ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05"
серпня 2008 р.
Справа № 55/30-08

вх. № 1445/5-55

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача -  Велієвої Т.О.

відповідача- ОСОБА_1

розглянувши справу за позовом Комунального підприємства
"Міський інформаційний центр", м. Х-в

до  Фізичної особи
підприємця ОСОБА_2, м. Х-в

про стягнення 19039,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Міський інформаційний центр",
м. Х-в, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою
про стягнення  з Фізичної особи-
підприємця ОСОБА_2, м. Х-в, 670,53 грн. боргу, 118,52 грн. пені, 18250 грн.
штрафу та  судових витрат, мотивуючи свої
вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору № 2187 від 14.04.05 р.
неналежним чином  виконав свої
зобов"язання щодо оплати за використування та повернення місця, яке
перебуває у комунальній власності.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 лютого 2008
р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 24 березня 2008 р.

24 березня 2008 р. позивач на виконання ухвали суду надав
документи, які долучені судом до матеріалів справ, у тому числі довідку з ЄДРПОУ
на відповідача, з якої вбачається те, що фізична особа підприємець ОСОБА_2
проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  24 березня 2008 р. було відкладено розгляд
справи на 14 квітня 2008 р.

14 квітня 2008 р. представник відповідача надав до суду
клопотання, в якому просив суд надсилати відповідачу кореспонденцію на адресу :
АДРЕСА_2.

14 квітня 2008 р. сторони звернулись до суду з заявою про
продовження строку розгляду справи до 01 червня 2008 р. та відкладення розгляду
справи на інший день, у зв"язку з необхідністю надання позивачем уточнень
до позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  14 квітня 2008 р. було задоволено заяву
сторін про продовження строку розгляду справи, продовжено строк розгляду справи
до 01 червня 2008 р. та відкладено розгляд справи на 20 травня 2008 р.

15 травня 2008 р позивач в порядку ст. 22 ГПК України звернувся до
суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з
відповідача 670,53 грн. боргу, 62,05 грн. пені, 18250 грн. штрафу та  судові витрати.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх
урахуванням.

20 травня 2008 р. відповідач надав до суду відзив на позовну
заяву, в якому вказує на те, що позовні вимоги визнає частково у розмірі 620,15
грн. боргу та 118,52 грн. пені, щодо нарахування штрафу  заперечує посилаючись на те, що договір №
2187 від 14.04.05 р. був розірваний 03.11.05 р., у зв"язку з чим позивач,
на думку відповідача, не має правових підстав для нарахування штрафу в строк
після розірвання договору, тобто після 03.11.05 р.

20 травня 2008 р. в судовому засіданні було оголошено перерву до
29 травня 2008 р.

23 травня 2008 р. позивач надав до суду заперечення на відзив на
позовну заяву, в яких вказує, що сума основного боргу відповідача перед
позивачем складає 670,53 грн та надав розрахунок суми боргу.

29 травня 2008 р. сторони звернулись до суду з заявою про
продовження строку розгляду справи до 15 червня 2008 р., у зв"язку з
необхідністю надання  уточнень .

Ухвалою господарського суду Харківської області від  29 травня 2008 р. було задоволено заяву
сторін про продовження строку розгляду справи, продовжено строк розгляду справи
до 15 червня 2008 р. та відкладено розгляд справи на 10 червня 2008 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  10 червня 2008 р. було відкладено розгляд
справи на 17 червня 2008 р.

17 червня 2008 р. сторони звернулись до суду з заявою про
продовження строку розгляду справи до 15 липня 2008 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  17 червня 2008 р. було задоволено заяву
сторін про продовження строку розгляду справи, продовжено строк розгляду справи
до 15 липня 2008 р. та  відкладено розгляд
справи на 07 липня 2008 р.

07 липня 2008 р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 14
липня 2008 р.

14 липня 2008 р. сторони звернулись до суду з заявою про
продовження строку розгляду справи до 15 серпня 2008 р., у зв"язку з
необхідністю надання позивачем уточнень до позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  14 липня 2008 р. було задоволено заяву сторін
про продовження строку розгляду справи, продовжено строк розгляду справи до
15  серпня 2008 р. та  відкладено розгляд справи на 05 серпня 2008
р.

24 липня 2008 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України звернувся до
суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з
відповідача 670,53 грн. боргу, 62,05 грн. пені, 18250 грн. штрафу та  судові витрати, а також зобов"язати
відповідача повернути місце, розтошоване за адресою : м. Харків, вул.
Данилевського х пр. Леніна, за актом прийому - передачі.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх
урахуванням.

Представник позивача у судовому засіданні підтримувала уточнені
позовні вимоги.

Представник відповідача  позовні
вимоги визнавав частково з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Представники сторін звернулись до суду з заявою про розгляд справи
без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява
розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами з урахуванням наданих уточнень.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноважених представників
сторін, судом встановлено наступне.

14 квітня 2005 р. між Комунальним підприємством "Міський
інформаційний центр", м. Х-в (далі позивач) та Фізичною особою підприємцем
ОСОБА_2, м. Х-в (далі відповідач) було укладено договір № 2187 про надання в
користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування
спеціальних конструкцій, у відповідності до умов якого позивач надає
відповідачу місця, які перебувають у комунальній власності, для розташування
спеціальних конструкцій, згідно Додатку №1, який є невід"ємною частиною
договору, а відповідач, в свою чергу, сплачує за користування вказаними
місцями. Пунктом 1.4 договору передбачено, що місця передаються відповідачу
згідно акту прийому- передачі строком з 14 квітня 2005 р.  по 31 грудня 2005 р. Пунктом 4.1 договору
передбачено, що розмір плати за користування всіма місцями, які надані в
користування складає 186,62 грн., з урахуванням ПДВ. Пунктом 4.2 договору
передбачено, що з дня укладення цього договору і до отримання дозвілу на
розміщення зовнішньої реклами на спеціальних конструкціях, які встановлюються
на місцях, наданих за договором, відповідач щомісячно вносить плату за
користування всіма місцями у розмірі 25% від суми, передбаченої п. 4.1 договору,
що складає 46,66 грн. Пунктом 4.5 договору передбачено, що внесення плати за
користування місцями здійснюється
авансом до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється
оплата. Відповідно до п. 5.1 договору, протягом 3-х днів після припинення дії
договору на будь-яких підставах, відповідач зобов"язаний звільнити надані
в користування місця і передати їх позивачу . Повернення місць, наданих в
користування, здійснюється відповідачем на підставі актів прийому- передачи,
які підписуються уповноваженими представниками сторін. При цьому демонтаж
спеціальних конструкцій і приведення територій місць у належний стан
здійснюється відповідачем самостійно за власний рахунок. Пунктом 5.2 договору
передбачено, що місця вважаються фактично повернутими з моменту підписання
актів прийому -передачі. Згідно з пунктом 6.1 договору, за несплату,
несвоєчасну або неповну сплату платежів,
відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відповідно до п.
6.2 договору, у разі прострочення повернення місць, наданих в користування,
відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 50 грн. за кожний день затримки
повернення кожного місця. Пунктами 2.1 та 2.2 договору передбачений строк дії договору,
а саме договір набирає чинності з 14 квітня 2005 р. і по 31 грудня 2005 р. Цей
договір може бути пролонгований на тих самих умовах тільки за письмовою угодою
сторін. Відповідач має пріоритетне право на пролонгацію цього договору у
випадку належного виконання всіх його умов.

В додатку № 1 до договору  №
2187 від 14.04.05 р. зазначений вид та розмір спеціальних конструкцій, адреса
їх розташування та розмір оплати.

На виконання умов вказаного договору позивач надав в експлуатацію
відповідачу місце, що знаходиться в комунальній власності  для розміщення спеціальної конструкції- щит
стаціонарний(1,2х1,8х2), за адресою: м. Харків, вул. Данілевського, пр. Леніна,
строком з 14 квітня 2005 р. по 31 грудня 2005 р., що підтверджується актом
прийому- передачі місць  від 14.04.05 р.,
який підписаний обома сторонами та скріплений печатками. У вказаному акті
зазначений саме договір № 2187 від 14.04.05 р., що свідчить про те, що
зобов"язання здійснювались саме на виконання цього договору.

На підставі довідки відділу реклами управління містобудування та
архитектури про встановлення пріоритету від 12.04.05 р. відповідачу встановлено
пріоритет на розміщення спеціальної конструкції щит стаціонарний (1,2х8х2) на
три місяці до отримання дозволу на її розміщення.

20 липня 2005 р. відповідачем був отриманий дозвіл на розміщення
спеціальної конструкції щит стаціонарний, про що свідчить рішення виконавчого
комітету Харківської міської ради № 863 від 20.07.05 р. та додаток до нього.

Таким чином, як   було
передбачено умовами договору, відповідач після отримання дозволу повинен був
сплачувати позивачу 186,62 грн. за користування місцями кожного місяця.

Проте відповідач сплатив лише частково, що підтверджується
банківським витягом від 11.07.05 р. на суму 166,42 грн., в  графі призначення платежу якого  вказано:"плата за викор. місця для розм.
рекл. конструк. за квітень-липень 2005 зг. дог. 2187 від 14.04.05".

Матеріали справи свідчать про те, що позивач неодноразово
направляв відповідачу повідомлення № 209 від 20.05.05 р., № 491 від 15.06.05
р., №977 від 02.09.05 р., № 4309 від 27.10.05 р. з вимогою сплатити суму
заборгованості, що підтверджується поштовими повідомленнями з відміткою про
відправку.  Відповідач на вказані
повідомлення не відреагував та грошові кошти не перерахував.

Відповідно до п. 8.1.2 договору № 2187 від 14.04.05 р., договір
припиняє свою дію, якщо відповідач не платить, несвоєчасно або не у повному
обсязі вносить платежи за користування місцями.

Відповідно до п. 8.2 договору, у разі припинення дії цього
договору на підставах, передбачених п. 8.1.2 - 8.1.4 договору, він вважається
таким, що припинив свою дію через 10 днів з дати відправлення письмового
повідомлення відповідачу про припинення дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено на
адресу відповідача письмове повідомлення № 4309 від 27.10.05 р. , в якому
вказано про припинення дії договору
напротязі 10-ти днів з дати відправки цього повідомлення, а також
зазначено про заборгованість у сумі 832,27 грн., яка повинна бути погашена напротязі
5-ти днів. До матеріалів справи додано поштове повідомлення з відміткою про
відправку вказаного повідомлення.

Таким чином, станом на 09 листопада 2005 р., договір № 2187 від
14.04.05 р. вважається таким, що припинив
свою дію

Відповідач не виконав взяті на себе зобов"язання, не погасив
суму заборгованості та не повернув місце позивачу, що і стало підставою для
звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для
виконання сторонами.

Як вже було вищезазначено, відповідно до п. 5.1 договору, протягом
3-х днів після припинення дії договору на будь-яких підставах, відповідач
зобов"язаний звільнити надані в користування місця і передати їх позивачу
. Повернення місць, наданих в користування, здійснюється відповідачем на
підставі актів прийому- передачи, які підписуються уповноваженими
представниками сторін. При цьому демонтаж спеціальних конструкцій і приведення
територій місць у належний стан здійснюється відповідачем самостійно за власні
рахунок.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення
для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, отримання місце для використання з боку відповідача
підтверджується належним доказом - актом прийому - передачі від 14.04.05
р.  На підтвердження факту
користування  відповідачем місцем,
позивач надав до суду витяг банку від 11.07.05 р. про зарахування на його
рахунок місячної плати за користування
місцями, в якому зазначено період сплати- квітень- липень 2005 р. та
посилання на те, що сплата здійснюється за користування місцями за договором №
2187 від 14.04.05 р. Однак доказів фактичного повернення місць,  відповідач не надав, сторони підтвердили те,
що відповідач не передав місця за актом приймання-передачі, як то було
передбачено умовами договору.

Зазначені обставини в сукупності свідчать про те, що відповідачем
використувувалось вказане місце, проте не було повернуто позивачеві на умовах,
передбачених договором, тому суд дійшов висновку про задоволення позовної
вимоги про зобов"язання відповідача повернути місце.

Враховуючи вказані обставини,
враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що
зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору
та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні
документи, що підтверджують здійснення відповідачем повного розрахунку за
користування місцями, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в
частині стягнення коштів в сумі -670,53 грн.
правомірна та обгрунтована, така , що не спростована відповідачем, тому
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк  (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від
зобов'язання  або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання
є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання,
настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за
несоєчасне виконання грошових зобов"язань",    пеня
обчислюється  від  суми
простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної
облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Згідно до ст.ст.193,198 ГК України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських
санкцій, передбачених законом або договором.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача пені у сумі 62,05
грн., яка нарахована позивачем за прострочення виконання грошового
зобов"язання у відповідності до умов, передбачених вищевказаним договором,
відповідає вимогам діючого законодавства, розрахунок пені перевірено судом,
тому підлягає задоволенню.

Враховуючи надану заяву позивачем про уточнення до позовних вимог,
суд визнає її як відмовою від позову, в частині стягнення з відповідача 56,47
грн. пені, приймає її як таку, що не суперечить вимогам чинного законодавства
та не порушує прав чи законних інтересів сторін та припиняє провадження в цій частині
позовних вимог, відповідно до п.4 ст. 80 ГПК України.

Також позивачем заявлена позовна вимога про стягнення з
відповідача 18250 грн. штрафу за несвоєчасну передачу місця, яка нарахована ним
відповідно до  п. 6.2 договору.

Як було вищевказано відповідно до п. 5.1 договору, протягом 3-х
днів після припинення дії договору на будь-яких підставах, відповідач
зобов"язаний звільнити надані в користування місця і передати їх позивачу
. Згідно п. 6.2 договору, яким передбачено, що у разі прострочення повернення
місць, наданих в користування, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 50
грн. за кожний день затримки повернення кожного місця.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов"язання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що штрафом- є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного
зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

З матеріалів справи вбачається, що сторони при укладанні договору
№ № 2187від 14.04.05 р погодили між собою встановлення такої відповідальності у
вигляді штрафу який нараховується  у
розмірі 50 грн. за кожний день затримки повернення кожного місця, що за своєю
правовою природою є пенею, оскільки штрафом у відповідності до вимог діючого
законодавстває є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного
або неналежно виконаного зобов"язання.

Сторонами  було визначено
про те, що (п.6.6 договору) у випадках, передбачених пунктами 6.2., 6.4., 6.5.,
договору, нарахування штрафних санкцій через шість місяців від дня, коли
зобов"язання мало бути виконано не припиняється.

Крім того слід зазначити стосовно позовних вимог про стягнення
18250 грн. штрафу стосовно строку позовної давності.   Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення, тоді як відповідач до винесення рішення у справі не
просив суд застосувати позовну давність.

Суд зазначає про те, що у відповідності до ст.627 ЦК України:
відповідно до ст.6 цього Кодексу,
сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні
умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів
цивільного законодавства і договору: сторони мають право врегулювати ті
відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а
також відступати від положень, що визначені цими актами, і самостійно
врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься
пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо
обов"язковість сторін положень актів цивільного законодавства випливає з
їхнього змісту чи суті відносин між сторонами.

Враховуючи вимоги ст.629 ЦК України, а саме те, що договір є
обов"язковим для виконання сторонами, приймаючи до уваги те, що відповідач
не виконав прийнятий на себе обов*язок щодо повернення місця в терміни,
встановлені умовами укладеного договору та після закінчення його дії, місце що
надано у користування за актом приймання-передачі позивачу не було повернуто,
позовна вимога щодо стягнення штрафу за невиконання відповідачем
зобов"язань,   підлягає
задоволенню  у сумі 18250 грн.

У відповідності  зі статтями
44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним
витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покласти на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.124,129 Конституції України,  ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. ст.549,
610, 611, 612, ч.2 ст.625 , 627, 629  ЦК
України, ст.ст.193, 198,  ГК України,
ст.ст. 32,33,43,44, 49, ст. 78, п. 4 ст. 80, 82-85 ГПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов"язати Фізичну особу підприємця ОСОБА_2, м.
Х-в(АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) повернути місце, розташоване за адресою : м. Харків,
вул. Данилеського Х пр. Леніна, за актом прийому- передачі.

Стягнути з  Фізичної особи
підприємця ОСОБА_2, м. Х-в(АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства "Міський інформаційний центр", м. Х-в(61166, м. Харків,
пр. Леніна, 38, оф. 618, код 32135675, р/р 375 в АКБ "Золоті
ворота",м. Харків, МФО 351931) 670,53 грн. боргу, 62,05 грн. пені, 18250 грн.
штрафу, 274,57 грн.  державного мита   та 117,65 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення пені у сумі 56,47 грн.  провадження у справі припинити  на підставі п.4 ст. 80 ГПК України.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст Рішення підписано 08 серпня  2008 року.

Суддя