ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-5/368
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"03" листопада 2008 р. 10:33                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Євдокимова І.В., при секретері Макущенко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу:

За адміністративним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Аурум” (99029 м. Севастополь, вул. М. Музики, 80)

до Державного підприємства “Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі Севастопольської міської філії (99011 м. Севастополь, вул. Демидова, 13)

про зобов’язання зареєструвати договір оренди земельної ділянки

Представники сторін:

Позивач: Будняєва В.А., довіреність № 2807/2008 від 28.07.2008;

Відповідач: не з’явився.

Суть спору:

ТОВ „Аурум” звернулось до господарського суду з позовної заявою до Державного підприємства “Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі Севастопольської міської філії про зобов’язання зареєструвати договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Севастополь, вул. М. Музики, 80, укладений між Севастопольською міською Радою та ТОВ „Аурум” 21.04.2008.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в реєстрації договору оренди від 21.04.2008.

У зв’язку з тим, що у попередньому судовому засіданні суд встановив відсутність можливості врегулювання спору мирним шляхом, ухвалою від 04.09.2008 підготовче провадження було закінчено, справа призначена до судового розгляду.

Відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючі свої заперечення тим, що вказаний договір оренди не може бути зареєстрований на підставі того, відповідачем порушені вимоги Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”.

01.09.2005 набрав чинність Кодекс адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV, яким до компетенції адміністративних судів віднесено вирішення публічно-правових спорів, у яких хоча б однією стороною є суб'єкт владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена компетенція адміністративних судів, до якої віднесені спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Проаналізувавши суб’єктний склад та характер правовідносин, суд вважає, що звернення позивача до суду із вимогою про спонукання до проведення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки є публічно-правовим спором, підвідомчим адміністративним судам України.

Відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позов підлягає розгляду господарським судом в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача на оголошення вступної та резолютивної частин постанови не з’явився, про прочини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст.ст. 27, 49, 51, 121, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам сторін в судовому засіданні 04.09.2008, роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

В с т а н о в и в :

Рішенням Севастопольської міської ради № 3800 від 13.02.2008 „Про передачу в оренду ТОВ „Аурум” земельної ділянки по вул. М. Музики, 80 для обслуговування виробничих та складських будівель та споруд” передано в оренду строком до 20.01.2030 земельна ділянка площею 0,1924 га., в тому числі: земельна ділянка № 1 площею 0,1875 га (в тому числі 0,0375 га –охоронювана зона каналізації, 0,0003 га –охоронювана зона кабелю зв’язку); земельна ділянка № 2 площею 0,0049га.

21.04.2008 між позивачем та Севастопольською міською Радою укладений договір оренди вказаних земельних ділянок.

02.07.2008 вказаний договір був переданий відповідачеві для проведення державної реєстрації.

Відповідач листом за вих. № 2971 від 04.07.2008 повідомив позивача про те, що вказаний договір оренди не може бути зареєстрований на підставі того, ст. 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” передбачено, те, що у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Також відповідач вказує на те, що вказаний договір оренди був укладений на дві земельні ділянки, а відповідно до ст. 13 Закону України „Про оренду землі” договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, тобто укладається один договір оренди на одну земельну ділянку з однім кадастровим номером.

Відповідач посилається на Постанову Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 „Про затвердження Типового договору оренди землі”, якою визначено, укладання одного договору оренди на одну земельну ділянку, що вбачається із тексту затвердженої форми.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, заслухавши представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.04.2008 між позивачем та Севастопольською міською Радою укладений договір оренди земельної ділянки.

Вказаний договір укладений на підставі рішення Севастопольської міської ради № 3800 від 13.02.2008.

Відповідно до ст. 648 Цивільного кодексу України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається із укладеного договору оренди сторони досягли домовленості за всіма істотними умовами договору оренди.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про оренду землі” укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” державна реєстрація прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Статтею 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” встановлений виключний перелік підстав відмови у державній реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 3 ст. 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 „Про затвердження Типового договору оренди землі” судом до уваги не приймається на підставі того, що у даній постанові затверджується типовій договір оренди земельної ділянки, але не вказується, що земельна ділянка повинна бути одна.

Крім того, відповідачем у 2005 році вже був зареєстрований договір оренди на дві земельних ділянки під різними кадастровими номерами, за той же адресою, що і договорі позивача. Це був договір оренди укладений між Севастопольською міською Радою та ТОВ „Снежинка” (правонаступником якого є позивач). Вказаний договір був зареєстрований за № 75 від 25.02.2005.

Як вбачається із матеріалів справи, ніяких підстав, передбачених ст. ст. 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” для відмови у державній реєстрації договору оренди не існує.

При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Зобов’язати Державне підприємство “Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі Севастопольської міської філії (99011 м. Севастополь, вул. Демидова, 13, ) здійснити державну реєстрацію договору земельної ділянки по вул. М. Музики, 80, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Аурум” (99029 м. Севастополь, вул. М. Музики, 80) та Севастопольською міською Радою (99011 м. Севастополь, вул. Леніна, 3).

3.          Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.В. Євдокимов

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

07.11.2008

Розсилка:

1.          ТОВ „Аурум” (99029 м. Севастополь, вул. М. Музики, 80)

2.          представник позивача: Будняєва Вікторія Анатоліївна (99003, м. Севастополь, вул. Л. Толстого, 40-24)

3.          ДП “Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” в особі Севастопольської міської філії (99011 м. Севастополь, вул. Демидова, 13)

4.          Справа

5.          наряд