ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 р.

№ 6/130

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Відділу освіти Кельменецької райдержадміністрації

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2007

у справі

господарського суду Чернівецької області

за позовом

ЧОДКП "Чернівціоблтепломережа"

до

Відділу освіти Кельменецької райдержадміністрації

про

стягнення 240 984,77 грн.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: Якубенко В.М. (дов. від 27.10.08 № 625),

відповідача: Білянський М.І. (дов. від 04.01.08 № 1),

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 07-19.12.2006 господарського суду Чернівецької області позов задоволено частково. З Відділу освіти Кельменецької райдержадміністрації на користь обласного державного комунального підприємства “Чернівціоблтепломережа” стягнуто 217918,88 грн. боргу та судові витрати.

Постановою від 07.03.07 Львівського апеляційного господарського суду вказане вище рішення скасовано в частині стягнення 8973 грн. боргу, провадження в цій частині припинено В іншій частині судове рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, Відділ освіти Кельменецької райдержадміністрації звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, які приймали рішення у даній справі, відповідно до умов договору від 24.05.2001 №18 на постачання теплової енергії в гарячій воді, укладеного між Відділом освіти Кельменецької райдержадміністрації та ДКП “Чернівціоблтепломережа”, останнє взяло на себе зобов’язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах, а споживач - оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни передбачені цим договором.

Пунктом 4.2.3 договору сторонами передбачено обов’язок енергопостачальної організації повідомити споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів.

Відповідно до п.6.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Судами з’ясовано, що за період з жовтня 2004 по квітень 2006, при тарифі, встановленому рішенням Чернівецької обласної ради №188-23/05 від 25.11.2005р.-9,36 грн., борг відповідача становив 217918,88 грн., який заявлено до стягнення в позовній заяві. 06.12.2006 відповідачем сплачено платіжним дорученням №1843 суму 8973,08 грн., у зв’язку з чим сума боргу становила 208945,77 грн.

Приймаючи оскаржувані судові рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що рішенням Чернівецької обласної ради від 25 листопада 2005р. №188-35/05 "Про затвердження розмірів тарифів на послуги теплопостачання" змінено тариф з 3,07 грн. на 9,36 грн. за опалення 1м2 загальної площі. Вказане рішення прийнято у відповідності до ч. 2 ст. 43 Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 7, 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та опубліковано в газеті “Буковинське віче” від 30.11.2005 з дотриманням ст.32 Закону України “Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації”, а тому, розрахунки повинні проводитись відповідно до тарифів, встановлених згаданим вище рішенням облради, оскільки зміни тарифів не були внесені сторонами до договору у порядку ст. 188 ГК України, то не має підстав для стягнення нарахованої за старими тарифами пені, а також інфляційних, річних відсотків, як плату за користування чужими коштами згідно ст. 625 ЦК України.

При цьому суд апеляційної інстанції вказав на те, що рішення місцевого господарського суду про стягнення суми боргу, прийнято без врахування того, що платіжним дорученням №1843 від 6.12.2006, відповідач до прийняття судом рішення, сплатив суму 8973,08 грн., у зв’язку з чим припинив провадження в цій частині спору на підставі п.1.1 ст.80 ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що при розгляді справи не було забезпечено всебічний, повний і об’єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, як це передбачено статтею 43 Господарського процесуального кодексу України.

Так, судами не взято до уваги та не надано належної оцінки умовам договору від 24.05.2001 №18 на постачання теплової енергії в гарячій воді підпунктом 3.2.2. пункту 3.2. вказаного договору відповідач зобов’язувався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Пунктом 4.2.3 договору передбачено, що енергопостачальна організація зобов’язана повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 32 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів.

При цьому судами не взято до уваги, що опублікування облрадою інформації щодо зміни тарифів в газеті "Буковинське Віче" не свідчить про виконання енергопостачальною організацією свого договірного обов’язку щодо повідомлення споживачів про зміну тарифів.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, і як встановлено судами, відповідач у повному обсязі виконав свої зобов’язання щодо оплати отриманої теплової енергії згідно умов договору, зміни до якого в частині розрахунків не було внесено.

З огляду на вказане судові рішення підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, надати об’єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального права, які регулюють спірні відносини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення від 07-19.12.06 господарського суду Чернівецької області та постанову від 07.03.07 Львівського апеляційного господарського суду у справі № 6/130 скасувати.

Справу направити до господарського суду Чернівецької області на новий розгляд.

Головуючий Божок В.С.

Судді Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.