ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 18/239

22.07.08

За позовом:          Консорціуму „Єдапс”;

До:                    Міністерства внутрішніх справ України;

Про:                     стягнення 236 520,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Никитюк Н.О., представник, довіреність б/н від 24.10.2007 р.;

Від відповідача:           Горбась Д.В., представник, довіреність №01/2008 від 17.03.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 236 520,00 грн. заборгованості з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представник останнього у судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечує, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що згідно з додатком №2 до додаткової угоди №19/58 до генерального контракту від 27.06.2007 р. №10/312-1/04-06 було передбачено надання послуг з монтажу, налагодження та введення в експлуатацію обладнання „Bookmaster 220” та визначено їх вартість у розмірі 236 520,00 грн. Додатком №4 до цієї додаткової угоди було визначено термін оплати за ці послуги, а саме, жовтень –грудень 2007 року. У подальшому між сторонами була укладена додаткова угода до генерального контракту №26/25, згідно з п. 6.3. якої додатки №2 та №4 додаткової угоди №19/58 були викладені у новій редакції, а саме, визначений новий термін оплати послуг: січень –грудень 2008 року. Відповідач зазначає про те, що не порушив термін оплати послуг з монтажу, налагодження та введення в експлуатацію обладнання „Bookmaster 220” на підставі генерального контракту №10/312-1/04-06 від 23.06.2004 р., додаткової угоди до нього від 27.06.2007 р. №19/58 та від 28.12.2007 р. №26/25.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між позивачем та Департаментом ресурсного забезпечення МВС України був укладений генеральний контракт від 23.06.2004 р. №10/312-1/04-06 на закупівлю товарів і послуг щодо реалізації державної комплексної програми по створенню Єдиної державної автоматизованої паспортної системи та централізованому виготовленню документів, що засвідчують особу, за умовами якого позивач зобов’язався поставити Департаменту ресурсного забезпечення МВС України товари та надати послуги щодо реалізації державної комплексної програми по створенню Єдиної державної автоматизованої паспортної системи та централізованому виготовленню документів, що засвідчують особу, а Департамент ресурсного забезпечення МВС України зобов’язався прийняти товари і послуги та оплатити їх вартість на умовах, визначених контрактом та додатковими угодами до нього.

Відповідно до п. 8.4. контракту порядок, строки, умови розрахунків за товари та послуги визначаються у додаткових угодах до контракту.

15.06.2007 р. між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода №15А до контракту, згідно з якою відповідач прийняв на себе всі права та обов’язки Департаменту ресурсного забезпечення МВС України за генеральним контрактом від 23.06.2004 р. №10/312-1/04-06.

27.06.2007 р. між сторонами укладена додаткова угода №19/58 до генерального контракту, предметом якої була поставка обладнання для перфорації відцифрованого обличчя фізичної особи і номеру буклета паспорту „Bookmaster 220”, надання послуг з монтажу, налагодження та введення в експлуатацію цього обладнання та підготовки персоналу для його експлуатації.

Додатком №2 до зазначеної додаткової угоди було передбачено надання послуг з монтажу, налагодження та введення в експлуатацію обладнання „Bookmaster 220” та визначено їх вартість у розмірі 236 520,00 грн.

Додатком №4 до зазначеної додаткової угоди строк оплати послуг встановлений з жовтня по грудень 2007 року.

28.12.2007 р. між сторонами була укладена додаткова угода до генерального контракту №26/25, пунктом 6.3. якої додатки №2 та №4 до додаткової угоди №19/58 були викладені у новій редакції.

Так, додатком №4 додаткової угоди №19/59 до генерального контракту термін оплати відповідачем послуг визначений у січні –грудні 2008 року.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже було зазначено вище, згідно з додатком №4 до угоди №19/58 відповідач повністю повинен оплати послуги в період з січня по грудень 2008 р.

Наведені вище обставини свідчать про те, що відповідач не порушував зобов’язань згідно з контрактом та додатковими угодами до нього, укладеними між сторонами, оскільки не прострочив виконання зобов’язань.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Цивільно-правова відповідальність застосовується за наявності складу цивільного правопорушення, до якого відноситься протиправна поведінка, шкода та причинний зв’язок між ними. За відсутності хоча б однієї зі складової, особа не притягується до цивільно-правової відповідальності.

У даному випадку позивачем на доведена наявність складу цивільного правопорушення у діях відповідача, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                    О.В. Мандриченко