КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2008                                                                                           № 42/160

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:           Пашкіної С.А.

Ропій Л.М.

при секретарі:           Царук І.О.

За участю представників:

Від позивача - Левіна Г.М. (довір. №116/08 від 21.07.08);

Бабич В.О. (довір. №120/08 від 06.10.08);

Від відповідача - Стовбир О.О. (довір. №ГО-08/205 від 11.08.08);

Петрук В.П. (довір. №ГО-08/229 від 24.09.08);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Нафтогазбезпека” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.05.2008

у справі № 42/160 (Паламар П.І.)

за позовом                               Дочірнього підприємства „Нафтогазбезпека” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

про                                                  стягнення боргу, ціна позову 148832,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2008р. у справі № 42/160 у позові Дочірнього підприємства „Нафтогазбезпека” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” відмовлено.

Рішення суду першої інстанції грунтується на тому, що про настання страхового випадку позивач повідомив відповідача 18 січня 2005р., через 79 днів після настання страхового випадку. Докази поважності пропуску позивачем строку для повідомлення про страхову подію в матеріалах справи відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008р. та прийняти нове, яким повністю задовольнити позовні заяву позивача.

В апеляційній скарзі позивач вказує про те, що на наступний робочий день після настання страхового випадку – колишній працівник ДП „Нафтогазбезпека” НАК „Нафтогаз Україна” Товкес Я.В. з корпоративного мобільного телефону повідомив Закрите акціонерне товариство „Страхова група „ТАС” про дорожньо-транспортну пригоду. Доказом цього є надана ЗАТ „UMS” ( лист від 12.12.2006 вих.№04/412) на запит позивача (від 08.12.2006р. вих 53-5/2-1222) „Довідкова інформація про надані послуги”.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представником позивача подано клопотання про виклик осіб для дачі пояснень у справі №42/160.

Заслухавши думку представників відповідача розглянувши надані документи судова колегія прийшла до висновку, що клопотання не обґрунтоване і задоволенню не підлягає.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін колегія суддів встановила наступне.

17 червня 2004 р. між позивачем та відповідачем по справі укладені договір № 21/ добровільного страхування наземного транспорту, додаткові угоди № 1 від 23 липня 2004 р., № 2 від 26 жовтня 2004 р. до нього, на підставі яких відповідач застрахував у відповідача майновий інтерес, пов'язаний з володінням, користуванням і розпорядженням належного йому автомобіля SSANG YONG реєстраційний номер № АА6841КВ. Страхова сума погоджена сторонами у розмірі 150335,56 грн.

В березні 2008р. позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення 148832,20 грн. страхового відшкодування.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем договору №21/ добровільного страхування наземного транспорту від 17 червня 2004р. після настання 31 жовтня 2004 р. страхового випадку із застрахованим автомобілем SSANG YONG відповідач в установлений строк не виплатив йому суму страхового відшкодування, заборгувавши йому 148832,20 грн.

Оспорюваним рішенням місцевого господарського суду в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком Господарського суду міста Києва з наступних підстав.

Відповідно до п.7.2 договору №21/ від 17.06.2004р. сума страхового платежу становила 20400,00 грн., яку позивач сплатив 30 червня 2004р. (банківська виписка від 30.06.2004р. в матеріалах справи).

Об’єктом страхування відповідно до п.4 договору є майнові інтереси страхувальника (позивача), пов’язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, зазначеними в додатку №2 до договору добровільного страхування наземного транспорту №21/ від 17.06.2004р.

Відповідно до п. 11.1.1 договору при настанні страхового випадку позивач має право на отримання страхового відшкодування за умовами договору та правил страхування.

Відповідно до умов п. 6.2 договору безумовна франшиза становить 1 % від страхової суми транспортного засобу.

Строк дії договору вступає в силу з 00 год. 00 хв. дня наступного за днем страхового платежу і діє наступні 12 місяців.

31 жовтня 2004 року на автодорозі Київ-Овруч в напрямку м. Київ на 43 км автодороги, за межами населеного пункту смт. Димер, Вишгородського району Київської області , за участі автомобіля марки Ауді-80, д.н 776-32 КХ та автомобіля позивача SSANG YONG д.н. АА 6841 КВ, сталася дорожньо-транспортна пригода.

Поясненнями сторін, довідкою Державної автоінспекції УВС в Київській області № 29/1 від 1 листопада 2004 р., постановою Вишгородського районного суду Київської області № 1-215/07 від 6 липня 2007 р. про закриття провадження в кримінальній справі, стверджується факт настання 31 жовтня 2004 р. страхового випадку із застрахованим автомобілем.

У відповідності до умов п. 11.3.7 спірного договору страхувальник зобов'язаний після настання страхового випадку або отримання повідомлення про подію, що може бути визнана такою, негайно, але в будь-якому разі не пізніше трьох діб (за винятком вихідних та святкових днів) повідомити про це страховика, а в разі виникнення страхового випадку за межами України -протягом трьох діб з моменту повернення на територію України і не пізніше семи діб підтвердити це повідомлення в письмовій формі. Невиконання цієї вимоги має бути обґрунтовано страхувальником документально.

Згідно з п. 15.1.5 договору несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних причин є підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування.

Указані умови договору узгоджуються з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК України відповідно до якої страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що доказом повідомлення про страховий випадок страховика (відповідача) є надана ЗАТ „UMS” ( лист від 12.12.2006 вих.№04/412) на запит позивача (від 08.12.2006р. вих 53-5/2-1222) „Довідкова інформація про надані послуги”, оскільки з зазначеної „довідкової інформації про надані послуги” не можливо встановити зміст розмови.

До того ж, як зазначалось вище відповідно до п. 11.3.7 позивач повинен був повідомити відповідача про настання страхового випадку у письмовій формі.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що про настання страхового випадку позивач повідомив відповідача 18 січня 2005 р. заявою № 359, тобто через 79 днів після настання такого випадку. Доказів поважності пропуску позивачем строку для повідомлення про страхову подію суду не надано.

Доводи позивача, що про настання страхового випадку відповідач був повідомлений негайно, у т.ч. по телефону, на місце дорожньо-транспортної пригоди виїжджав представник відповідача, є необгрунтованими, оскільки достовірними доказами не підтверджені.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва по справі № 42/160 від 20.05.2008р. відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Нафтогазбезпека” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2008р. у справі № 42/160 залишити без змін.

3. Матеріали справи №42/160 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Пашкіна С.А.

Ропій Л.М.

09.10.08 (відправлено)