ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

19.09.2008

Справа №2-27/8434.1-2007

За позовом - Приватне підприємство «Кварта ДН», м. Сімферополь. с.м.т. Гресовський, вул.. Монтажна, 5.

До відповідача – ЗАТ «Агрофірма «Крим», м. Сімферополь, пров. Лавандовий, 2/6.

Третя особа - ТОВ «СНС – ЛТД», м. Донецьк, вул.. Університетська, 37.

Про визнання угоди дійсною та визнання права власності.

Суддя Воронцова Н.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Ена, дор. у справі.

Від відповідача – Соколов, дор. у справі.

Від третьої особи - Скоплін, дор. у справі.

Сутність спору:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання угоди дійсною та визнання права власності.

Рішенням ГС АРК по справі № 2-25/16367 – 2006 від 13.10.2006 р. позов було задоволено у повному обсязі. Було визнано дійсним договір №16 від 03.10.2006 р., укладений між сторонами по справі. Також за приватним підприємством «Кварта ДН» було визнано право власності на об’єкт нерухомості відповідно до вказаного договору.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2007 р. рішення ГС АРК по справі № 2-25/16367 – 2006 від 13.10.2006 р. було скасовано, справа передана на новий розгляд до господарського суду АР Крим, яка доручена судді Воронцовой Н. В. із привласненням йому № 2-27/8434.1 -07.

Ухвалою від 09.07.2007 р. справу було прийнято до розгляду суддею ГС АР Крим Воронцовою Н. В.

Також ухвалою від 09.07.2007 р. було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – ТОВ «СНС – ЛТД», м. Донецьк, вул. Університетська, 37.

Третя особа - ТОВ «СНС-Лтд» звернулося до господарського суду АР Крим із позовною заявою, відповідно якої просить залучити товариство до участі у справі у якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору по справі №2-27/8434.1-2007 до Приватного підприємства «Кварта ДН», ЗАТ «Агрофірма «Крим», залучити до участі у справі у якості відповідачів ТОВ «Ріорда», ТОВ «Торговий дім «Закарпаття», у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Сімферопольське МБРТІ, накласти арешт на спірне майно та вжити інші заходи із забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будь-які дії, що можуть призвести до зміни власника спірного майна, у задоволенні первісного позову відмовити, перевести на Товариство з обмеженою відповідальністю «СНС-Лтд» права та обов’язки покупця нерухомого майна, стягнути на користь ЗАТ «Агрофірма «Крим» з ТОВ «СНС-ЛТД» вартість нерухомого майна у розмірі 917885 грн., визнати за ТОВ «НСН-Лтд» право власності на таке майно, витребувати від відповідачів зазначене нерухоме майно та встановити, що рішення суду після набрання ним чинності є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності.

Ухвалою ГС АР Крим від 20.08.2007 р. судом повернено позовну заяву і додані до неї документи ТОВ «СНС-Лтд» без розгляду.

Третьою особою по справі було заявлено клопотання від 14.08.2007 р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Закарпаття», а саме на: нежитлові будови, що складаються з: Літер «К» основне загальною площею 925,2 кв.м., Літер «3» загальною площею 230,8 кв.м., Літер «Л» загальною площею 524,4 кв. м., Літер «М» загальною площею 91,4 кв.м,, Літер «Н» загальною площею 9,0 кв.м., Літер «Е» туалет загальною площею 7,2 кв.м. та розташовані за адресою: АРК, м. Сімферополь, пров. Лавандовий, 2/6.

Також просить заборонити закритому акционерному товариству «Агрофірма «Крим», приватному підприємству «Кварта ДН», товариству з обмеженою відповідальністю «Ріорда», товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Закарпаття» та іншим особам продавати, дарувати, передавати у заставу, оренду, користування, іншим чином відчужувати, вносити до статутного капіталу (фонду) підприємств та господарських товариств, а також здійснювати iнші дії, які можуть призвести до заміни власника нежитлових будов, що складаються з: Літер «К» основне загальною площею 925,2 кв.м., Літер «3» загальною площею 230,8 кв.м., Літер «Л» загальною площею 524,4 кв.м., Літер «М» загальною площею 91,4 кв.м., Літер «Н» загальною площею 9,0 кв.м., Літер «Е» туалет загальною площею 7,2 кв.м. та розташовані за адресою: АРК, м. Сімферополь, пров. Лавандовий, 2/6.

Ухвалою від 14.08.2007 р. вказане клопотання було задоволено частково та накладено арешт на нерухоме майно, а саме на: нежитлові будови, що складаються з: Літер «К» основне загальною площею 925,2 кв.м., Літер «3» загальною площею 230,8 кв.м., Літер «Л» загальною площею 524,4 кв. м., Літер «М» загальною площею 91,4 кв.м,, Літер «Н» загальною площею 9,0 кв.м., Літер «Е» туалет загальною площею 7,2 кв.м. та розташовані за адресою: АРК, м. Сімферополь, пров. Лавандовий, 2/6 до розгляду справи по суті.

Приватне підприємство «Кварта ДН» звернулося з апеляційною скаргою до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.10.2007 р. апеляційну скаргу було задоволено, ухвалу ГС АР Крим від 14.08.2007 р. про вжиття заходів забезпечення позову скасовано, а справу повернено до господарського суду АР Крим.

Третя особа у поясненнях по справі від 02.09.2008 р. повідомив про те, що лист з пропозицією від 30.06.2006 р. відповідача був підписаний неуповноваженою особою, оскільки замість підпису голови правління В. Г. Деркач на листі значиться підпис іншої особи, а саме – Густякова Ю. П., на який на час складання, підписання та направлення листа не був головою правління або його повноважним заступником та не займав жодної з зазначених в ст.. 89 ЦК України посад. Нотаріально посвідчена довіреність, яка видана головою правління Деркачем В. Г. на ім’я Густякова Ю. П.. не може бути прийнята судом до уваги, оскільки вона датується лише 21.07.2006 р., у той час як лист був підписаний 30.06.2006 р.. Оскільки Густяков Ю. П. не мав права розпоряджатися майном товариства, підписана ним пропозиція укласти договір ( оферта ) є никчемною. Також вказав на той факт, що лист був спрямований поштовою кореспонденцією без опису вкладення. Згідно з правилами внутрішнього діловодства третьої особи під час відкриття конверту від ТОВ «Агрофірма «Крим» в ньому була виявлена письмові заява Деркач В. Г. від 27.06.2006 р. про звільнення його з посади голови правління за власним бажанням. Листа з пропозицією про купівлю нерухомого майна в конверті не було.

Також третя особа у запереченнях на позов повідомила про те, що для встановлення дійсності договору необхідно з’ясувати чи виконані умови договору сторонами, а також встановити факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення такого договору. Позивачем по справі не надано жодного доказу у підтвердження того, що відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення договору купівлі – продажу. Також відповідачем було порушено норми ст.. 362 ЦК України відносно порушення права співвласника на переважну купівлю частики у спільною власністю. На підставі викладеного, вважає, що договір купівлі - продажу, укладений між сторонами, є нікчемним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

в с т а н о в и в:

15.09.2006 р. між відповідачем по справі ( Продавець ) і позивачем ( покупець ) було укладено договір №16 купівлі – продажу нерухомого майна.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору позивач придбав у відповідача нежитлові будівлі, що складаються з: літ. «К1» основне – загальною площею 631 кв. м., літ. «К2» основне – загальною площею 253,2 кв.м., літ. «К» основне – загальною площею 333,9 кв.м., літ. «З» основне – загальною площею 246,6 кв., літ. «Л» основне – загальною площею 524,4 кв.м., літ. «М» основне – загальною площею 91,4 кв.м., літ. «Е» туалет основне – загальною площею 7,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Сімферополь, пр. Лавандовий, 2/6 та що належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 29.07.1999 р.

Покупець забовязався прийняти вказані приміщення і сплатити ціну у відповідності до умов і провести реєстрацію приміщення в органах бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору передбачено, що вартість вищевказаного майна складає 917885 грн., в тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору право власності на вказаний об’єкт нерухомого майна по даному договору переходе до покупця з моменту підписання акту приймання – передачі векселя від покупця продавцю.

Відповідно до п.п. 2.1 і 2.2. вказаного договору позивач забовязався сплатити вказане нерухоме майно шляхом видачі простого векселя на суму договору, тобто 917885 грн., в тому числі ПДВ.

Відповідно до п.п. 3.1 і 3.2 вказаного договору продавець забовязався передати вищевказаний об’єкт на протязі 10 – ти днів покупцю на підставі акту приймання – передачі.

Судом встановлено. що свої забовязання в частині сплати предмету договору і передачі майна сторонами за договором виконано у повному обсязі, що підтверджується актом приймання - передачі простого векселя.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Відповідно до ст.. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі – продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та належить нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до п. 4.1 договору покупець забовязався повідомити продавця не менш як за 7 днів про нотаріальне посвідчення угоди.

Відповідно до п.2 ст.220 Цивільного Кодексу України «якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібно.»

Таким чином, важливим в даному випадку для вирішення спору є те, чи дійсно був наявний факт ухилення однієї з сторін від нотарільного посвідчення даного договору купівлі – продажу, а в даному випадку відповідача ( продавця ).

Відповідно до ст.. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

На позивача по справі було покладено забовязання представити докази неявки відповідача в нотаріальну контору, докази призначення 10.10.06р. у 12 год 00 хв. нотаріусом у м. Сімферополі по вул. Жуковського,1, нотаріального посвідчення спірного договору купівлі-продажу.

Вказаних доказів позивачем суду так надано і не було.

Таким чином, виникає сумнів відносно того чи взагалі був намір у сторін по справі нотаріально оформити вказаний договір, у відповідності до норм чинного законодавства України. Також не надано жодного доказу відносно того, що саме відповідач намагався ухилитися від нотаріального посвідчення даного договору.

Також необхідно вказати на наступне.

Як встановлено судом третя особа по справі є співвласником разом з відповідачем по справі об’єкту нерухомості, розташованого у м. Сімферополь, пр. Лавандовий, 2/6.

В матеріалах справи наявний договір купівлі – продажу нежитлових будівель від 10.02.2005 р. відповідно до якого вбачається, що відповідач по справі продав третій особі по справі нежитлові будівлі, а саме: адміністративну будівлю - літ. «А», склад – літ. «Б», битовку – літ. «В», склад – літ. «Г», столярний цех – літ. «Д», загальною площею 965,3 кв.м. та альтанку – літ. «Л». що складає 24/100 часток нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: м. Сімферополь, пров. Лавандовий, 2/6.

10.02.2005 р. вказаний договір купівлі – продажу був посвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АР Крим Калініном Н. В.

Відповідно до ст.. 361 Цивільного кодексу України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Однак відповідно до ст.. 362 Цивільного кодексу України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Суду відповідачем не надано доказів у підтвердження такого факту, що ним повідомлено іншого співвласника про намір продати свою частку об’єкту нерухомості за адресою: м. Сімферополь, пров. Лавандовий, 2/6, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. А третя особа відповідно була позбавлена права протягом одного місяця прийняти відповідне рішення покупати чи не покупати вказану частку у спільної власності.

Відповідно до п. 7 роз’яснень Вищого арбітражного суду України №02-5/111 від 12.05.1999 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними» у випадку, якщо однією з сторін угода виконана повністю або частково, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, господарський суд вправі за позовом сторони, яка виконала угоду, визнати таку угоду дійсною. Однак, якщо угода містить протиправні умови, відповідний позов не може бути задоволений.

При таких обставинах справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

З обліком викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82 - 84 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.