ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.07.08р.

Справа № 11/181-08

За позовом відкритого акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ

до відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення 74 928, 68 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Продайко О.В., довіреність №6 від 11.01.08р., юрисконсульт

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути 74 928, 68 грн. що складають суму збитків завданих відповідачем в результаті повернення 94 вагонів товару поставлених в порушення господарських зобов'язань, передбачених умовами договору №2774/25-0022-02 від 22.11.07р.

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на належне виконання умов договору, та зокрема, додаткової угоди №15 від 01.01.06р., згідно якої поставка товару здійснена позивачу у строки та розмірі визначені специфікацією №19.

У судовому засіданні від 08.07.08р. оголошувалась перерва до 14.07.08р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.04р. сторони уклали договір поставки №2774/25-0022-02 згідно якому постачальник (відповідач у даній справі) зобов'язався передати у власність покупця (позивача) залізорудну сировину згідно додатків (специфікацій, додаткових угод) до цього договору, а покупець (позивач) зобов'язався прийняти вказаний товар та своєчасно оплатити його на умовах, передбачених договором (п.1.1 договору).

Згідно п.4.1 договору строки та умови постачання залізорудної сировини оговорюються сторонами в додатках (специфікаціях, додаткових угодах), які є невід'ємною частиною укладеного договору. Умови постачання товару повинні відповідати правилам "Інкотермс -2000".

Оплата товару здійснюється на умовах 100% попередньої оплати (п.5.2 договору).

В п.10.1. сторони встановили строк дії договору з 01.12.04р. по 31.10.05р.

30.12.05р. сторонами укладено додаткову угоду до спірного договору, в якій строк договору продовжено до 31.12.06р.

01.01.06р. сторони уклали додаткову угоду №15 до договору поставки №2774/25-0022-02 від 22.11.04р., відповідно до умов якої, постачальник зобов'язався в січні 2006 року передати у власність покупця товар згідно специфікації №19, а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар та оплатити його на умовах, передбачених договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Недопустимість односторонньої відмови від зобов’язання встановлено в ст.525 Цивільного кодексу України.

Виконуючи умови договору, зокрема додаткової угоди №15, відповідач поставив на адресу позивача залізорудний концентрат в кількості 94-х вагонів по залізничним накладним №45082850 від 02.01.06р.- 2 вагони, №45530568 від 06.01.06р. - 40 вагонів, №45530572 від 06.01.06р. - 52 вагони.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що порушення відповідачем умов договору, а саме, поставки товару без отримання попередньої оплати, відсутності заявки та узгодженого графіку, призвели до виникнення у позивача збитків, пов’язаних з поверненням товару.

Як свідчать матеріали справи поставка товару дійсно відбулася без отримання попередньої оплати, проте діюче законодавство не забороняє дострокове виконання зобов’язання, якщо інше не передбачено умовами договору. Умови спірного договору не місять заборони щодо дострокового виконання зобов’язання стосовно поставки товару. До того ж, неможливо погодитися з позивачем, стосовного того, що своїми діями по поставці товару без отримання попередньої оплати останньому завдані зазначені у позові збитки.

Стосовно відсутності заявки Покупця (позивача) слід зазначити наступне. В п.4.2 договору встановлено, що покупець до 5-го числа кожного місяця, що передує місяцю відвантаження, повинен надати постачальнику письмову заявку на відвантаження товару, в якій з'ясовується розмір та графік місячної поставки.

Доказів, які б свідчили про те, що позивач, який повинен надавати письмову заявку на відвантаження товару, надавав таку заявку на січень 2006р., суду надано не було.

При цьому слід зазначити, що редакція вказаного вище пункту договору є доречною при здійсненні поставок на протязі довгого проміжку часу (квартал, рік). В разі узгодження коротших строків поставки, доречно, у випадку необхідності, визначати і відповідні строки надання письмових заявок, графіків.

Укладаючи 01.01.06р. додаткову угоду №15 та специфікацію №19, в яких узгоджено поставку певної кількості товару в січні 2006р., сторонами додатково не було узгоджено строки подачі заявки та графіку, а отже, слід дійти висновку про те, що сторони визначили лише загальний строк поставки - протягом січня 2006р., без подачі заявок та графіків, що є їх безперечним правом.

З огляду на викладене вбачається, що здійснивши на адресу позивача поставку товару в січні 2006р. відповідач діяв в межах умов договору, та відповідно до його умов.

До того ж, у своїй позовній заяві позивач також зазначає, що спірні вагони були повернені ним, з метою ефективного використання рухомого складу залізниці, у зв’язку з відсутністю вільних площ на рудному дворі для розвантаження товару, та у зв’язку зі зменшенням доменного виробництва та відсутністю узгоджених умов постачання товару в січні 2006р.

Зазначені вище обставини не пов’язані з невиконанням чи неналежним виконанням умов договору відповідачем.

Посилання позивача на телеграму від 01.01.06р., що надсилалась на адресу відповідача з вимогою не здійснювати відвантаження товару з 01.01.06р., не може розглядатися судом як неузгодження всіх умов постачання в січні 2006р., оскільки саме в цей день сторонами укладалась додаткова угода до спірного договору, при укладенні якої сторони і повинні були узгодити всі необхідні на їхню думку умови.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодовувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Притягнення до господарсько-правової відповідальності можливе лише за наявності певних, передбачених законом умов, сукупність яких створює склад господарського правопорушення, який є підставою господарсько-правової відповідальності.

Складовими елементами правопорушення є збитки, протиправна поведінка учасника господарських відносин, що спричинила збитки, причинний зв'язок між ними та вина особи, що спричинила збитки.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів звільняє від відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів наявність правопорушення - причинного зв’язку між збитками, що виникли у нього, які пов’язані з поверненням товару та протиправної поведінки відповідача, при виконанні умов спірного договору.

За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 525, 526, 610, 611, 623 Цивільного кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя

І.Ф. Мельниченко