ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2008р.

№ 11/120-А

За позовом

Державної податкової інспекції у Солом’янському районі міста Києва

до

1) Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжнародна група морепродуктів”

2) Товариства з обмеженою відповідальністю “Астерія”

про

визнання угоди недійсною та стягнення 641 057,00 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар с/з Пунейко Л.М.

Представники

від позивача

від відповідача-1

Єгорова О.С. –ст. подат. інспектор

Токарев Г.Я. –представник

від відповідача-2

не прибули

Обставини справи:

Державна податкова інспекція у Солом’янському районі міста Києва (далі –позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 37 від 02.06.2004 р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “Міжнародна група морепродуктів” (далі –відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Астерія” (далі –відповідач-2) відповідно до ст. 207, ст. 208 ГК України, стягнення з відповідача-2 на користь відповідача-1 вартості товару отриманого за договором у сумі 641 057,00 грн., а також стягнення з відповідача-1 в доход Державного бюджету України коштів у розмірі 641 057,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2008 р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю “Астерія” у зв’язку з припиненням цього відповідача як юридичної особи.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що договір від 01.09.2005 №01-09/05 укладений відповідачами з метою, завідомо суперечною інтересам держави, за наявності умислу у відповідача-2, оскільки відповідач –2 за юридичною адресою не знаходиться, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2005 р. у справі № 2-6088/11 установчі документи та свідоцтво платника ПДВ відповідача-2 визнані недійсними.

Відповідач-1 проти позову заперечує, посилаючись на те, що наявність умислу у відповідача-2 на укладення договору з метою, завідомо суперечною інтересам держави, позивачем належними та допустимими доказами не доведена; рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2005 р. у справі № 2-6088/11, на яке позивач посилається в обґрунтування позову, скасовано, а в процесі нового розгляду справи ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2007 р. вказана справа залишена без розгляду.

Відповідач-2 заперечень проти позову не надав, явку повноважних представників у судове засідання не забезпечив.

Відповідно до ч.6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, справа вирішується на основі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2004 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Міжнародна група морепродуктів” (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Астерія” (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу № 37.

За умовами даного договору продавець зобов’язався передати у власність покупця товар, а покупець –сплатити його вартість, визначену у видаткових накладних (п. 2.1, 2.2, 4.1 договору).

Виконання сторонами даного Договору підтверджується наявними в справі податковими накладними №7241 від 10.09.04 на суму 4900,00 грн., № 7329 від 14.09.04 на суму 52 000,00 грн., № 8589 від 20.10.04 на суму 12 317,00 грн., №8751 від 26.10.04 на суму 5 500,00 грн.; № 8968 від 01.11.04 на суму 13 900,00 грн., № 10071 від 30.11.04 на суму 58 700,00 грн., № 10088 від 03.12.04 на суму 1 500,00 грн., № 10258 від 10.12.04 на суму 134 644,00 грн., № 10529 від 20.12.04 на суму 60 010,00 грн., № 10636 від 22.12.04 на суму 210 937,00 грн., № 10725 від 24.12.04 на суму 33 748,81 грн., № 10952 від 30.12.04 на суму 31 300,00 грн., № 870 від 28.01.05 на суму 6 600,00 грн., № 2249 від 01.03.05 на суму 15 000,00 грн.; видатковими накладними №7241 від 10.09.04 на суму 4900,00 грн., № 7329 від 14.09.04 на суму 52 000,00 грн., № 8580 від 20.10.04 на суму 12 317,00 грн., № 8751 від 26.10.04 на суму 5 500,00 грн., № 8968 від 01.11.04 на суму 13 900,00 грн., № 10071 від 30.11.04 на суму 58 700,00 грн.; № 10088 від 03.12.04 на суму 1 500,00 грн..; № 10258 від 10.12.04 на суму 134 644,00 грн., № 10529 від 20.12.04 на суму 60 010,00 грн.; № 10636 від 22.12.04 на суму 210 037,00 грн.; № 10725 від 24.12.04 на суму 33 748,81 грн., № 10952 від 30.12.04 на суму 31 300,00 грн.; № 870 від 28.01.05 на суму 6 600.00 грн., № 2249 від 01.03.05 на суму 15 000,00 грн., а також карткою рахунку 361 відповідача-1 по контрагенту –відповідачу-2.

Видані відповідачу-2 податкові накладні відображені відповідачем-1 у книзі обліку придбання товарів (робіт, послуг) за відповідні податкові періоди.

Укладений між відповідачами договір позивач вважає таким, що укладений з метою, завідомо суперечною інтересам держави. Позов заявлений позивачем на підставі ст. 207, ст. 208 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику про визнання угод недійсними" від 28.04.1978 № 3 (з наступними змінами та доповненнями) угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Пунктом 11 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними" № 02-5/111 від 12.03.1999 визначається, що необхідними умовами для визнання угоди недійсною є її укладення з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства; для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди, якою із сторін і в якій мірі виконано угоду, а також вину сторін у формі умислу.

Таким чином, розглядаючи такий спір, суд повинен визначити наявність наступних ознак:

а) вчинення дій об'єктивно призводить до порушення інтересів держави і суспільства в цілому, а тому в даному випадку повинно бути наявним порушення вимог саме норм законів та нормативних актів, які визначають соціально-економічні основи держави і суспільства;

б) такі угоди характеризуються суб'єктивним наміром сторін (чи однієї сторони) порушити вимоги закону, оскільки укладаються з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а тому для визнання недійсними цих угод необхідно встановити вину сторін (або, принаймні, однієї з них) у формі умислу при укладенні угоди;

в) факт наявності суб'єктивного чинника може мати місце з боку посадових осіб підприємства, а не з боку самої юридичної особи, а тому суб'єктивний склад правопорушення повинен бути встановлений компетентним державним органом і підтверджений законодавчо визначеними засобами доказування.

В обґрунтування позовних вимог про визнання укладеної між відповідачами угоди на підставі ст. 207 ЦК України, а також про наявність умислу на укладення цієї угоди з метою, завідомо суперечною інтересам держави, у відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Астерія”, позивач посилається на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.11.2005 р., яким визнано недійсними статутний договір Товариства з обмеженою відповідальністю “Астерія”, статут, зареєстрований Голосіївською районною адміністрацією у м. Києві за № 06932 з моменту реєстрації, Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю “Астерія” з моменту внесення його до реєстру платників податку на додану вартість.

Однак, вказане рішення Голосіївського суду скасоване ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11.07.2006 р. з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.10.2007 р. справу за позовом Державної податкової адміністрації у м. Києві до ТОВ “Астерія”, Воропаєва Олексія Михайловича, Чумакова Володимира Івановича, треті особи ТОВ “Єврохотелсістем”, ТОВ “Терекс”, Голосіївська районна у місті Києві державна адміністрація про визнання недійсними правоустановчих та реєстраційних документів ТОВ “Астерія” залишено без розгляду.

Вказана ухвала, як повідомив Голосіївський районний суд м. Києва листом від 29.08.2008 р.(в справі) набрала законної сили 29.10.2007 р.

За таких обставин, рішення Голосіївського районного суду м. Києва, на яке посилається позивач, доказової сили не має.

При цьому суд відзначає, що наявність умислу не може бути підтверджена лише рішенням районного суду про визнання статуту сторони договору недійсними, оскільки предметом дослідження у цивільній справі була, зокрема, відповідність установчих документів вимогам чинного законодавства, а не наявність протиправного умислу при укладенні угоди, що мала місце під час підприємницької діяльності суб'єкта.

Тому сам факт визнання недійсними установчих документів не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених таким підприємством.

До того ж, чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди не покладено обов’язку по перевірці відповідності діючому законодавству установчих документів іншого учасника правовідносин. У відповідності до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців" якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

На час укладання спірного договору відповідач –Товариство з обмеженою відповідальністю “Астерія” було зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності та перебувало в ЄДРПОУ.

Як роз’яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" № 3 від 28.04.1978 (з наступними змінами), до угод, укладених з метою, свідомо суперечною інтересам держави і суспільства, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами доходів від оподаткування.

Позивач вказує, що укладена відповідачами угода суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки укладена з метою приховування доходів від оподаткування.

Інтерес держави і суспільства у сплаті суб’єктами оподаткування податків випливає з обов’язку кожного сплачувати податки і збори, закріпленому у ст. 67 Конституції України.

Мета є суб’єктивною ознакою, притаманною фізичним особам. Юридичні особи діють через органи управління, і , як наслідок, через фізичних осіб, що входять до складу таких органів управління.

Отже, для встановлення умислу та мети в діях юридичної особи, необхідно довести наявність умислу та мети в діях фізичних осіб, що діяли від імені відповідної юридичної особи, на укладення угоди з метою, завідомо суперечної інтересам держави.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ухилення від сплати податків є окремим складом злочину (ст. 212 КК України) і, відповідно, потребує окремою кваліфікації судом за наявності відповідних і доведених у суді обставин.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що факт ухилення від сплати податків конкретними посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю “Астерія” встановлений обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно з п. 1.12 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 №2181-111 зі змінами і доповненнями, контролюючий орган - державний орган, який у межах своєї компетенції, визначеної законодавством, здійснює контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) та погашенням податкових зобов’язань чи податкового боргу. Вичерпний перелік контролюючих органів визначається статтею 2 цього Закону. Стосовно податків і зборів (обов'язкових платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпунктах 2.1.1-2.1.3 цього пункту є органи державної податкової служби.

Підпунктом 4.2.2 п.4.2 ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

г) згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

У відповідності до пп. 5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги, які є письмовою вимогою податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу (пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6, п. 1.10 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами").

Порушення будь-якою юридичною особою податкового законодавства встановлюється посадовими особами контролюючого органу у результаті перевірки фінансово-господарської діяльності і фіксуються у акті, складеному по результатах вказаної перевірки, а також зазначається у відповідному рішенні податкової служби, яке повинно бути виконане упродовж встановленого податковим законодавством строку.

Таким чином, наслідком заниження Товариством з обмеженою відповідальністю “Астерія” податкових зобов’язань можуть бути відповідні донарахування сум податків та застосування штрафних санкцій, а не визнання недійсним договору. Доказів про донарахування відповідачу-2 податкових зобов’язань, в тому числі по господарським операціям з відповідачем-1, суду не надано.

Сам по собі досліджуваний судом договір не є таким, що суперечить інтересам держави та суспільства. Товар, реалізований відповідачем-1, не виключено законом із цивільного обігу, немає й інших законодавчих обмежень стосовно його купівлі-продажу.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Своїх вимог позивач суду не довів, належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог не надав.

Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя

Ю.М. Смирнова

Дата підписання постанови: 01.10.2008