ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.10.08 Справа №20/328/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Кагітіна Л.П. судді Кагітіна Л.П. , Колодій Н.А. , Коробка Н.Д.

при секретарі: Пересаді О.В.,

за участю представників:

позивача: Столярова М.В. – довіреність № 139863 від 16.05.2008 року;

відповідача: не з’явився

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», м. Енергодар Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2008 р. у справі № 20/328/08

за позовом: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», м. Енергодар Запорізької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітрейд», м. Енергодар Запорізької області

про стягнення 26476 грн.

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», м. Енергодар Запорізької області звернулося з позовом про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання робіт за договором підряду № 20/396(2) від 17.10.2006 року у сумі 9126,69 грн. та стягнення забезпечення виконання договору про закупівлю у вигляді неустойки з урахуванням індексу інфляції у сумі 16919,69 грн., а також 3% річних за прострочення їх сплати у сумі 429,62 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.06.2008 р. у справі № 20/328/08 (суддя Гандюкова Л.П.) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітрейд» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» суму 4580,67 грн. пені, суму 1104,94 грн. штрафу, суму 13402,80 грн. неустойки, суму 264,76 грн. витрат на державне мито, суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду в задоволеній частині мотивовано доведеністю факту порушення зобов’язання відповідачем. Враховуючи, що згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенні частково у сумі 4580,67 грн. за 183 дні. Щодо відмовленої частини, то господарський суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми 3516,89 грн. індексу інфляції та суми 429,62 грн. – 3% річних на неустойку не підлягають задоволенню, оскільки грошове зобов’язання, невиконання якого тягне наслідки, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, у відповідача не виникло, а приписами ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України встановлено, що проценти на неустойку не нараховуються.

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» не погодилося з рішенням суду та звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2008 р. у справі № 20/328/08 в частині, якою відмовлено в стягненні індексу інфляцій та 3% річних, нарахованих за прострочення сплати неустойки за договором № 20/391 (2-н) від 17.10.2006 року та прийняти нове рішення у вищезазначеній частині та стягнути з відповідача на користь позивача індекс інфляції у розмірі 3516,89 грн., а також 3% річних у сумі 429,62 грн., нарахованих за прострочення сплати забезпечення виконання договору про закупівлю у вигляді неустойки за договором № 20/391 (2-н) від 17.10.2006 року, а всього – 3946,51 грн. В іншій частині рішення залишити без змін. Вважає рішення по цій справі в оскаржуваній частині, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права. На думку заявника, зобов’язання за договором неустойки є грошовими. Вказує, що стягнення, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України не є тотожними неустойці. Зазначає, що справляння процентів є штрафними санкціями, що встановлюються за невиконання або неналежне виконання зобов’язання. Вважає, що сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми є спеціальною відповідальністю боржника за прострочення виконання грошового зобов’язання, тому може бути застосована за прострочення сплати грошового зобов’язання у вигляді неустойки за договором неустойки № 20/391 (2-н) від 17.10.2006 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 04.09.2008 року у справі № 20/328/08 апеляційний розгляд справи призначено на 15.10.2008 року.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1953 від 15.10.2008 року справу № 20/328/08 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Кагітіна Л.П. (доповідач), судді: Колодій Н.А., Коробка Н.Д., якою апеляційна скарга прийнята до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 15.10.2008 року підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відзив не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач був попереджений належним чином. Враховуючи достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

За заявою представника позивача апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів запису судового процесу.

По закінченні судового засідання, за згодою представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», м. Енергодар Запорізької області (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнітрейд» (підрядником) був укладений договір підряду №20/396(2) від 17.10.2006р.

За умовами вказаного договору, відповідач зобов’язався за завданням позивача виконати роботи з поточного ремонту дієтзалу їдальні, а позивач - прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно п. 4.1 договору та договірної ціни, що є додатком до договору, вартість робіт, передбачених договором склала 89 352 грн., в тому числі ПДВ.

17.10.2006 року, для забезпечення виконання договору про закупівлю між позивачем та відповідачем (як переможцем торгів) був укладений договір неустойки № 20/391 (2-н).

Відповідно до п. 1 та п.п 2.2 договору неустойки, відповідач зобов’язався у разі порушення встановлених договором підряду №20/396(2) від 17.10.2006р. строків виконання робіт, сплатити позивачу неустойку у розмірі 15% від загальної вартості договору підряду.

Стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за прострочення виконання робіт за договором підряду № 20/396(2) від 17.10.2006 року у сумі 9126,69 грн. та стягнення забезпечення виконання договору про закупівлю у вигляді неустойки з урахуванням індексу інфляції у сумі 16919,69 грн., а також 3% річних за прострочення їх сплати у сумі 429,62 грн. було предметом судового позову у цій справі.

Колегія суддів вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а апеляційну скаргу необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.ст.610 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено колегією суддів, роботи виконані відповідачем частково, з порушенням строків виконання, що підтверджується актом приймання виконаних робіт.

Відповідач не надав суду доказів своєчасного виконання зобов’язання за договором підряду.

Пунктом 5.2 договору підряду передбачено, що у разі порушення відповідачем строків виконання робіт, він сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно виконаних робіт за кожний день прострочення. У випадку, якщо прострочка складе більше 30 днів, підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Відповідно до п.1, п.п 2.2 п. 2, п.5 договору неустойки, у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань, передбачених договором підряду, в тому числі порушення строків виконання робіт, відповідач сплачує замовникові неустойку у розмірі 15% від загальної вартості робіт по договору з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 3% річних від несвоєчасно сплаченої суми.

Враховуючи доведення факту порушення з боку відповідача умов договору, колегія суддів вважає правомірним висновок господарського суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у сумі 1 104 грн. 94 коп. та неустойку у сумі 13 402 грн. 80 коп.

Згідно ч. 6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищенаведену норму кодексу, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 4580грн.67коп. за 183 дні.

Позовні вимоги в частині стягнення суми 3516,89 грн. індексу інфляції та суми 429,62 грн. - 3% річних на неустойку задоволенню не підлягають.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України, неустойка є штрафною санкцією, тобто господарською санкцією, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Згідно ст.546 Цивільного кодексу України, неустойка є видом забезпечення виконання зобов’язання.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми закону, відповідач неналежно виконав зобов’язання щодо виконання робіт та не сплатив неустойку, яка є забезпеченням виконання зобов’язання, штрафною санкцією, а отже у відповідача не виникло грошового зобов’язання, невиконання якого тягне наслідки, передбачені ст.625 Цивільного кодексу України.

Доводи заявника апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що господарським судом першої інстанції з’ясовані всі обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, оскаржуване рішення суду по цій справі прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що спір виник з вини відповідача, судові витрати за позовом (264грн.76коп. та 118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) відносяться на відповідача. Судові витрати за апеляційною скаргою (132грн.38коп. державного мита) відносяться на заявника апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», м. Енергодар Запорізької області залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 17.06.2008 р. у справі № 20/328/08 – без змін.

Головуючий суддя Кагітіна Л.П.

судді Кагітіна Л.П.

Колодій Н.А. Коробка Н.Д.