ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 42/197

03.08.08

За позовом Дочірньої компанії “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м. Києва

до Дочірнього підприємства “Укрнафтогазкомплект” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м. Києва

про зобов’язання вчинити певні дії, стягнення коштів, ціна позову 5668422,18 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Данилевський О.М.,

від відповідача Череповський Є.В.

СУТЬ СПОРУ:

у квітні 2008 року Дочірня компанія “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” звернулася в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що відповідно до умов укладених між ним та відповідачем договору № 480-03/11-7 від 30 грудня 2003 р., додаткових угод №№ 223 та 322-5 до цього договору відповідач зобов’язався поставити йому п’ять автобусів марки ЛАЗ Л-12L (5207 DLU) та ЛАЗ Л-10L (4207 DLU).

Після передачі відповідачем п’яти автобусів ним було виявлено невідповідність комплектації цих автобусів договірним умовам.

Посилаючись на те, що відповідачем істотно порушено вимоги щодо якості товару, на його вимогу відповідач передані автобуси не забрав та одержані суми попередньої оплати у розмірі 5668422,18 грн. не повернув, позивач на підставі п. 1 ч. 2 ст. 678 ЦК України просив зобов’язати відповідача забрати шляхом самовивозу переданий товар та стягнути з відповідача на свою користь 5668422,18 грн. сплачених за цей товар суми.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись безпідставність заявлених вимог, перебіг строку позовної давності до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 грудня 2003 р. між сторонами по справі укладено договір № 480-03/11-7 від 30 грудня 2003 р., у 2004 році додаткові угоди №№ 223 та 322-5 до цього договору, відповідно до умов яких відповідач зобов’язався поставити позивачу відповідно 10 автобусів марки ЛАЗ Л-12L (5207 DLU) загальною вартістю 10586750,40 грн. та 8 автобусів ЛАЗ Л-10L (4207 DLU) загальною вартістю 7419022,56 грн.

Комплектація товару за договором була узгоджена сторонами у вказаних додаткових угодах.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями сторін, наявними у матеріалах справи копіями вищезгаданих договору та додаткових угод.

Поясненнями сторін, актами приймання-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю стверджується, що у березні-квітні 2006 року відповідач передав позивачу п’ять автобусів ЛАЗ Л-12L (5207 DLU) та ЛАЗ Л-10L (4207 DLU), комплектність яких не відповідала договірним умовам. Зокрема, не відповідали погодженій комплектації двигуни, мости, коробки перемикання передач, кондиціонери, пасажирські сидіння, підігрівачі, склоочищувачі.

При цьому, всупереч вимог ст. 33 ГПК України позивачем не надано суду доказів, що переданий товар був неналежної якості.

Невідповідність комплектації товару договірним умовам не свідчить про те, що товар у переданій комплектації є неякісним, тому доводи позивача з цього приводу є безпідставними.

Підставою заявленого позову визначено ст. 678 ЦК України, що встановлю правові наслідки передання товару неналежної якості. Оскільки обставини передачі відповідачем товару неналежної якості та порушення у зв’язку з цим прав позивача не доведені, у заявленому з цих підстав позові відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Правові наслідки передання некомплектного товару встановлені ст. 684 ЦК України та ст. 270 ГК України.

Доказів звернення позивача в установленому порядку до відповідача з вимогою пропорційного зменшення ціни, доукомплектування товару або заміни некомплектного товару на комплектним суду не надано.

За таких обставин підстави для застосування встановлених ч. 2 ст. 684 ЦК України та ч. 3 ст. 270 ГК України наслідків у вигляді повернення продавцем на користь покупця сплаченої за некомплектний товар грошової суми відсутні.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Дочірньої компанії “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                             П.І.Паламар