приморську району адміністрацію Одеської міської ради.

У судовому засіданні 22.10.2008року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав суду заперечення на позов, в якому позов не визнає з тих підстав, що по-перше, договір оренди між „Центром мобільного зв’язку” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю та Приморською районною адміністрацією, зі строком дії на три роки, було укладено в простій письмовій формі без виконання вимог закону про обов’язкове нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію, у зв"язку з чим відповідач зазначає, що правові наслідки недотримання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, викладені у ч.1 ст. 220 Цивільного кодексу України, призводять до того, що договір вважається нікчемним.

Враховуючи зазначені норми закону про обов’язкове нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію договору найму будівлі або іншої капітальної споруди, у разі недодержання яких правочин не створює ніяких юридичних наслідків, відповідач вважає, що позовні вимоги щодо стягнення 7694,07 грн. не можуть бути визнані законними та не підлягають задоволенню.

По-друге, позовні вимоги про виселення з нежитлового напівпідвального приміщення, не засновані на фактичних обставинах справи, у зв"язку з чим не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, про причини відсутності не повідомив, витребувані документи не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, між Приморською державною адміністрацією Одеської міської ради та „Центр мобільного зв’язку” у вигляді ТОВ був укладений договір оренди нежитлового приміщення №679/ц/1 від 08.04.2005року, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення напівпідвалу, загальною площею 41,5 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса вул. Ольгіївська, 9, з метою розміщення офісу.

Згідно акту прийому – передачі від 03.10.2006року, на підставі рішення Одеської міської ради від 27.06.2006р., Приморська районна адміністрація м. Одеси передала у ведення Представництву по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради нежитлові приміщення, які розташовані на території КП ДЕЗ „Центральний”, серед яких є нежитлове приміщення напівпідвалу, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ольгіївська, 9, яке має площу 37,8 кв.м.

Відповідно до п. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України, яка визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно до ст.793 Цивільного кодексу України, в редакції, що діяла під час укладення договору, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договор найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, договір оренди нежитлового приміщення №679/Ц/1 від 08.04.2005року зі строком дії три роки не посвідчений нотаріально, як це визначено чинним законодавством.

Згідно до ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до п. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до приписів ст.220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Згідно до п. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, враховуючи, що договір оренди нежитлового приміщення №679/Ц/1 від 08.04.2005 року є нікчемним та не створює правових наслідків, вимоги позивача щодо сплати орендної плати, тобто його виконання, суд вважає необґрунтованим, у зв"язку з чим не вбачає підстав для їх задоволення.

Щодо вимог про виселення відповідача з нежитлового приміщення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На виконання ухвали господарського суду Одеської області від 15.09.2008 року, у судовому засіданні позивачем було надано оригінал договору оренди № 679/Ц/1 від 8.04.2005 року, укладений між Приморською державною адміністрацією Одеської міської ради та „Центр мобільного зв’язку” у вигляді ТОВ, для огляду суду, разом з тим, акт приймання-передачі та висновок експерта про вартість нежитлового приміщення (будівлі), що передається в оренду, які відповідно до п. 8 договору оренди нежитлового приміщення №679/Ц/1 від 08.04.2005року є його невід’ємними додатками, а також розрахунок орендної плати, в порушення вимог суду, позивачем не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

При цьому, згідно до ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач не надав належних доказів знаходження відповідача „Центр мобільного зв’язку” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю у нежитловому приміщенні, загальною площею 41,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ольгіївська, 9, а актом обстеження нежитлового приміщення від 10.09.2008 року встановлено, що спірне приміщення не використовується, приймаючи до уваги вищевикладені приписи ст.34 ГПК України щодо допустимості доказів, суд вважає вимоги Представництва щодо виселення відповідача необґрунтованими.

Крім того, у акті від 3.10.2006р. та у договорі містяться різні площі приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ольгіївська, 9.

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки договір від 08.04.2005 року є нікчемним, у зв’язку з чим не створює юридичних наслідків, зокрема, права відповідача користуватися спірним приміщенням, наявність цього договору не порушує права позивача здійснювати своє право власності, яке підтверджується відповідним свідоцтвом, в тому числі і в частині розпорядження зазначеним приміщенням.

З урахуванням викладеного, у позові слід відмовити, у зв"язку з чим, згідно до ст.49 ГПК України, підстави для покладення на відповідача витрат по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

суд –

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Щавинська Ю.М.

рішення підписано 27.10.2008р.