КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

02.10.08 р.                                                                                          № 8/255-08

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Ткаченка Б.О. (доповідач по справі),

суддів:

Лобань О.І.

Федорчук Р.В.

секретар судового засідання Єрмак Л.В.

представники сторін:

від позивача: Мальчик Т.Ю. –дов. №01-263 від 02.06.2008р., представник

від першого відповідача: Грабовська Н.В. –дов. №2 від 13.10.2007р., представник

від другого відповідача: Петруньок М.А. –дов. №0123 від 23.01.2008р., представник

розглянувши апеляційну скаргу Київської обласної спілки споживчих товариств на рішення господарського суду Київської області від 04.07.2008р.

у справі №8/255-08 (суддя Чорна Л.В.)

за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріта»

2. Приватного виробничого підприємства «Сіріус»

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та виселення

в с т а н о в и в:

Київська обласна спілка споживчих товариств звернулася до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріта»та Приватного виробничого підприємства «Сіріус»про визнання недійсним договору купівлі-продажу та виселення.

Рішенням господарського суду Київської області від 04.07.2008р. у позові відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Київської області від 04.07.2008р. і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

На думку позивача, рішення місцевого господарського суду є необґрунтованим та прийнято з очевидним порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. ст. 32,34,35,43 ГПК України, ст. ст. 203,216,230,319,321,658 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.07.2008р. скарга позивача прийнята до розгляду та порушене апеляційне провадження по справі.

Розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.08.2008р. у зв’язку з відпусткою судді Федорчука Р.В. склад колегії суддів змінено: головуючий –Ткаченко Б.О., судді –Корсакова Г.В., Лобань О.І.

Розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.09.2008р. у зв’язку з відпусткою судді Корсакової Г.В. склад колегії суддів змінено: головуючий суддя –Ткаченко Б.О., судді –Лобань О.І., Федорчук Р.В.

Ухвалою заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.09.2008р. строк апеляційного провадження по справі продовжено.

Перший відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Другий відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги своєї апеляційної скарги.

Представник першого відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги.

Представник другого відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія апеляційного суду виходить із наступного.

12.07.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріта» (продавець) та Приватним виробничим підприємством «Сіріус» (покупець) укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого продавець продав, а покупець купив нежиле приміщення літ. «З»загальною площею 534,4 мІ за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 63 (а.с. 17).

12.07.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріта»(продавець) та Приватним виробничим підприємством «Сіріус»(покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно умов якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,1455 га за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 63 (а.с. 55).

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. по справі №266/20-05/10-06 визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 534 мІ, що розташоване за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 63, укладений 02.12.1998р. між Білоцерківською торгово-заготівельною базою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріта»(а.с. 27-36).

Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2007р. постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. по справі №266/20-05/10-06 залишено без змін (а.с. 20-25).

Дослідивши представлені докази, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 04.07.2008р. має бути скасоване з наступних підстав.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується, що 02.12.1998р. між Білоцерківською торгово-заготівельною базою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріта»укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 534 мІ, що розташоване за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 63.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. по справі №266/20-05/10-06 визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежитлового приміщення загальною площею 534 мІ, що розташоване за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 63, укладений 02.12.1998р. між Білоцерківською торгово-заготівельною базою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріта»(а.с. 27-36). Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2007р. постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. по справі №266/20-05/10-06 залишено без змін (а.с. 20-25).

В постанові Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. по справі №266/20-05/10-06 визначено, що законним та єдиним власником нежитлового приміщення загальною площею 534 мІ, що розташоване за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 63 була Київська обласна спілка споживчих товариств.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про правомірність звернення Київської обласної спілки споживчих товариств з відповідним позовом.

12.07.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріта» (продавець) та Приватним виробничим підприємством «Сіріус» (покупець) укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого продавець продав, а покупець купив нежиле приміщення літ. «З»загальною площею 534,4 мІ за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 63 (а.с. 17).

12.07.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріта»(продавець) та Приватним виробничим підприємством «Сіріус»(покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно умов якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,1455 га за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 63 (а.с. 55).

В ч. 1 ст. 658 Цивільного кодексу України визначено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Враховуючи вищенаведене та з врахуванням постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. та постанови Вищого господарського суду України від 27.04.2007р. по справі №266/20-05/10-06, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що на момент укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу перший відповідач не був власником відповідного приміщення і відповідно не мав права продавати відповідне майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Оскільки оскаржуваний договір укладений відповідачами з порушенням прав позивача як власника спірного приміщення і відповідно порушенням вимог ч. 1, 2 ст. 319, ч. 1 ст. 321 та ст. 658 Цивільного кодексу України, апеляційний господарський суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог про визнання оскаржуваного договору недійсним і не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не доведено наявності підстав для визнання відповідного правочину недійсним.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

В п. 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, купуючи відповідне майно Приватне виробниче підприємство «Сіріус» могло і повинно було перш за все встановити хто являється власником спірного приміщення, оскільки за чинним законодавством лише власник має право на його відчуження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог і в частині виселення другого відповідача зі спірного приміщення.

Посилання місцевого господарського суду на безпідставність обраного позивачем способу захисту порушеного права не є обґрунтованим, оскільки позивач звернувся до суду і з віндикаційною вимогою також, оскільки вимога про виселення з об’єкту нерухомості є за своєю правовою природою способом реалізації права на віндикацію.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд повторно розглядає справу та перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення господарського суду Київської області від 04.07.2008р. у справі №8/255-08 прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути скасоване.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд

постановив:

1.          Апеляційну скаргу Київської обласної спілки споживчих товариств на рішення господарського суду Київської області від 04.07.2008р. по справі №8/255-08 задовольнити.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 04.07.2008р. по справі №8/255-08 скасувати.

3.          Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

4.          Визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нежилого приміщення літ. «З»загальною площею 534,4 мІ за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 63, укладений 12.07.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріта» та Приватним виробничим підприємством «Сіріус».

5.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріта» (09100, Київська область, м. Біла Церква, бул. 50-річчя Перемоги, 12, кв. 11, ) на користь Приватного виробничого підприємства «Сіріус»(04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 65, ) 42000 грн.

6.          Виселити Приватне виробниче підприємство «Сіріус» з нежилого приміщення літ. «З»загальною площею 534,4 мІ, що розташоване за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 63

7.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріта»(09100, Київська область, м. Біла Церква, бул. 50-річчя Перемоги, 12, кв. 11, ) на користь Київської обласної спілки споживчих товариств (01042, м. Київ, вул. П.Лумумби, 21, ) 126,25 грн. витрат по сплаті державного мита за розгляд апеляційної скарги.

8.          Стягнути з Приватного виробничого підприємства «Сіріус» (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 65, ) на користь Київської обласної спілки споживчих товариств (01042, м. Київ, вул. П.Лумумби, 21, ) 126,25 грн. витрат по сплаті державного мита за розгляд апеляційної скарги.

9.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріта»(09100, Київська область, м. Біла Церква, бул. 50-річчя Перемоги, 12, кв. 11, ) на користь Київської обласної спілки споживчих товариств (01042, м. Київ, вул. П.Лумумби, 21, ) 252,50 грн. витрат по сплаті державного мита та 59 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.          Стягнути з Приватного виробничого підприємства «Сіріус» (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 65, ) на користь Київської обласної спілки споживчих товариств (01042, м. Київ, вул. П.Лумумби, 21, ) 252,50 грн. витрат по сплаті державного мита та 59 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видачу виконавчих документів доручити господарському суду Київської області.

11.          Справу №8/255-08 повернути до господарського суду Київської області.

12.          Постанова набирає чинності з дня її прийняття.

Головуючий суддя:                                                                      Ткаченко Б.О.

Судді:

Лобань О.І.

Федорчук Р.В.

Дата відправки 02.10.08