ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01"
серпня 2008 р.
Справа № 47/211-08

вх. № 5518/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 21.01.2008р.  відповідача - Тарасова А.Г. за довіреністю
б/н від 10.12.2007р.

розглянувши справу за позовом Суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків

до  Харківської міської
ради, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд
визнати за позивачем право власності на нежитлову будівлю літ. "Б-1"
загальною площею 90,1кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача  у
судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача  у
судовому засіданні відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не
надав, але проти задоволення позову заперечує.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального
кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників
сторін  господарським судом встановлено,
що на підставі договору оренди землі від 14.09.2005р. позивач є користувачем
земельної ділянки несільськогосподарського призначення-землі житлової та цивільної
забудівлі  загальною площею 0.0141 що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору дарування
від 22.02.2007р. позивач є власником нежитлової будівлі літ. "Б-1"
загальною площею 49.0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

На протязі березня-червня 2008р. позивач реконструював належне
йому приміщення літ. "Б-1" загальною площею 49.0кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом прибудови до нього нежилих приміщень №5 та №6 за рахунок чого
збільшилась площа належного йому приміщення на 41.2 кв.м.

Згідно технічного висновку ТОВ "Аркада-проект" дежавна
ліцензія серія АВ №195774 вбачається, що при натурному обстеженні основних
несущіх конструкцій нежитлової будівлі літ. "б-1" за адресою:
АДРЕСА_1 не було виявлено дефектів, які знижують його несущу здібність. Основні
несущі та огороджуючі конструкції, перекриття знаходяться в задовільному стані
та нежитлове приміщення може використовуватись за своїм призначенням.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено
договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів
на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до
закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту
державної реєстрації.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і
правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який
зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в
порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на
нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова
від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок
проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній
встановлюються законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може подати позов до суду
про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою
особою.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд
у  визначеному  законом
порядку  встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими,
законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають
задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивач не наполягає на стягненні з
відповідача судових витрат, суд вважає, що витрати по сплаті державного мита та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на
позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 182, ст. 331, ст. 392
Цивільного кодексу України, статтями 6, 8, 19, 41, 42, 124, 129 Конституції
України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 75, 47-49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Суб"єктом підприємницької діяльністі-фізичною
особою ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) право власності на нежитлову будівлю літ.
"Б-1" загальною площею 90,1кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення підписано 01.08.2008р.

Суддя