КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02.07.2008
№ 30/201

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Гольцової  Л.А.

суддів:

за участю секретаря

судового засідання

представників сторін

- позивача: не з'явився,

-
відповідача: Шатинська О.Ю. (дов. від 25.04.08),

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                   ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду м. Києва від
21.04.2008

у справі № 30/201

за позовом                             ОСОБА_1

до                                                   Київського
колективного підприємства
"Укропткульттовари"

про
зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
(далі-позивач) звернулася до Господарського суду м. Києва з позовом до
Київського колективного підприємства “Укропткульттовари” (далі-відповідач) про
зобов'язання відповідача виділити позивачу в натурі частку в майні Київського
колективного підприємства “Укропткульттовари”, що становить 0,49% від усього
майна належного відповідачу.

21.04.08
позивачем через канцелярію місцевого суду також було подано клопотання про
вжиття заходів забезпечення позову, в якому останній просив суд накласти арешт
на нерухоме майно відповідача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Обґрунтовуючи
клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначив, що йому
стало відомо про намір відповідача відчужити належне підприємству нерухоме
майно, свідченнями чого є відповідні роздруківки з веб-сайтів в Інтернеті.

Також
позивач вказує на те, що оскільки нерухоме майно, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 є єдиним, що залишилося у відповідача, а також враховуючи
неподільність даного майна, то відповідно його відчуження, у випадку
задоволення позовних вимог, зробить неможливим виконання рішення суду по даній
справі.

Ухвалою
Господарського суду м. Києва від 21.04.08 заяву позивача про забезпечення
позову задоволено.

З
метою забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно відповідача, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Позивач,
не погоджуючись з зазначеною вище ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати у зв'язку з порушенням місцевим судом норм процесуального
права, а саме вимог ст.ст. 84, 86 Господарського процесуального кодексу України
(далі - ГПК України), та прийняти нову ухвалу про вжиття заходів забезпечення
позову з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

У
письмових поясненнях на апеляційну скаргу відповідач не погоджуючись з
оскаржуваною ухвалою суду зазначив, що накладення арешту на все нерухоме майно
ККП “Укропткульттовари” чинить значні перешкоди нормальній діяльності
підприємства, ускладнює роботу з клієнтами, унеможливлює залучення коштів.
Просить апеляційну скаргу позивача задовольнити, скасувавши ухвалу
Господарського суду  м. Києва від
21.04.08.

Розпорядженням
Голови Київського апеляційного господарського суду від 01.07.08 у зв'язку з
виробничою необхідністю для здійснення апеляційного провадження у справі суддю
Григоровича О.М. замінено на суддю Смірнову Л.Г.

02.07.08
позивачем через канцелярію суду апеляційної інстанції подано клопотання про
відмову від апеляційної скарги на підставі ст.ст. 22, 100 ГПК України.

Розглянувши
подане клопотання, колегія суддів дійшла
висновку про відмову у його задоволенні, оскільки воно порушує права і
охоронювані законом інтереси відповідача у справі.

Представник
позивача в судове засідання не з'явився.

Неявка
представника позивача в судове засідання, на думку колегії суддів, не
перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, оскільки в матеріалах справи
достатньо доказів для її розгляду.

Заслухавши
пояснення представника відповідача, дослідивши наявні докази, обговоривши
доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Виходячи
із змісту ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони має право
вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно
до ст. 67 ГПК України одним з видів забезпечення позову є накладення арешту на
майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Згідно
ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів,
які підтверджують прийняття відповідачем рішень про відчуження цілісного
майнового комплексу ККП “Укропткульттовари” чи належного підприємству
нерухомого майна позивачем не було надано ні суду 1-ої інстанції, ні
апеляційному суду.

З
урахуванням наведеного колегія суддів вважає помилковим висновок Господарського
суду м. Києва про обґрунтованість та достатність документів і доводів позивача,
викладених в заяві про забезпечення позову, а ухвалу такою, що винесена з
порушенням норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного
рішення. Таким чином, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню.

Крім
того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно 1 ГПК України
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських
справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом
інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

У
випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Законом
України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення
підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів”, який набрав
чинності 29.12.2006 внесено зміни, зокрема, до ст. 12 ГПК України.

Згідно
п.4 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що
виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та
його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно
до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права
особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської
організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні
господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а
також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно
ст. 1 Закону України “Про господарські товариства” до господарських товариств
належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю,
товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні
товариства.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
Господарського суду м. Києва від 21.04.08 у справі № 30/201 скасувати.

Головуючий суддя

Судді

04.07.08 (відправлено)