ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№ 10/173-34/234

17.09.08

За скаргою боржника Чернівецької обласної державної адміністрації

До Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

Стягувач Заступник генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Західного оперативного командування

На дії та рішення Державної виконавчої служби

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

Від скаржника (боржника): Єремійчук О.М. – довіреність № 01.55-16/4910 від 12.09.2008 р.

Від суб»єкта оскарження: Рекашова А.М. –довіреність № 25-22/618 від 08.07.2008 р.

Від стягувача: не з»явились

Обставини справи:

Чернівецька обласна державна адміністрація звернулась до Господарського суду міста Києва зі Скаргою на дії та рішення органу Державної виконавчої служби № 07.40-11/6028 від 14.12.2007 р., а саме на постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.12.2007 р. про стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору в сумі 99579,00 грн. та від 05.12.2007 р. про виділення постанови від 04.12.2007 р. про стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору в окреме провадження, посилаючись на добровільне перерахування суми заборгованості за судовим рішенням у справі № 10/173-34/234 (надалі за текстом –«Скарга»)

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.01.2008 р. (суддя Пінчук В.І.) скаргу Чернівецької обласної державної адміністрації на дії та рішення органу ДВС задоволено повністю. Визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС стосовно стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору, пов'язаного з виконанням рішення Господарського суду м. Києва у справі № 10/173-34/234; скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС за виконавчим провадженням № 5473 від 04.12.2007 р. про стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору у розмірі 99579,00 грн. та від 05.12.2007 про виділення постанови від 04.12.07 про стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору в окреме провадження.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2008 р. прийняту у справі № 10/173-34/234 (колегія суддів у складі: Гарник Л.Л., Вербицької О.В., Розваляєвої Т.С.) ухвалу суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні скарги Чернівецької обласної державної адміністрації на дії та рішення органу ДВС відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою Київського апеляційного господарського суду, Чернівецька обласна державна адміністрація звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.07.2008 р. по справі № 10/173-34/234 (колегія суддів у складі: В. Овечкін, Є. Чернов, В. Цвігун) касаційну скаргу Чернівецької обласної державної адміністрації задоволено частково, ухвалу Господарського суду м. Києва від 24.01.2008 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2008 р. у справі № 10/173-34/234 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.09.2008 р. (суддя Жирнов С.М.) розгляд Скарги на дії та рішення органу Державної виконавчої служби № 07.40-11/6028 від 14.12.2007 р. Чернівецької обласної державної адміністрації при новому розгляді справи № 10/173-34/234 був призначений на 17.09.2008 р.

Скаржник (боржник) в судовому засіданні надав суду у якості доказу отримання ним Постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС № 231/1 про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2006 р. копію супровідного листа № 25/10-231/1 від 21.11.2006 р. з реєстраційним штампом від 01.12.2006 р. за № 11/5584. Крім того, скаржником подані у копіях: Заява № 17/4/990 від 03.07.2007 року Західного оперативного командування (позивач –2 по справі) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, банківська виписка за 15.06.2007 р.

Суб»єкт оскарження (Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС) в судове засідання з»явився, але докази на виконання вимог ухвали суду 02.09.2008 р. не подав і не надіслав.

Стягувач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.

ВСТАНОВИВ :

Приписами ч. 2 ст. 121-2 ГПК України встановлено, що скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Поштове відправлення з ухвалою суду від 02.09.2008 р. було направлено стягувачу боржнику 03.09.2008 р., про що свідчить відмітка на зворотньому боці зазначеної ухвали суду.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності стягувача в судовому засіданні 17.09.2008 р. від останнього до суду не надходило.

Стаття 121-2 ГПК України у ч. 2 не передбачає можливості перенесення призначеного судом розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби встановлюючи, що неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Тому розгляд новий розгляд Скарги здійснюється за відсутності стягувача.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.02.2006 року у справі № 10/173-34/234 з Чернівецької обласної державної адміністрації на користь управління Західного оперативного командування стягнуто 995790,00 грн. заборгованості.

06.06.2006 року Господарським судом міста Києва видано наказ № 10/173-34/234 на виконання рішення у справі № 10/173-34/234.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2006 року задоволено заяву Чернівецької обласної державної адміністрації від 24.05.2006 року, відстрочено виконання рішення суду від 02.02.2006 року у справі № 10/173-34/234 до 27.07.2006 року.

10.11.2006          року за заявою Управління Західного оперативного

командування державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (надалі за текстом –«ДВС») винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 231/1 по виконанню наказу у справі №10/173-34/234 (надалі за текстом –«Постанова № 231/1»).

Відповідно до п. 2 та п. З Постанови № 231/1 боржнику було надано строк до 17.11.2006 року для добровільного виконання судового рішення, а також зазначено, що у випадку невиконання рішення у вказаний строк, у примусовому порядку буде стягнуто виконавчий збір у розмірі 99579, 00 грн. та витрати, пов'язані з проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-ХІV «Про виконавче провадження»(з послідуючими змінами і доповненнями) (надалі за текстом –«Закон») копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що Постанова № 231/1 від 10.11.2006 року була направлена ДВС сторонам у справі тільки 21.11.2006 року, а отже з порушенням приписів ч. 5 ст. 24 Закону, та фактично отримана боржником 01.12.2006 року. Наведене підтверджується копією поданого боржником у судовому засіданні супровідного листа ДВС № 25/10-231/1 від 21.11.2006 р. з реєстраційним штампом Чернівецької обласної державної адміністрації від 01.12.2006 р. за № 11/5584.

Документальні підтвердження отримання боржником Постанови № 231/1 про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2006 р. суб»єктом оскарження на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2008 р. до суду не надіслані, в судовому засіданні не подані та не названі.

З огляду на наведене вбачається, що боржник з винних дій ДВС був позбавлений можливості у встановлений останньою строк (17.11.2006 року) добровільно виконати наказ з огляду на отримання спірної постанови тільки 01.12.2006 року.

Судом також встановлено, що Чернівецька обласна державна адміністрація (боржник) сплатила заборгованість Управлінню Західного оперативного командування (стягувачу) поетапно платіжними дорученнями від 15.09.2006 року № 182, від 13.12.2006 року № 220, від 20.03.2007 року № 28 та № 76 від 15.06.2007 р.

Статтею 4 Закону передбачені заходи примусового виконання рішень судів, а обов'язки і права державних виконавців визначені в ст. 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 30 Закону, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону (ч. 1 ст. 30 Закону).

Лише після здійснення вищезазначених дій, державний виконавець вправі винести постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, яка затверджується начальником відповідного відділу ДВС, і не пізніше наступного дня надсилається боржнику (ст. 46 Закону).

Судом встановлено, що будь-які виконавчі дії, направлені на перевірку факту отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та факту здійснення боржником дій, спрямованих на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк, ДВС здійснені не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення суду протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Несвоєчасне виконання - це недолік у діяльності державного виконавця і він має бути позбавлений права на винагороду за ст. 47 Закону.

04.12.2007          року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби було винесено Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 99 579,00 грн. (надалі за текстом –«Постанова від 04.12.2007 року», а отже з порушенням ч. 2, ст. 25 та ч. 1 ст. 30 Закону.

05.12.2007 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби були винесені постанови:

- про виділення Постанови від 04.12.2007 року в окреме провадження (надалі за текстом –«Постанова від 05.12.2007 року»);

- про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 10/173-34/234 від 06.06.2006 року у зв'язку з надходженням до ДВС 23.07.2007 р. заяви стягувача про повне його виконання (надалі за текстом – «Постанова від 05.12.2007 року про закінчення виконавчого провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження»у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти боржника, що знаходяться у кредитних установах і який визначений Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5 передбачає зарахування стягнених з боржника коштів на депозитний рахунок відповідного органу державної виконавчої служби для подальшого перерахування їх стягувачу (п.п. 4.16.3 та 11.2.1)

Як вище зазначалось, перерахування Чернівецькою обласною державною адміністрацією суми заборгованості за судовим рішенням у справі № 10/173-343/234 на користь Управління Західного оперативного командування здійснювалося самостійно, цілком добровільно, і не через депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, що підтверджується платіжними дорученнями від 15.09.2006 року № 182, від 13.12.2006 року № 220, від 20.03.2007 року № 28 та № 76 від 15.06.2007 р.

Відтак, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України фактично не здійснював стягнення суми боргу за виконавчим провадженням, при цьому не вчиняв будь-яких виконавчих дій примусового характеру.

Крім того, частина суми заборгованості була перерахована стягувачу 15.09.2006 року, т.т. ще до винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження № 231/1 від 10.11.2006 року. А оплата боргу повністю була здійснена 15.06.2007 року, т.т. майже за шість місяців до винесення Постанови від 05.12.2007 року про закінчення виконавчого провадження.

Вищезазначене підтверджується Заявою № 17/4/990 від 03.07.2007 року (отримана ДВС 23.07.2007 року), якою стягувач (Управління Західного оперативного командування) повідомив Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання боржником рішення суду від 02.02.2006 року та про необхідність закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 37 Закону, т.т. у зв»язку з «фактичним повним виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом». Отже, Постанова про закінчення виконавчого провадження від 05.12.2008 р. була винесена ДВС з порушенням вимог ст. 37 Закону.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що спірні постанови від 04.12.2007 р. про стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору в сумі 99579,00 грн. та від 05.12.2007 р. про виділення постанови від 04.12.2007 р. про стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору в окреме провадження неправомірними не відповідають вимогам Закону України № 606-ХІV від 21.04.1999 р. «Про виконавче провадження», ст. 121-2 ГПК України, Інструкції про проведення виконавчих дій та підлягають скасуванню, дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби по винесенню останніх є неправомірними та такими, що порушують права боржника..

За таких обставин Скарга підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст. 121-2 ГПК України, ст.ст. 4, 5, 24, 25, 30, 37, 46, 47 Закону України № 606-ХІV від 21.04.1999 р. «Про виконавче провадження», п.п. 3.7.1, 4.1.1, 4.9.1, 4.16.3 та 11.2.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затв. Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 р., Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.          Скаргу на дії та рішення органу Державної виконавчої служби № 07.40-11/6028 від 14.12.2007 р. Чернівецької обласної державної адміністрації по справі № 10/173-34/234 задовольнити повністю.

2.          Визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби по винесенню постанов від 04.12.2007 р. про стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору в сумі 99579,00 грн. та від 05.12.2007 р. про виділення постанови від 04.12.2007 р. про стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору в окреме провадження неправомірними.

3.          Скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби від 04.12.2007 р. про стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору в сумі 99579,00 грн. та від 05.12.2007 р. про виділення постанови від 04.12.2007 р. про стягнення з Чернівецької обласної державної адміністрації виконавчого збору в окреме провадження.

4.          Копію ухвали направити скаржнику (стягувачу), боржнику та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби.

Суддя

С.М. Жирнов