ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.07.2008

Справа №2-15/7367-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі :

Судді Іщенко І.А.

при секретарі Гукайло І.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом Управління ПФУ в Залізничному районі м. Сімферополя (95026, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Гагаріна 14а, ідентифікаційний код 20722038).

До відповідача Кримської республіканської установи «Наркологічний диспансер» (95034, Ар Крим, м. Сімферополь, вул. Февральська 13 ідентифікаційний код 03066979).

Про стягнення 7 480,88 грн

За участю представників сторін:

Від позивача - Париляк В.І., довіреність № 10, від 11.02.2008р. у справі.

Від відповідача – Галкіна А.А., довіреність № 01-10/7-д від 17.07.2008р. у справі.

Суть адміністративної справи: : Управління ПФУ в Залізничному районі м. Сімферополя звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до Кримської республіканської установи «Наркологічний диспансер» про стягнення 7 480,88 грн. заборгованості по сплаті витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не були перераховані заборгованості по відшкодуванню фактичних затрат на сплату та доставку, які призначені на підставі п. «б» – «з» статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 вищезгаданого Закону, а також несплатою штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, відповідно до статті 106 Закону України від 09.07.03г. № 1058-У1 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

Кримської республіканської установи «Наркологічний диспансер» зареєстрований як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування .

Відповідно до Положення про Управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, затвердженим постановою правління ПФУ № 8-2 від 30.04.2002 р., основними завданнями Управління ПФУ є збір та акумуляція в місті збору й інших засобів, призначених для пенсійного забезпечення, повного та своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій і соціальних виплат, які здійснюються за рахунок фонду. Отже, Пенсійний фонд є суб’єктом владних повноважень.

Відповідно до Положення про Управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, затвердженим постановою правління ПФУ № 8-2 від 30.04.2002 р., основними завданнями Управління ПФУ є збір та акумуляція в місті збору й інших засобів, призначених для пенсійного забезпечення, повного та своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій і соціальних виплат, які здійснюються за рахунок фонду. Отже, Пенсійний фонд є суб’єктом владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003 р.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Процедура реєстрації та обліку платників внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності і господарювання та фізичними особами, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, подання страхувальниками звітності управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах визначена Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 р.

Відповідно до п. 6.1 цієї Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до ПФУ» відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій за списками №1 і № 2 – у розмірі 100%.

П. 6.4 Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням ПФУ в Залізничному районі м. Сімферополя були понесені витрати, зумовлені сплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах на Корнєєву В.І., які складають 1277 грн. щомісячної суми відшкодування за травень 2008р. на Кузьменко Л.М., які складають 860грн., на Мартинова В.В., які складають 1633,59грн., за квітень 2008р. – на Мартинова В.В., які складають 1 632,76 грн., на Корнєєву В.І., які складають 1 218,68 грн.(а.с.10,11,14).

Як свідчать матеріали справи, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій були отримані відповідачем, про що свідчить підпис уповноваженої особи у поштовому повідомленні. (а.с.8,12)

У судовому засіданні позивач надав суду клопотання, згідно з якого Управління ПФУ в Залізничному районі м. Сімферополя відмовляється від позовних вимог в частині стягнення 4 500,00 грн. і просить провадження у вказаній частині закрити, оскільки вказана заборгованість була сплачена відповідачем, що підтверджується довідкою. (а.с.21).

В іншій частині Управління ПФУ в Залізничному районі м. Сімферополя позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 17.07.2008р. провадження по справі у частині стягнення 4 500,00грн. було закрите.

Таким чином за відповідачем існує заборгованість у розмірі 2 980,88грн.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини 2 статті 17 Закону № 1058 страхувальники (платники) зобов’язані подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, також нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно підпункту 11.11. Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України”, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р.(далі – Інструкція), платники що місяця складають у двох примирниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, в якому самостійно визначають суми страхових внесків, згідно з додатком 23 Інструкції.

Відповідно до пунктів 6, 10 статті 20 Закону № 1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції.

Відповідно до пункту 2 статті 106 Закону України № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі — недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до пункту 2 частини 9 ст. 106 Закону України № 1058 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу та нараховується пеня.

За таких обставинах позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополя щодо стягнення заборгованості відшкодуванню фактичних затрат на сплату та доставку пенсій підтверджується матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Приймаючі до уваги викладене, керуючись статтями 158 – 163, п. 4 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з Кримської республіканської установи «Наркологічний диспансер» (95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Февральська 13 ідентифікаційний код 03066979, р/р 1312 в УД Казначейства В АР Крим МФО 824026) на користь Управління ПФУ в Залізничному районі м. Сімферополя (95026, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Гагаріна 14а, ідентифікаційний код 20722038 р/р 5501 У КРУ ВАТ «Державний Ощадний Банк» МФО 324805) 2 980,88грн заборгованості

Суд роз’яснює сторонам положення ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист видати після вступу постанови в законну силу за заявою сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.