ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 8/229

11.09.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український видавничий

консорціум"

До           Приватного підприємства "Торговельно-промислове підприємство "Політор"

про стягнення 6183,30 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача представники – Майстренко Є.І.(дов 809 від 08.09.08),

Загоровська О.В. (дов 856 від 08.09.08)

Від відповідача не з`явились

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 4 600,00 грн., що становить заборгованість за угодою ПАК № 707-20 від 05.09.2006р. та 1 380,00 грн. збитків від інфляції, 203,30 грн. трьох відсотків річних.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 01.07.2008р. розгляд справи був призначений на 08.08.2008р.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 08.08.2008р. розгляд справи був відкладений на 11.09.2008р., у зв’язку з нез’явленням представників сторін у судове засідання та неподанням сторонами витребуваних доказів.

У судове засідання, призначене на 11.09.2008р. з’явилися представники позивача. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги, просять суд позов задовольнити у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

05.09.2006р. між ТОВ «Український видавничий консорціум»- «виконавець»та ПП «Торгово-промислове підприємство «Політор»- «замовник»була укладена угода ПАК № 707-20, предметом якої було підготовка та публікація інформації «замовника»у книзі «Пакування в Україні».

Відповідно до умов спірної угоди «виконавець»зобов’язався забезпечити видання книги накладом 5 000 примірників не пізніше ІІІ кварталу 2006р., а «замовник»в свою чергу зобов’язався сплатити у повному обсязі та в узгоджений строк вартість розміщення інформації або реклами в книзі.(п.2.1.1 та п.2.2.1. угоди).

Пунктом 3.1 угоди передбачено, що договірна вартість розміщення інформації та реклами складає 5 500,00 грн., в т.ч. ПДВ та податок на рекламу.

Оплата здійснюється «замовником»у триденний термін після підписання угоди, якщо інше не передбачено додатковими угодами (п.3.2 угоди).

Позивач виконав власні зобов’язання належним чином, розмістив інформацію відповідача книзі «Пакування в Україні», що підтверджується сторінками 41 та 115 з книги «Пакування в Україні».

Відповідач в свою чергу власні зобов’язання не виконав належним чином, за виконані позивачем роботи не розрахувався у повному обсязі.

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 4 600,00 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

Згідно з чч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів проведених розрахунків суду не надав.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 4 600,00 грн. правомірна та підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 1 380,00 грн. збитків від інфляції, 203,30 грн. трьох відсотків річних.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в частині застосування.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першою цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у простроченні грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що зобов'язання відповідача по оплаті виконаних робіт виникло на підставі укладеної між позивачем і відповідачем угоди ПАК № 707-20 від 05.09.2006р., відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, а саме не сплатив вартість виконаних робіт у впоєному обсязі у встановлений договором строк, відповідачем не надано доказів, які б спростовували розмір нарахованих позивачем інфляційних у розмірі 1 380,00 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 203,30 грн., зазначених позивачем в розрахунку, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків від інфляції в сумі 1 380,00 грн. та трьох відсотків річних в сумі 203,30 грн. правомірні та підлягають задоволенню.

Відповідач повноважного представника у судове засідання двічі не направив, доказів проведених розрахунків суд не надав, позовні вимоги не оскаржив.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог, відповідач не довів протилежне, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 33, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Торговельно-промислове підприємство "Політор" (04112, м.Київ, вул. Дегтярівська, 31; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український видавничий консорціум" (03056, м.Київ, вул. Борщагівська, 143 б; ) 4 600 (чотири тисяч шістсот) грн. основного боргу, 1 380 (одна тисяча триста вісімдесят) грн. збитків від інфляції, 203 (двісті три) грн. 30 коп. трьох відсотків річних, 102 (сто дві) грн. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

В.С. Катрич

Дата підписання: 19.09.2008р.