СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

14.07.2008

Справа №2-24/1735-2008А

За адміністративним позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, (АДРЕСА_1;
ідентифікаційний код НОМЕР_1)

До відповідача ДПІ в м. Алушта,
(98500 м. Алушта, вул. Леніна, 22-а)

До відповідача  Маломаякської сільської ради, (98540 с Малий
маяк, вул. Кооперативна, 3)

Про визнання незаконним акту та
стягнення 96,00 грн.

Суддя Колосова Г.Г.

При секретарі Новохацької І.П.

За участю представників:

Від позивача -  ОСОБА_1, ОСОБА_2, довіреність у справі

Від відповідача - Патраш В.І.,
довіреність у справі

Від відповідача - не з'явився

Обставини справи:

Позивач звернувся  з позовом до відповідачів про визнання
незаконним акту № 03/000337 від 31.10.2007 р. в частині застосування
штрафних санкцій у сумі 1700,00 грн., зменшення суми штрафних санкцій у відповідності
з п. 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг", а також
стягнення  з Маломаякської сільської ради
96,00 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні 14.07.2008 р. усно вказав на те, що зменшена сума штрафних санкцій
повинна бути поділена між ДПІ в м. Алушта та Маломаякською сільською радою.

Представник відповідача  проти позову заперечує з мотивів, викладених
у запереченнях на позов від 01.04.2008 р.

Ухвалою ГС АР Крим від 14.07.2008
р. провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання незаконним акту
№ 03/000337 від 31.10.2007 р. в частині застосування штрафних санкцій
у сумі 1700,00 грн. було закрито.

Пунктом 6 Закону України “Про
внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІУ від
06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р. до початку діяльності окружних та
апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі
господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України
1991 року (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні
місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до ст. 41 Кодексу
Адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду
адміністративної справи здійснював повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані документи, заслухавши представників сторін, суд, -

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична
особа - підприємець рішенням Виконкому Алуштинської міської ради та взята на
облік у ДПІ в м. Алушта.

31.10.2007 р. ДПІ в м. Алушта була
проведена перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері
готівкового та  безготівкового обігу
господарської одиниці - магазин, розташованого за адресою: АДРЕСА_2,  який
належить позивачу.

По результатам перевірки було
складено акт №01020495/000337/23-03 від 31.10.2007 р.

В ході перевірки були виявлені
наступні порушення:

- ст. 2, ст. 5, ст. 7 Закону
України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” №98/96-ВР
від 23.05.1996 р., що виразилося в здійсненні торгівельної діяльності без
придбання торгового патенту.

- п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування і послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР, що
виразилось в незастосуванні РРО та нероздрукуванні відповідного розрахункового
документа.

- ст. 15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995
року481/95-BP, що виразилось у роздрібній торгівлі алкогольних напоїв та
тютюнових виробів без наявності ліцензії.

За зазначені порушення ДПІ у м.
Алушта були застосовані штрафні санкції у розмірі 1700,00 грн. рішенням №
від 12.11.2007 р., у розмірі 4980,00 грн. рішенням № від
12.11.2007 р.

Позивач у позовній заяві
посилається на те, що сума штрафних санкцій, в супереч нормам законодавства,
значна завищена, а тому підлягає зменшенню. Також вказує на те, що Маломаякська
сільська рада своїми діями перешкоджала позивачу в отриманні всіх
узгоджувальних документі,  пов'язаних з
реалізацією товарів народного споживання, а тому зменшена сума штрафних санкцій
повинна бути стягнута з Маломаякської сільської ради.

У судовому засіданні 14.07.2008 р.
представник позивача усно вказав на те, що зменшена сума штрафних санкцій
повинна бути поділена між ДПІ в м. Алушта та Маломаякською сільською радою.

Дослідивши представлені докази, суд
вважає що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Актом перевірки було зафіксовано
факт реалізації на загальну суму 19,10 грн., у тому числі: 1 пачка сигарет
«Чнстерфилд» за ціною 3,10 грн., при цьому грошова розрахункова операція через
РРО не проводилась, на момент перевірки у позивача була відсутня ліцензія на
права реалізації табачник виробів.

Крім того на місці проведення
розрахунків знаходились грошові кошти на загальну суму 996,00 грн., у тому
числі грошові кошти, отримані за вищезгадану продукцію. Грошові кошті на місці
проведення розрахунків у розмірі 996,00 грн. через РРО не проводилась.

На місці проведення розрахунків
взагалі був відсутній реєстратор розрахункових операцій.

Акт перевірки був підписаний
позивачем особисто без зазначення заперечень, щодо фактів, викладених у акті.

Позивач вважає, що застосування до
нього штрафних санкцій за порушення Закону України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» у розмірі 1700,00 грн. на підставі абзацу 5 ч. 2
ст. 17 зазначеного закону є необґрунтованим, так як зазначена стаття не містить
фінансових санкцій, застосованих до позивача.

Також позивач стверджує, що
виявлені на місці розрахунків грошові кошти у розмірі 996,00 грн. знаходились у
санітарної книжці позивача та є власними коштами.

Через що позивач звернувся з
позовом до суду про визнання незаконним акту перевірки в частині застосування
штрафних санкцій у сумі 1700,00 грн., а також про зменшення суми штрафних
санкцій у відповідності з п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і
послуг»  до 96,00 грн., а також просить
стягнути вказану суму з Маломаякської сільськї ради.

Ухвалою ГС АР Крим від 14.07.2008
р. провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання незаконним акту
№ 03/000337 від 31.10.2007 р. в частині застосування штрафних санкцій
у сумі 1700,00 грн. було закрито.

Слід вказати, що у разі якщо позивач не
згодний з висновками перевіряючих, то він вправі  звернутися до суду з позовом про визнання
нечинними спірних рішень відповідача, що буде правильним способом захисту його
прав і інтересів.

Відповідної вимоги про визнання
недійсними або скасування рішення № від 12.11.2007 р., рішення №
від 12.11.2007 р. позивачем заявлено не було.

Щодо позовних вимог про зменшення
суми штрафних санкцій, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до статті 105 Кодексу
адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити
вимоги про: скасування  або  визнання
нечинним  рішення відповідача -
суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання
відповідача -  суб'єкта  владних
повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання  відповідача
-  суб'єкта владних повноважень
утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача  -
суб'єкта  владних  повноважень коштів на відшкодування
шкоди,  завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії;
встановлення   наявності   чи
відсутності    компетенції
(повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Аналіз положень статті дає змогу
стверджувати, що перелік вимог, які можуть міститися в адміністративному
позові, не є вичерпними, отже позовна заява може містити інші вимоги на захист
прав, свобод чи інтересів у сфері публічно -правових відносин.

Відповідно до статті 106 КАС
України адміністративний позов, крім вимог, вказаних у ст. 105 КАС України,
повинен містити форму судового захисту, тобто вказівки на те, якого виду рішення
вимагає позивач від суду.

Позивачем не визначний спосіб, яким
суд повинен поновити його порушено право, тобто яким способом суд може зменшити
штрафні санкції, застосовані рішенням ДПІ у м Алушта, яке до того ж не
оспорюється.

Позивач вказує також на той факт,
що відсутність під час проведення перевірки касового апарату та відповідних
ліцензій пояснюється тим, що Маломаякська
сільська рада перешкоджає позивачу на отримання дозвільних документів.

Позивач посилається на рішення ГС А
Крим від 21.12.2007 р. у справі № 2-8/10887-2007, яким ніби то встановлені
протиправні дії Маломаякської сільської ради, а тому зменшені штрафні санкції
повинні бути стягнуті з неї.

Судом встановлено, СПД ОСОБА_1
звернулася до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою
до відповідачів Маломаякської сільської ради, виконавчого комітету
Маломаякської сільської ради, та просила зобов'язати виконавчий комітет
Маломаякської сільської ради виконати рішення виконавчого комітету
Маломаякської сільської ради №193 “Про надання в оренду приміщень ПП
ОСОБА_3”шляхом укладення з ОСОБА_1 договору оренди. Визнати рішення
Маломаякської сільської ради №8-46 від 27.04.2007 року “Про відміну рішень
виконавчого комітету Маломаякської сілсьької ради №193 від 11.01.2007 року і №35
від 15.02.2007 року”незаконним -в частині скасування рішення Маломаякської
сільської ради №193 від 11.02.2007 року.

Вказаний позов був прийнятий до
розгляду та порушено провадження по справі №2-8/10887 -2007.

В подальшому позовні вимоги було
уточнено -позивач просив  визнати право
користування орендованим майном за фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1.
Скасувати Рішення 8-ї сесії 5-го скликання Маломаякської сільської ради №8-46
від 27.04.2007 року, в частині п.1,3,4, а п.2 даного рішення залишити в силі.
Вважати приватного підприємця ОСОБА_1 з однієї сторони та виконавчим комітетом
Маломаякської сільської ради з іншої сторони, які перебувають у договірних
зобов'язаннях на правах відповідно орендаря та орендодавця, підставою чого є
рішення виконавчого комітету Маломаякської сільської ради №193 від 11.01.2007
року та супровідного цьому рішенню вищевказані договори, укладені на виконання
вказаного рішення орендарем ОСОБА_1, з рекомендованими даним рішенням
зацікавленими організаціями та особами. Скасувати рішення №75 від 12.04.2007
року,  прийняте виконкомом Маломаякської
сільської ради від 12.04.2007 року як таке, що протиречить ст. 1-12 Закону
України “Про оренду комунального та державного майна”. Зобов'язати виконком
Маломаякської сільської ради укласти договір оренди строком на три роки, з
орендарем ОСОБА_1 в період з 11.12.2007 року по 11.12.2010 рік.

Рішенням ГС АР Крим від 21.12.2007
р. по справі №2-8/10887 -2007 позов було задоволено частково.  Скасовано п.1.3.4. Рішення №8-46, 8-ї сесії
5-го скликання Маломаякської сільської ради “Про скасування рішень виконавчого
комітету Маломаякської сільської ради №193 від 11.01.2007 року та №35 від
16.02.2007 року”від 27.04.2007 року.
Скасовано Рішення №75 Виконавчого комітету Маломаякської сільської ради
“Про затвердження протоколу засідання конкурсної комісії по відбору орендарів
на право оренди приміщення магазину в с. Малий Маяк,

вул. Морська, 11” від 12.04.2007
року. Скасовано Рішення №145 Виконавчого комітету Маломаякської сільської ради
“Про затвердження протоколу засідання конкурсної комісії по відбору орендарів
на право оренди приміщення магазину в с. Малий маяк, вул. Морська, 11”від
02.08.2007 року.

Зобов'язано Маломаякську сільську
раду (98500, АР Крим, м. Алушта, с. М. Маяк, вул. Кооперативна, 8) укласти з
фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_7) договір оренди приміщення
загальною площею 166кв.м., цокольного поверху багатоквартирного жилого будинку
в АДРЕСА_3, строком на 11 місяців.

Вказане рішення ГС АР Крим ніким
оскаржене не було та вступило в законну силу.

Такими чином, суд робить висновок,
що позивач взагалі не повинен був здійснювати господарську діяльність до
вирішення справи по суті, до укладення відповідного договору оренди нежитлових
приміщенні, та без отримання відповідних дозвільних документацій на право
зайняття господарського діяльністю щодо реалізації товарі, у томі числі товарі,
на реалізацію яких необхідна отримання ліцензії.

Суд звертає увагу, що перевірка
проводилась робітниками податкової інспекції, штрафні санкції застосовувались
також податковою інспекцією.

Позивачем не надано доказів
пов'язаності  застосованих штрафних
санкцій за порушення позивачем Законів України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв
та тютюнових виробів» та “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та діями Маломаякської
сільської ради щодо відмови у надані у оренду нежитлових приміщень, через що
штрафні санкцій повинні бути стягнуті з неї.

Згідно ст. ч.1 ст. 71 КАС
України  кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При таких обставинах справи, у
задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Постанова складена у повному
обсязі  18.07.2008року.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          У задоволенні позову відмовити.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова
набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі
складання  постанови у повному обсязі,
відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня
складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга
не подана, постанова вступає в законну силу
через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Колосова Г.Г.