Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2008 р.
Справа № 40/337-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В.,
суддя Білоконь Н.Д., суддя Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - Ткаченка В.В., копія пост. дов. №6 від 05.07.2007 р. у
справі

відповідача -ОСОБА_1, копія пост. дов. №КПД-3078 від 09.07.2007 р.
у справі

третіх осіб - не з"явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача
(вх. № 3321 Х/1-12) та апеляційну скаргу третьої особи - ОСОБА_2 (вх.№
3294 Х/1-12) на рішення господарського суду Харківської області від
18.10.07 р. у справі № 40/337-07

за позовом відкритого
акціонерного товариства "Харківське АТП-16327", м. Харків,

до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3, м. Харків,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог
на предмет спору, - 1) фізична особа-підприємець ОСОБА_2, м. Харків, 2) фізична
особа-підприємець ОСОБА_4, м. Харків,

про розірвання договору оренди та звільнення
будівлі, стягнення 115311,60 грн.,

встановила:

Відкрите акціонерне товариство “Харківське АТП-16327”, позивач,
звернулося до господарського суду Харківської області з позовом та з
урахуванням доповнень до позовної заяви, які були прийняті господарським судом
до провадження, просило суд розірвати договір оренди нежитлової будівлі,
укладений між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, відповідачем;  зобов'язати відповідача звільнити та передати
позивачеві за актом приймання-передачі нежитлову будівлю літ. “Ж-1” загальною
площею 744,5 кв. м, розташовану за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова,
88; стягнути з відповідача завдану шкоду у розмірі 115311,60 грн. та
зобов'язати усіх осіб, які орендують у відповідача приміщення в нежитловій
будівлі літ. “Ж-1” загальною площею 744,5 кв. м, розташованій за адресою: м.
Харків, вул.

-2-

Академіка Павлова, 88, звільнити ці приміщення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2007р.
були задоволені заяви суб'єктів підприємницької діяльності ОСОБА_2та ОСОБА_4 та
вони залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.10.2007р.
у справі № 40/337-07 (суддя Хотенець П.В.) позовні вимоги задоволено повністю.

Розірвано договір оренди від 22.03.2005р.
нежитлової будівлі, укладений між ВАТ “Харківське АТП-16327” та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3.

Зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 звільнити та передати
ВАТ “Харківське АТП-16327” за актом приймання-передачі нежитлову будівлю літ.
“Ж-1” загальною площею 744,5 кв. м, розташовану за адресою: м. Харків, вул.
Академіка Павлова, 88.

Зобов'язано усіх
осіб, які орендують приміщення у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, звільнити
ці приміщення в нежитловій будівлі літ. “Ж-1” загальною площею 744,5 кв. м,
розташованій за адресою: м. Харків, вул.
Академіка Павлова, 88.

Стягнуто з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ВАТ “Харківське АТП-16327” шкоду в
розмірі 115311,60 грн., 1238,12 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відмовлено у
задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі
будівельно-технічної експертизи з метою встановлення того, що зроблений ним
ремонт не є реконструкцією та переплануванням нежитлової будівлі літ. “Ж-1”
загальною площею 744,5 кв. м, розташованої за адресою м. Харків, вул. Академіка
Павлова, 88.

Відповідач з рішенням господарського суду
першої інстанції не погодився, подав до Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу. Просить це рішення скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог та припинити
провадження у справі.

Апеляційну скаргу обгрунтовує, зокрема, тим, що на момент
укладення спірного договору оренди орендоване за цим договором приміщення вже
потребувало значного зовнішнього та внутрішнього ремонту, а пунктом 6.4 та 7.1
спірного договору оренди орендарю був наданий дозвіл на проведення поточного та
капітального ремонту, а тому відповідачем без введення елементів реконструкції
був здійснений повний капітальний ремонт, розрахований на ведення в
орендованому приміщенні торговельної діяльності на протязі 10 років.

Також вказує на те, що суд першої інстанції, стягуючи з
відповідача 115311.60 грн. шкоди, не привів жодних доводів щодо того, якими
діями відповідач завдав шкоди орендованому приміщенню на суму 115311,60 грн.

Крім того, зазначає, що місцевий господарський суд своїм рішенням
зобов"язав звільнити приміщення в нежитловій будівлі літ. "Ж"
загальною площею 744,5 кв.м. по вул. Ак. Павлова, 88 у м. Харкові всіх осіб,
яким це приміщення здано в суборенду, тобто прийняв рішення стосовно прав та
обов"язків осіб, які не залучались до участі у справі, що відповідно до
пункту 3 частини 3 статті 104 Господарського процесуального кодексу України є
підставою для скасування судового рішення.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на
предмет спору, фізична особа-підприємець ОСОБА_2, з рішенням господарського
суду першої інстанції також не погодилась, подала до Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу. Просить це рішення скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовну заяву ВАТ “Харківське АТП-16327” залишити без
задоволення.

-3-

Апеляційну скаргу обгрунтовує, зокрема, тим, що необхідною умовою
відшкодування збитків є наявність факту втрати або пошкодження майна, про те
позивач в порушення вимог частини 2 статті 4-3 та статті 33 Господарського
процесуального кодексу України не довів, в чому полягають пошкодження, завдані
спірній нежитловій будівлі та яким саме чином проведені відповідачем ремонтні
роботи змогли завдати пошкоджень цій будівлі, а також довести в суді факт
наявності завданих відповідачем пошкоджень.

Представники третіх осіб у судове засідання не з"явились, про
дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових письмових
поясненнях, а також його представник у судових засіданнях проти задоволення
апеляційних скарг заперечують, вважаючи рішення місцевого господарського суду
законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу
- без задоволення.

В обгрунтування своєї позиції по справі посилаються, зокрема, на
те, що відповідачем в порушення умов договору оренди від 22.03.2005 р. та
законодавства було зроблено самовільну реконструкцію орендованого за цим
договором приміщення, яка не відповідає технічному паспорту орендованого
приміщення від 21.03.2005 р., що відповідно до статті 773 та статті 783
Цивільного кодексу України є підставою для розірвання договору.

Також вказують на те, що
навмисні, винні та протиправні дії відповідача призвели до пошкодження
спірного приміщення, вартісь робіт по відновленню якого визначена
проектно-кошторисною документацією, зробленою на замовлення позивача ТОВ
"Слобідська будівельна Артіль", яке має ліцензію на право проведення
проектно-кошторисних та будівельних робіт, а тому згідно з вимогами частини 2
статті 224, статті 225 Господарського кодексу України статтями 22, 1166  Цивільного кодексу України відповідач повинен
відшкоджувати завдані позивачеві цими діями збитки.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала пояснення
представників сторін, перевірила правильність застосування місцевим
господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та
процесуального права та дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню, а рішення господарського суду першої інстанції
частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи 22.03.2005 р. між відкритим
акціонерним товариством „Харківське автотранспортне підприємство № 16327”,
орендодавцем, та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3, орендарем, було укладено
договір оренди нежитлової будівлі (далі договір оренди), відповідно до умов
якого орендодавець передав орендарю в тимчасове строком на 10 років платне
користування для здійснення торгової та іншої господарської діяльності
нежитлову будівлю літ. „Ж”-1, загальною площею 744, 5  кв.м., що розташована за адресою: м. Харків,
вул. Академіка Павлова, 88. Цей договір було посвідчено приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та  зареєстровано в реєстрі правочинів  за № 262.

На виконання договору
оренди 22.03.2005 р. сторонами було складено та підписано акт
прийому-передачі орендованого приміщення.

Згідно з цим актом, а також згідно з пунктом 1.3 договору оренди
стан приміщення, що передається в оренду, потребує значного ремонту.

Відповідно до пункту 6.4. договору оренди позивач надає дозвіл
відповідачу на здійснення поточного (капітального) ремонтів з наступним
відшкодуванням коштів, потрачених на ремонти, відповідно до підписаного акту
узгодження вартості ремонтних робіт у разі припинення дії договору, а згідно з
пунктом 7.1  договору оренди відповідач

-4-

має право здійснювати поточний (капітальний) ремонти з наступним
відшкодуванням коштів, потрачених на ремонти у разі припинення дії цього
договору.

Задовольняючи позов про розірвання укладеного сторонами договору
оренди, місцевий господарський суд
обгрунтував рішення в цій частині тим, зокрема, що відповідачем
самовільно збудовані нежитлові приміщення, в тому числі в нежитловій будівлі,
що ним орендується; відповідач своєю недбалою поведінкою  створює загрозу пошкодження орендованого
майна, а відповідач, оскаржуючи рішення в цій частині, посилається на наявність
згоди на здійснення ремонту приміщення в самому договорі, а також на те, що
проведений ним ремонт не виходить за рамки капітального ремонту, і що прибудову
до орендованого приміщення він не здійснював.

Судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для розірвання договору
оренди з урахуванням наступного.

17.05.2007 року на підставі пункту 6.1. договору оренди комісією
позивача було здійснено перевірку використання відповідачем орендованого
відповідачем приміщення  та складено акт
про результати перевірки дотримання умов договору, в якому зазначено, що відповідачем
без відповідних дозволів додатково зроблено в орендованому приміщенні другий
поверх, на якому зберігається товар, що надає додаткового навантаження на
приміщення, та що у кімнатах орендованого приміщення зроблені перегородки, які
не відповідають технічному паспорту нежитлового приміщення, виготовленому та
виданому КП Харківським міськ БТІ 21.03.2005 р., інвентаризаційна справа №
82711, реєстровий № 3509.

У відповідь на  звернення
позивача листом № 173 від 23 травня 2007 р. щодо встановлення факту реконструкції
орендованого відповідачем приміщення інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю м. Харкова листом  №172/5 від 08.06.07 р. повідомила, що не
надавала відповідачу дозволу на виконання реконструкції приміщення та що за
самовільну його реконструкцію відповідача було притягнуто до адміністративної
відповідальност.

Зведення відповідачем в орендованому приміщенні другого поверху
підтверджується наявною в матеріалах справи копією технічного паспорту спірного
приміщення, виготовленого та виданого КП "Харківське міське БТІ" 11
червня 2007 р. Доказів узгодження перебудови приміщення з відповідними
установами відповідач в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу
України місцевому господарському суду не надавав.

Факт здійснення відповідачем перебудови орендованого приміщення
підтверджений в його апеляційній скарзі, де зазначається, що при проведенні
капітального ремонту було зроблено перепланування, між приміщеннями 3,1 та 3,2
зроблена арка, між приміщеннями 6,1 та 7 в стіні з гіпсокартону зроблена арка,
в приміщенні 6,2 встановлені  на підлогу
опори з металу та відгороджені гіпсокартоном, в приміщенні  8,1 установлені дві перегородки з
гіпсокартону, в приміщеннях 10,1 та 11,1 по одній перегородці з гіпсокартону.

Посилання відповідача на відсутність порушень ним договірних
зобов"язань, оскільки згода позивача на проведення капітального ремонту
наявна в самому договорі, є необгрунтованим тому, що по-перше, відповідачем не
надавалися докази підписання з позивачем акту узгодження вартості ремонтних
робіт, як це передбачено пунктом 6,4 договору оренди, а по-друге, частиною 3
статті 773 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач має право
змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця.

Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах справи копій
постанов Відділу з питань наглядово-профілактичної діяльності Московського
районного відділу м. Харкова ГУ МНС України в Харківській області про
застосування запобіжних заходів

-5-

№ 238 від 31.05. 2007 року та № 455 від 26.06.2007 р. про
накладення адміністративного стягнення, відповідач всупереч вимогам договору та
законодавства систематично порушував вимоги протипожежної безпеки в
орендованому приміщенні, що свідчить про його недбалу поведінку, яка створює
загрозу  пошкодження орендованого майна,
та згідно з пунктом 3 частини 1 статті 783 Цивільного кодексу України  є підставою для розірвання договору
найму  (оренди) на вимогу наймодавця.

А отже місцевий господарський суд дійшов цілком обгрунтованого
висновку, що  мале місце недбале
ставлення відповідача до орендованого нежитлового приміщення, яке створює
загрозу його пошкодження чи знищення, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті
783 Цивільного кодексу України є підставою для розірвання договору найму
(оренди) на вимогу наймодавця, та задовольнив позовні вимоги в частині
розірвання договору оренди.

Оскільки згідно з частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України
у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального
зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі, місцевий господарський суд
цілком правомірно  задовольнив позовну
вимогу про зобов"язання відповідача звільнити та передати за актом
прийому-передачі позивачу нежитлову будівлю Літ. „Ж”-1, загальною площею 744, 5  кв.м., що розташована за адресою: м. Харків,
вул. Академіка Павлова, 88.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі
порушення зобов"язання настають правові наслідки, зокрема, у  вигладі відшкодування збитків, а згідно з
частинами 1, 2 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов"язання,
має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, розмір збитків доказується
кредитором.

Відповідно до приписів статті 224 Господарського кодексу України
учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання  або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен відшкодувати
завдані  цим  збитки
суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками
розуміються  витрати,  зроблені
управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані
нею доходи, які  управнена  сторона
одержала  б  у
разі  належного виконання
зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою
стороною.

Згідно з частиною 1 статті 225
Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:
вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до
вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою
стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала   збитків, мала  право розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди
у випадках, передбачених законом.

Відповідальність особи у вигляді обов'язку відшкодувати завдані
збитки наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють
склад правопорушення, а саме: шкоди, протиправної поведінки, причинного зв'язку
між поведінкою і шкодою, вини.

Проте позивач, пред"являючи позов про відшкодування збитків,
не довів, що відповідач своїми протиправними діями завдав шкоди орендованому
приміщенню саме в розмірі 115311,60 грн., на думку членів судової колегії
господарський суд, вирішуючи спір, неповністю з"ясував обставини, які
мають значення для справи,   визнав
встановленими обставини, які не були доведені, та зробив висновки, які не

-6-

відповідають обставинам справи, тому рішення в цій частині слід
скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову про
стягнення збитків.

Що ж стосується рішення господарського суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог про зобов"язання  усіх осіб, які орендують у відповідача
приміщення в нежитловій будівлі літ. “Ж-1” загальною площею 744,5 кв. м,
розташованій за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 88, звільнити ці
приміщення, то рішення в цій частині також слід скасувати та прийняти нове
судове рішення - про відмову в задоволенні цієї частини позову, зважаючи на
таке.

Виходячи з положень статті 21 Господарського процесуального
кодексу України позовна вимога пред"являється лише до підприємств та
організацій, які є відповідачами у справі.

Однак місцевий господарський суд, задовольняючи вищевказану
позовну вимогу, прийняв рішення стосовно прав та обов"язків осіб, які не є
відповідачами у справі, що відповідно до пункту 3 частини 3 статті 104
Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування
судового рішення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 21, 33, 43,
99,
101, 103, пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 та пунктом 3 частини 3 статті 104,
статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційні скарги задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.10.2007 р.
у справі № 40/337-07 скасувати в частині зобов"язання усіх осіб, які
орендують приміщення у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, звільнити ці
приміщення в нежитловій будівлі літ. “Ж-1” загальною площею 744,5 кв. м,
розташованій за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 88, та в частині
стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ВАТ “Харківське
АТП-16327” шкоди в розмірі 115311,60 грн., державного мита в розмірі 1153,12
грн. та 59,00 грн. судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Харківське АТП
№16327" (61038, м. Харків, вул. Ак. Павлова,88, п/р 7345 у філії
ВАТ "Укрексімбанк" у м. Харкові, МФО 351618, ) на
користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідент. НОМЕР_1) та на
користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідент НОМЕР_2) по 576,55
грн. витрат по сплаті державного мита за подачу апеляційної скарги.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідент.
НОМЕР_1) на користь державного бюджету 42,50 грн. державного мита,
недоплаченого при подачі апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати накази.

Постанову в повному обсязі складено 05.02.2008 р.

Головуючий суддя                            (підпис)                          Слюсарева Л.В.

Суддя                           (підпис)                           Білоконь Н.Д.

Суддя                          (підпис)                           Фоміна В.О.