ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.07.08                                                                                 Справа № 2/447ад.

За позовом Прокурора м. Луганська в інтересах держави в особі Урядового органу державного управління - державної інспекції з енергозбереження в в особі територіального управління по Луганській області, м. Луганськ

до Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода»в особі Краснолуцького департаменту Алчевського РВУ, м. Луганськ

про стягнення 173 989 грн. 50 коп.

Судова колегія у складі: суддя Седляр О.О., головуючий,

суддя Зюбанова Н.М.,

суддя Батюк Г.М.

в присутності представників сторін:

від позивача – Шоха С.Є., дов. від 01.07.08 № 12/139-1606,

від відповідача –Осадча О.С., дов. від 05.05.08 № 245,

прокурор – Подгорна Г.В.,

розглянувши матеріали справи,

в с т а н о в и л а:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у сумі 173 989 грн. 50 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 21.09.06 № 20/201 позовні вимоги відхилив, посилаючись на незгоду з висновками, викладеними у акті перевірки та приписі. Також, при цьому він посилається на неприйнятність Методики визначення неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої наказом Держкоменергозбереження № 113 від 26.10.01 та до відношень по транспортуванню питного водопостачання.

Поясненнями від 30.07.08 № 20 відповідач також повідомив, що додатково не визнає позовні вимоги посилаючись на те, що:

- позивачем безпідставно стверджується про факт безгосподарного використання підприємством паливно-енергетичних ресурсів з систематичним перевищенням стандартизованих енергетичних рівнів;

- позивачем не було дотримано строків щодо винесення постанови про стягнення підвищеної плати, оскільки було надано припис з зазначенням у ньому строків для усунення недоліків, який було виконано.

Сторони не досягли примирення.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що:

Згідно ст. 9 Закону України «Про енергозбереження»від 01.07.94 № 74/94 ( далі –Закон № 74/94) управління у сфері енергозбереження… здійснення функцій контролю, прогнозування, інформування та іншої виконавчо-розпорядчої діяльності здійснює Кабінет Міністрів України та уповноважений їм орган.

Державна інспекція з енергозбереження є органом державного управління у цієї сфері що закріплено у п. 1 Положення про Державну інспекцію по енергозбереженню, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.00 № 1039.

Відповідно до п.п е, є ст. 11 Закону № 74/94 економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають, зокрема , введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами, застосування економічних санкцій за марнотратне витрачання палива та енергії внаслідок безгосподарної або некомпетентної діяльності працюючих.

Пунктом а ч.1 ст. 17 Закону № 74/94 передбачені економічні санкції накладаються на юридичних та фізичних осіб за марнотратне витрачання та прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів.

Відповідальність за порушення законодавства про енергозбереження несуть особи, винні у, зокрема, безгосподарному використанні паливно-енергетичних ресурсів з систематичним перевищенням стандартизованих енергетичних рівнів та порушенні вимог щодо раціонального використання та ощадливого витрачання паливно-енергетичних ресурсів (п. є ч. 2 ст. 27 Закону).

Відповідно до аб. 2 р. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.93 «Про заходи щодо ефективного використання газу на інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві»зі змінами та доповненнями, визначено, якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними та технологічними картами, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження.

Як вбачається з матеріалів справи, територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області проведено комплексну перевірку використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємстві відповідача, за результатами якої складено акт від 18.05.04 № 18-12/074. Вказаним актом визнано нераціональні перевитрати паливно-енергетичних ресурсів ( електроенергії) склали –399058,5 кВтг/рік, що складає розмір підвищеної плати 173 989 грн. 50 коп. Зі складеним актом ознайомлені керівник підприємства Краснолуцького департаменту АРВУ ОКП «Луганськвода»та головний енергетик.

На підставі акту винесено постанову від 18.05.06 № 18-12/074-1 про застосування підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів, якою до відповідача застосовано подвійну плату за перевитрати у розмірі 173 989 грн. 50 коп., яку він просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав визначених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності судова колегія вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Правова природа підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів передбачена п. а ч.1 ст. 17 Закону № 74/94 у разі незадовільного стану устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними та технологічними картами, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики.

З наведеного вбачається, що обов’язок сплати даної санкції споживачем електричної енергії виникає безпосередньо в силу закону при наявності факту правопорушення, який зафіксований актом перевірки.

Як свідчать матеріали справи, акт перевірки від 18.05.04 № 18-12/074 та постанова від 18.05.06 № 18-12/074-1, відповідачем не оскаржена.

Заперечення відповідача за відзивом відхиляються, у зв’язку з необгрунтованістю, з врахуванням роз’яснень ДПНТР «Укренергоефективність», основного роз робітника методики визначення неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, яка затверджена наказом Держкоменергозбереження № 113 від 26.10.01.

Відповідно до п.4 ст. 94 КАС України судовий збір з відповідача не стягується.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п"ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 150, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

п о с т а н о в и л а:

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», м. Луганськ, кв. Пролетаріату Донбасу, 166, код 32538783 на користь державного бюджету України: Державний бюджет м. Луганськ код бюджетної класифікації 23030300, р/р 0002, код ЗКПО 24045556, МФО 804013 отримувач: Управління Державного казначейства у Луганській області підвищену плату за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у розмірі 173 989 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 01.08.08 у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             О.О. Седляр

Суддя Н.М. Зюбанова

Суддя Г.М. Батюк