ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про
повернення позовної заяви

"07" липня 2008 р.
№ 02-03/1702/2

Суддя  О.В.Конюх,             розглянувши позовні матеріали

за позовом                      Вишгородської міської
ради (07300, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1)

до відповідача          приватного
підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про                              визнання
недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

позивач -Вишгородська міська рада,
м. Вишгород звернувся до господарського суду Київської області з позовом від
04.06.2008р. № 2-28/643 до приватного підприємця ОСОБА_1, м. Вишгород, в якому
просить визнати недійсним договір від 14.07.2005р. «Про добудову незавершеної
будівництвом критої автостоянки по вул. Набережній в м. Вишгороді (біля будинку
№22), укладений між Виконавчим комітетом Вишгородської міськради та приватним
підприємцем ОСОБА_1.

Згідно із пунктом 3  частини першої ст. 63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини.

Відповідно до частини першої ст. 1
ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають
право звертатися до господарського суду згідно із встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відповідно необхідною
умовою звернення до суду є наявність порушеного або оспорюваного права або
інтересу, або обґрунтована загроза такого порушення. Згідно до пунктів  4, 5 ст. 54 ГПК України, яка визначає форму
та зміст позовної заяви, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог,
виклад обставин, на яких вони ґрунтуються, зазначення доказів, що підтверджують
позов, законодавство, на підставі якого подається позов.

Поданий позов Вишгородської міської
ради не місить викладу обставин щодо того, які саме права та законні інтереси
позивача порушено укладеним договором. Крім того, позивачем не подано та не
зазначено документальних доказів, які підтверджують відсутність повноважень
особи, яка підписала договір від імені виконавчого комітету Вишгородської
міськради, на вчинення таких дій. Натомість позивачем подано копію рішення від
07.07.2005р. № 266 «Про надання функцій замовника на незавершене будівництво»,
яке пунктом 2 доручає т.в.о. Вишгородського міського голови Шаль О.Д. здійснити
його підписання. Суду не подано доказів, що вказане рішення, на виконання якого
було укладено спірний договір, не є чинним на момент подання позову. Крім того,
позов містить посилання на норми Цивільного процесуального кодексу, однак
господарський суд не здійснює провадження у відповідності до цивільного
процесуального законодавства. Таким чином, подана позовна заява не відповідає
формі та змісту позовної заяви, визначеним ст. 54 ГПК України, не містить
викладу фактів, які свідчать про порушення прав позивача, викладу обставин та
зазначення законодавства, на яких ґрунтуються позовні вимоги, до позовної заяви
не додано та не зазначено доказів на підтвердження позовних вимог.

В разі повторного звернення до
господарського суду із позовною заявою позивачу слід також звернути увагу на
вимоги пункту 2 ст. 54 ГПК України щодо зазначення точних найменувань, поштових
адрес сторін та їх ідентифікаційних номерів. Крім того, слід звернути увагу, що
згідно із частиною другою ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином засвідченій копії, тобто копії, засвідченій
підписом повноважної особи із зазначенням її посади, прізвища та дати
засвідчення копії, із прикладенням печатки. Згідно із ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Додані до позовної
заяви незасвідчені ксерокопії, виконані з копій документів, взагалі не можуть
бути прийняті судом в якості доказів в розумінні ст.ст. 36, 43 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 “Про державне
мито”, пунктом 13 постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005, № 1258
"Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного
забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та
господарських справ, та їх розмірів", пунктом 3 частини першої, частиною
третьою ст.63, ст.86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Вишгородської
міської ради до приватного підприємця ОСОБА_1. разом з доданими до неї
матеріалами (всього на 26 аркушах, в тому числі оригінали: фіскальних чеків
«Укрпошти»від 26.06.2008р. № 4544 та № 4545, платіжних доручень від
17.06.2008р. № 511, та № 512, конверту від 26.06.2008р., в якому надійшла
позовна заява) повернути заявнику без розгляду.

Державне мито, сплачене за
платіжним дорученням від 17.06.2008р. № 511 в сумі 85,00 грн. (вісімдесят п'ять
гривень) підлягає поверненню з державного бюджету.

Витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, сплачені за платіжним дорученням від
17.06.2008р. №512 в сумі 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень) підлягають
поверненню з державного бюджету.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених порушень.

Суддя
Конюх О.В.