ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2008 р.

Справа № 5/178-06-4521

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Мирошниченко М. А.,

Суддів: Бєляновського В. В. та Шевченко В. В.,

при секретарі - Волощук О. О.,

за участю представників:

позивача –Гасюк О.А.,

відповідача –Корепанова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу ДП „Енергоринок”, м. Київ на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.07.2008 р. про часткове задоволення заяви ВАТ „ЕК „Одесаобленерго”, м. Одеса щодо надання розстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 14.03.2007 р. у справі №5/178-06-4521 за позовом ДП „Енергоринок”, м. Київ до ВАТ „ЕК „Одесаобленерго”, м. Одеса про стягнення 96585685,02 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

18.05.2006 року (вх. №5704) у господарському суді Одеської області ДП „Енергоринок” ( Далі-Позивач) пред'явлено позов до ВАТ „ЕК „Одесаобленерго” (Далі -Відповідач) про стягнення з останнього 96 585 685 грн. 02 коп., у тому числі 66 733 705 грн. 88 коп. - основного боргу, 6 322 330 грн. 56 коп. - пені, 18 980 385 грн. 07 коп. - інфляційних нарахувань та 4 523 645 грн. 51 коп. - річних. Під час розгляду справи Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги щодо суми основного боргу. Останнім уточненням Позивач просив стягнути 26 276 957 грн. 63 коп. заборгованості за поставлену електроенергію.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.03.2007 р. (суддя Могил С.К.) з цієї справи позов задоволено частково, стягнуто з Відповідача 26 276 957 грн. 63 коп. основного боргу, 6936144 грн. 46 коп. інфляційних нарахувань, 1 653109 грн. 70 коп. річних та 500000 грн. пені, в решті позовних вимог відмовлено та розстрочене виконання судового рішення строком на 48 місяців зі стягненням з Відповідача на користь Позивача щомісяця по 736 796 грн. 07 коп. починаючи з квітня 2007 року.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 8.05.2007 р. (а.с.154-163, т.4) рішення господарського суд Одеської області від 14.03.2007 р. змінено, відмовлено у стягненні пені та збільшено термін розстрочки виконання рішення до 480 місяців зі стягненням по 72637 грн. 94 коп. щомісяця починаючи з квітня 2007 року, в решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 4.10.2007 р. (а.с.220-226, т. 4) касаційну скаргу Позивача залишено без задоволення, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.05.2007 р. залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 29.01.2008 р. (а.с. 70-74, т.5) касаційну скаргу Позивача задоволено. Постанову Вищого господарського суду від 4.10.2007 р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 8.05.2007 року в частині зміни рішення господарського суду Одеської області від 14.03.2007 р. щодо розстрочки виконання судового рішення строком на 480 місяців скасовано та залишено в силі п.4 рішення господарського суду Одеської області, в решті судові рішення залишено без змін.

16.04.2008 р. (вх. №7894) Відповідач надав суду заяву про надання розстрочки виконання рішення суду (а.с. 82-87, т.5), в якій просив надати йому розстрочку виконання рішення господарського суду Одеської області від 14.03.2007 року, посилаючись на те, що Відповідач має заборгованість за поставлену електричну енергію перед Позивачем у сумі 797 924 037,91 грн., та заборгованість з інфляційних нарахувань, пені, річних у сумі 204 199 470,96 грн., за рішеннями суду. Сплата вказаної заборгованості на підставі судових актів була реструктуризована, в силу чого Відповідач повинен щомісячно окрім оплати за купівлю електроенергії в поточному місяці вносити на рахунок Позивача кошти у розмірі 2 805 572,24 грн.. В свою чергу слід зважити на те, що ВАТ "Одесаобленерго" є постачальником електричної енергії на території Одеської області та одночасно електропередавальною організацією, тобто власником більшої частини місцевих (локальних) електричних мереж вказаного регіону. В силу ліцензійних умов та правил ВАТ "Одесаобленерго" має право займатися лише діяльністю з постачання та передачі електричної енергії споживачам Одеської області, та не може додатково займатися іншими видами підприємницької діяльності з метою отримання прибутку ( п. 2.6. постанови НКРЕ України від 13.06.96 р. № 15/1 "Про затвердження Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом" (надалі Умови та Правила)). Отже єдиним джерелом фінансування Компанії є діяльність з постачання електричної енергії, прибутковість якої залежатиме насамперед від встановлення державними органами на ринку електричної енергії відповідних умов. Перш за все це цінова політика держави в сфері енергетики, а саме встановлення для Компанії роздрібного тарифу на електричну енергію, що постачається споживачам ЗАТ "Одесаобленерго". Відповідно до ст. 17 Закону України "Про електроенергетику" роздрібна ціна на електричну енергію для постачання споживачам формується згідно з умовами і правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електроенергії за регульованим тарифом. Ці тарифи підлягають регулюванню і затверджуються Національною комісією регулювання електроенергетики України (надалі - НКРЕ) на підставі розрахунку тільки поточних витрат підприємства на свою діяльність. Так, Постановою НКРЕ від 13.12.2007 р. №1742 про затвердження тарифів для ВАТ "Одесаобленерго" на 2008 рік встановлено наступні витратні частини тарифу: виробничі послуги - 0,3% від загальних витрат (1 618 тис. грн.); сировину та матеріали - 2,1% від загальних витрат (10418 тис. грн.); придбання лічильників - 1,8 % від загальних витрат (9 000 тис. грн.); паливо - 2,6% від загальних витрат (13104 тис. грн.); ремонти - 7,5% від загальних витрат (36816 тис. грн.); на електроенергію для господарчих потреб 0,7% від загальних витрат ( 3 448 тис. грн.); на інвестиційну програму - 22,04% від загальних витрат (107 074 тис. грн.); податки та обов'язкові збори, плата за землю —8,2% від загальних витрат (40 307 тис. грн.); на оплату праці - 26,7% від загальних витрат (130 073 тис. грн.); відрахування на соціальні заходи - 9,8% від загальних витрат (48078 тис. грн.); інвентаризацію землі - 1,3 % від загальних витрат (6 700 тис. грн.); інші - 4,5% від загальних витрат (22272 тис. грн.). Отже, як вбачається із структури тарифу, затвердженого НКРЕ України для підприємницької діяльності з постачання та передачі електричної енергії споживачам Компанії, витрат на погашення кредиторської заборгованості ВАТ "Одесаобленерго" у минулих роках діючими тарифами не передбачено. В свою чергу зменшення витратної частини, передбаченої у тарифі Компанії, з метою отримання додаткових коштів для розрахунку з ДП "Енергоринок" є суттєвим порушенням Умов та Правил та може призвести до застосування до Компанії санкцій з боку НКРЕ України в тому числі й шляхом позбавлення ліцензії. З урахуванням постанови НКРЕ України від 13.12.2007 р. №1742 про затвердження тарифів на передачу та постачання електроенергії для ВАТ "Одесаобленерго" на 2008 рік та боргових зобов'язань Компанії, встановлених рішеннями суду, було зроблено прогнозований розрахунок руху коштів на рахунки Компанії (додається). З вказаного розрахунку вбачається, що лише при умові надання ВАТ "Одесаобленерго" розстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 14.03.2007 року по даній справі строком на 240 місяців, Компанія зможе належним чином виконувати останнє. Як вже зазначалося вище за рішеннями суду Компанія повинна за рахунок власних коштів щомісячно виплачувати ДП "Енергоринок" 2 805 572,24 грн., та окрім цього незалежно від рівня сплати коштів споживачами за спожиту електроенергію, повинна здійснювати стовідсоткові розрахунки за куповану в ОРЕ електроенергію поточного розрахункового періоду. При цьому, слід звернути увагу на той факт, що формування оптової ринкової ціни, за якою ВАТ "Одесаобленерго" проводить покупку електроенергії, не є прозорим, та може змінюватися за місяць на 10% в бік зростання ціни. Так, наприклад у вересні 2007 покупна ціна на початок розрахункового періоду (по заявці) складала без ПДВ 0,1321 грн. за кВт, але фактично за місяць в зв'язку із її постійним зростанням вже склала -0,1408 грн. за кВт.. Отже, лише у вересні 2007 року Компанією було переплачено ДП "Енергоринок" 4 160 тис. грн. ( таблиця зросту ціни на електроенергію у вересні 2007 року та порівняльні розрахунки додаються). Аналогічна ситуація відбувається із розрахунками в інші розрахункові періоди, так у серпні 2007 року перевищення фактичної ціни над прогнозною склало 10 % , у січні 2008 року - 6,1 % тощо. В свою чергу ВАТ "Одесаобленерго" не має права змінювати самостійно встановлений постановою НКРЕ України тариф та постачаєму споживачам електроенергію. Незважаючи на те, що в наступних розрахункових періодах Компанії вказані перевитрати компенсуються, завищення покупного тарифу на електроенергію на протязі розрахункового періоду суттєво погіршує фінансове становище ВАТ "Одесаобленерго", оскільки Компанія тим самим фактично безоплатно кредитує ДП "Енергоринок". При цьому для розрахунків з ДП "Енергоинок" Компанія вимушена оформляти банківські кредити з процентами, за якими розраховується власними коштами. Вказані обставини, на думку Компанії, з огляду на привілеї оптового постачальника електроенергії свідчать про те, що на ринку електричної енергії створені нерівноправні умови здійснення підприємницької діяльності. Щодо тарифу для споживачів ВАТ "Одесаобленерго" то, слід вказати на те, що, є такі групи споживачів, наприклад КП "Одесміськелектротранс", які відповідно до рішень НКРЕ користуються електроенергією по тарифах для населення, а питання щодо дотацій енергокомпаніям по таких споживачах НКРЕ й досі не вирішено, таким чином від постачання електроенергії тільки КП "Одесміськелектротранс" Компанія щомісячно недоотримує понад 450 000 грн.. Слід також зазначити про те, що згідно із ст. 71 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік" у 2008 році обсяг збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, що встановлюється НКРЕ України, становить 3 607.403,3 тис. грн., у тому числі 807 403,3 тис. грн. нарахованих і несплачених зобов'язань ДП "Енергоринок" перед державним бюджетом по збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію за минулі роки. Аналогічно ст. 74 вказаного закону встановлено, що при визначені ціни (тарифу) на електричну енергію для енергогенеруючих компаній НКРЕ України повинно включати витрати, пов'язані з погашенням вказаними підприємствами заборгованості за паливо перед Державним комітетом України з державного матеріального резерву. З викладеного можливо зробити висновок, що у 2008 році на ринку електричної енергії енергопостачальні компанії, у тому числі й ВАТ "Одесаобленерго", матимуть не рівні з ДП "Енергоринок" та енергогенеруючими компаніями умови господарювання. Так, за рахунок збільшення тарифу на виробництво електричної енергії та відповідно на її оптову закупівлю, енергогенеруючі компанії та оптовий постачальник зможуть провести розрахунки за своїми борговими зобов'язаннями минулих періодів, тоді як енергопостачальні компанії такої можливості не матимуть, оскільки як вже зазначалося вище діючий тариф з передачі та постачання електричної енергії не передбачає витрат на погашення заборгованостей, що виникли не з вини Компанії в минулі роки. Якщо ж ставити питання про погашення заборгованості перед ДП "Енергоринок" шляхом стягнення дебіторської заборгованості зі споживачів ВАТ "Одесаобленерго", то слід вказати на наступні обставини. Станом на 01.04.2008 року дебіторська заборгованість споживачів електричної енергії перед ВАТ "Одесаобленерго" складає 247 708,53 тис. грн. ( з врахуванням штрафних санкцій), з якої борг населення за використану електроенергію становить 123 784,70 тис. грн., ліквідна заборгованість за електроенергію 70 284,86 тис. грн., та сумнівна, безнадійна заборгованість - 139 259,01 тис. грн.( довідка про стан дебіторської заборгованості додається). Як вбачається більш ніж половину дебіторської заборгованості Компанії складає безнадійна заборгованість споживачів електричної енергії, яка утворилася, як правило, в наслідок банкрутства та ліквідації споживачів - юридичних осіб. Так, на даний час загальна сума кредиторських вимог Компанії до боржників, відносно яких порушені справи про банкрутство, складає 42 406 584,35 грн. ( довідка додається). Окрім того, в зв'язку із ліквідацією боржника та визнанням його банкрутом господарськими судами було припинено 95 справ про банкрутство, як наслідок зазначеного безнадійна заборгованість Компанії, що списана або заходиться на стадії списання з бухгалтерського та податкового обліку дорівнює 28 174 682,19 грн.. З наведеного вбачається, що погашення боргів ВАТ "Одесаобленерго" перед ДП "Енергоринок" за рахунок дебіторської заборгованості споживачів Компанії є неможливим, оскільки більша частина вказаної заборгованості є безнадійною, а залишок як правило складає поточні нарахування за спожиту електроенергію, за рахунок яких не можливо погасити кредиторську заборгованість минулих періодів. Згідно із постановою КМ України від 23.12.2004 р. №1734 ВАТ "Одесаобленерго" відноситься до підприємств, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. ВАТ "Одесаобленерго" через власне енергетичне обладнання забезпечує постачання та передачу електричної енергії більш ніж 960 тисячам споживачів, фізичним та юридичним особам м. Одеси та Одеської області. Отже, враховуючи чималу різницю між кредиторською та дебіторською заборгованостями, стягнення за рішенням суду з ВАТ "Одесаоблеенрго" щомісячно понад 700 тис грн.. призведе: по-перше, до надзвичайної ситуації на ринку енергетики насамперед в Одеській області, по-друге, - до соціальної нестабільності, оскільки основним споживачем ВАТ "Одесаобленерго" є населення, по-третє, вплине на економічний стан підприємств промисловості, які є споживачами ВАТ "Одесаобленерго", в т.ч. вугільна промисловість, металургійна, хімічна, машинобудівництво, газова та ін., та призведе до надзвичайної ситуації і на самому ринку ОРЕ. Окрім зазначеного у відповідності до положень ст. 10 Закону України " Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” (далі - Закон №2711), а саме п. 10.1 вказаного закону державним, комунальним підприємствам, а також господарським товариствам, у статутних фондах яких частка держави становить більше ніж 50 відсотків, які відносяться до підприємств паливно-енергетичного комплексу та внесені до Реєстру, дозволяється без отримання додаткових погоджень з державними органами, уповноваженими управляти зазначеними підприємствами, за взаємною згодою, провести реструктуризацію кредиторської та/або дебіторської заборгованостей терміном до десяти років з дати укладення відповідних договорів про реструктуризацію заборгованості з відстрочкою погашення заборгованості до двох років дії таких договорів та сплатою протягом наступних років щомісячно рівними частками.( Згідно із Законом України від 28 грудня 2007року N107-УІ дію положень Закону №2711 було продовжено по 31 грудня 2008року). Під час дії Закону №2711 та на виконання вимог останнього, ВАТ "Одесаобленерго" було проведено списання дебіторської заборгованості на суму 19 879 858,89 грн., що підтверджується копіям витягів з протоколів засідань Міжвідомчої комісії з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу (додається). В свою чергу згідно із п.10.6 Закону № 2711 з метою відшкодування збитків учасників розрахунків від списання основної суми дебіторської заборгованості (без пені, штрафних та фінансових санкцій), що виникла з причин, визначених у підпункті "а" підпункту 9.1.2, підпунктами 9.1.3, 9.1.4 цього Закону, підприємства паливно-енергетичного комплексу мають право укласти договори реструктуризації заборгованості з кредиторами на умовах, визначених цією статтею. При цьому обсяги заборгованості, визначені учасниками розрахунків для укладання договорів реструктуризації на умовах, визначених цим пунктом, підлягають затвердженню Міжвідомчою комісією з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу. Враховуючи вказані обставини, на даний час ВАТ "Одесаобленерго" має право на реструктуризацію заборгованості, стягнутої рішенням господарського суду Одеської області, а саме її залишку, який станом на 01.04.2008 року складає 25 405 302,35 грн. (доказами погашення заборгованості є копії платіжних доручень, що додаються), терміном більшим ніж 48 місяців. Статтею 121 ГПК України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання..

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.07.2008 р. (а.с. 53-59 т.9 суддя Могил С.К.) заяву задоволено частково, а саме, надано ВАТ "Одесаобленерго" розстрочку виконання рішення господарського суду Одеської області від 14.03.2007 р. в частині стягнення пені, строком на 120 місяців із щомісячною сплатою на користь ДП "Енергоринок" по 290 765,25 грн., починаючи з липня 2008 року посилаючись на те, що у відповідності з ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Таким чином, зазначені положення статті не обмежують право господарського суду за певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення. Проте визначальним та вирішальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих обставин та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення. Як видно з матеріалів справи та як на підставу своїх вимог про надання розстрочки виконання судового рішення строком на 240 місяців ВАТ "ЕК Одесаобленерго" посилається на обставини своєї фінансової неспроможності, які в свою чергу не дають змоги виконати рішення господарського суду Одеської області від 14.03.2007 року у встановленому порядку та строки. Разом з тим відповідач звертав увагу суду на встановлені Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" терміни розстрочення боргу ВАТ "ЕК "Одесаобленерго" перед ДП "Енергоринок" тривалістю до 10 років. На думку суду викладені відповідачем у заяві обставини, знаходять своє підтвердження в доданих до матеріалів справи документальних доказах. Однак, при вирішенні питання щодо надання розстрочки виконання рішення у відповідності до положень ст. 121 ГПК України, суд вважає за необхідне враховувати матеріальні інтереси Позивача та Відповідача, їх фінансовий стан та інші обставини, що заслуговують на увагу. Як вбачається з матеріалів справи підприємство Позивача знаходиться також в незадовільному фінансовому стані, зокрема ДП "Енергоринок" має велику кредиторську заборгованість перед енергогенеруючими компаніями. Таким чином вимоги Відповідача щодо надання розстрочки сплати заборгованості перед Позивачем строком на 240 місяців не відповідатимуть інтересам ДП "Енергоринок", яке також має чималі боргові зобов'язання перед виробниками електроенергії, а тому судом розглядаються критично. Крім того, суд вважає за необхідне під час розгляду заяви врахувати положення ЗУ "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно- енергетичного комплексу", яким визначений комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу. За положеннями ст. 10 вказаного Закону, визначено строк проведення реструктуризації кредиторської та/або дебіторської заборгованостей між державними підприємствами, а також господарськими товариствами, у статутних фондах яких частка держави становить більше ніж 50 відсотків, що відносяться до підприємств паливно-енергетичного комплексу - терміном до десяти років. Втім, виходячи з винятковості обставин справи, враховуючи матеріальні інтереси сторін, стратегічне значення підприємства Позивача та Відповідача, на території м. Одеси та Одеської області, господарський суд вважає за можливе надати Відповідачу розстрочку виконання судового рішення у межах, визначеного ст. 10 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", десятирічного строку. Натомість, суд звернув увагу сторін, що норми вказаного закону розповсюджуються, як на підприємство Позивача, так і на підприємство Відповідача, та мають застосовуватися при вирішені питання розстрочення виконання судового рішення у даній справі, що цілком було встановлено постановою Верховного Суду України від 29.01.2008 року справі №5/178-06-4521.

Не погоджуючись із вищезазначеною судовою ухвалою, Позивач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати, з тих підстав, що згідно з пунктом 2 Роз'яснення ВАСУ від 12.09.1996 року № 02-5/333 "Про деякі питання практики застосування статті 121 Арбітражного процесуального кодексу України", підставою для відстрочки, розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють його виконання або роблять таке виконання неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Втім, згідно зі ст. 15 Закону України "Про електроенергетику", розподіл грошових коштів, в системі розрахунків Оптового Ринку електричної енергії України, в кожному поточному розрахунковому періоді, здійснюється на підставі відповідних постанов Національної Комісії регулювання електроенергетики (НКРЕ), тобто систематично за встановленим НКРЕ алгоритмом. Отже, виходячи з обставин справи, на підставі постанов НКРЕ №№ 1486, 1661, 1980, 146, 325, 489 (далі - постанови НКРЕ, документи знаходяться в справі разом з розшифровками банківських виписок та поясненнями ДПЕ ), лише тільки за шість місяців, що передували зверненню ВАТ з останньою заявою про розстрочку судового рішення, на поточні рахунки ВАТ надійшли грошові кошти в сумі 361 021 236, 49 грн., що більше ніж в чотирнадцять разів перевищує стягувану з нього у даній справі суму боргу (26 276 957, 63 грн.). Слід зауважити, що тільки за квітень 2008 Відповідач отримав 51 903 677, 01 грн., а це майже подвійна сума стягуваного з нього боргу. Згідно зі ст. 115 ГПК, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому ЗУ "Про виконавче провадження" (далі - Закон), тобто в примусовому порядку, шляхом звернення стягнення на рахунки боржника або його майно (ст.ст. 1, 4 Закону). Виходячи із системного аналізу норм Закону, до обставин, що дійсно фактично можуть ускладнити виконання рішення суду (або зробити таке виконання неможливим), можна віднести виключно відсутність коштів на рахунку боржника або відсутність у нього майна, достатнього для покриття заборгованості перед кредитором. Відповідачем, як передбачено ст.ст. 32 - 35 ГПК, не спростовано обставин систематичного надходження на поточні рахунки грошових коштів відповідно до алгоритму НКРЕ, як, до речі, не доведено наявності заборон на звернення стягнення на ці рахунки, а звідси, господарський суд не мав законних підстав для застосування ст.121 ГПК, позаяк, прийняте ним рішення фактично може безперешкодно виконуватись у спосіб та порядку передбаченому ЗУ "Про виконавче провадження", як визначено ст. 115 ГПК. Крім цього, господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, не приділив уваги п. 15 ст. 34 Закону, якою визначено перелік обставин обов'язкового зупинення виконавчого провадження. Відповідно до цього пункту, внесення підприємства паливно - енергетичного комплексу (ПЕК), до яких відноситься і ВАТ ЕК "Одесаобленерго", до Реєстру підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до ЗУ "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу" (далі - Закон № 2711), є обов'язковою обставиною для зупинення виконавчого провадження. Оскільки ВАТ приймає участь у визначеній Законом 2711 процедурі погашення заборгованості перед ДПЕ (що не заперечувалося Відповідачем під час розгляду заяви про надання розстрочки виконання рішення господарського суду), виконавче провадження у даній справі підлягає обов'язковому зупиненню до кінця дії цього закону (до кінця 2008) і, таким чином, жодна з обставин взагалі не може впливати на виконавчу процедуру (виконання рішення), а це є додатковою підставою неможливості застосування ст. 121 ГПК саме на даний час. Як вже зазначалося вище, постановою Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 29.01.2008 у даній справі, вже визнано законність розстрочки прийнятого господарським судом рішення лише на чотири роки з урахуванням дії Закону № 2711, на який посилається ВАТ, як на підставу для більш тривалої розстрочки. Відповідно до ст. 111 ГПК України, постанови Верховного Суду є остаточними і оскарженню не підлягають, а отже, прийнята у справі ухвала від 18.07.2008 суперечить цій постанові вищого суду, на що господарський суд уваги не звернув, що також призвело до прийняття незаконної ухвали. В обґрунтування своєї апеляційної скарги Позивач також послався на ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. 15 ЗУ "Про електроенергетику", ЗУ "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу", ЗУ "Про виконавче провадження", ст.ст. 32 - 35, 48, 111, 115,121 ГПК України.

Розгляд апеляційної скарги було призначено на 12.09.2008 р., про що сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2008р. розгляд зазначеної апеляційної скарги призначено (перенесено) на 23.09.2008 р. об 11:00 у зв'язку з тим, що головуючий суддя з даної справи на 12.09.2008 р. перебуватиме у відрядженні, про що учасники процесу, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були повідомлені належним чином.

У письмовому відзиві на скаргу відповідач просив залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Фіксування судових засідань здійснювалось технічними засобами.

Представник скаржника (ДП „Енергоринок”) в усних поясненнях наданих апеляційному суду підтримав скаргу і просив її задовольнити на викладених у ній підставах.

Представник відповідача в усних поясненнях наданих апеляційному суду просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу без змін.

Згідно ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Заслухавши усні пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та запереченнями на неї, дослідивши обставини і матеріали справи, в тому числі наявні у них докази, відповідність викладеним в ухвалі висновкам цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно приписів ч.1 ст.121 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити або розстрочити виконання рішення суду. Підставою для відстрочки і розстрочки рішення господарського суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений законом строк. При вирішенні питання про відстрочку або розстрочку судового рішення суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконання рішення у встановлений строк, а також інтереси позивача (кредитора). Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих обставин та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що невиконання відповідачем своїх договірних зобов’язань перед позивачем виникло у зв’язку з чергою об’єктивних і суб’єктивних причин і обставин, в тому числі нездійсненням з ним (відповідачем) розрахунків його контрагентами. Крім того матеріали справи свідчать, що відповідач вже частково розрахувався з позивачем і приймає всі можливі міри для здійснення остаточного розрахунку.

В той же час примусове стягнення залишку заборгованості у зазначені в рішенні строки може привести до тяжких негативних фінансових наслідків для боржника, в тому числі його банкрутства.

Проаналізувавши доводи відповідача та висновки місцевого суду судова колегія дійшла висновку, що задовольняючи заяву відповідача про відстрочку місцевий суд дійшов обґрунтованого та вірного висновку, що зазначені відповідачем обставини є винятковими.

Слід зазначити, що ненадання розстрочки виконання судового рішення призведе до порушення господарської діяльності відповідача, що в свою чергу призведе до перебоїв в електропостачанні на території м. Одеса та Одеської області, оскільки відповідач є підприємством, яке забезпечує місто Одесу та Одеську область електричною енергією та має стратегічне значення для міста та області. При цьому розстрочивши виконання рішення місцевого суду місцевий суд врахував положення Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”, яким визначений комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу і згідно положень статті 10 якого, визначено строк проведення реструктуризації кредиторської та/або дебіторської заборгованостей між державними підприємствами, а також господарськими товариствами, у статутних фондах яких частка держави становить більше ніж 50 відсотків, що відносяться до підприємств паливно - енергетичного комплексу, терміном до десяти років.

На думку судової колегії, задовольняючи заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення місцевий суд також врахував інтереси позивача, оскільки доведення відповідача до банкрутства потягне за собою неможливість останнього розрахуватись з позивачем, тобто позивач буде позбавлений можливості отримати заборгованість.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на необґрунтованість застосування розстрочки, оскільки постановою Верховного суду України по цієї справі від 29.01.2008р. вже визнано законність розстрочки лише на чотири роки на думку судової колегії необґрунтовані з огляду на таке.

Вищезазначеною постановою Верховного суду України визнано необґрунтованим розстрочення виконання судового рішення на 480 місяців, однак не зазначено про неможливість розстрочення на більш малий строк в межах 10 річного строку передбаченого Законом України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу”. З огляду на викладене судова колегія вважає, що місцевий суд враховуючи фінансовий стан відповідача та вищевказані обставини мав право розстрочити виконання судового рішення в межах зазначеного строку.

Посилання скаржника на отримання відповідачем грошових коштів, які нібито дають йому можливість розрахуватися з позивачем, тобто виконати судове рішення без нового його розстрочення, на думку судової колегії не можуть прийматись до уваги, оскільки це твердження, у порушення ст.33 та 34 ГПК України, не підтверджене будь-якими належними доказами.

Крім того слід зазначити, що законодавець не встановив обмежень щодо можливості неодноразового застосування ст.121 ГПК України, тобто з урахуванням фактичних обставин, які змінились після ухвалення судового рішення суд має право розстрочити його виконання не зважаючи на те, що цим рішенням вже застосовано розстрочку його виконання.

За таких обставин судова колегія вважає, що місцевий суд дав повну і всебічну оцінку обставинам справи і вмотивовано задовольнив заяву боржника про розстрочку виконання судового рішення.

Будь - яких порушень норм процесуального права при розгляді заяви боржника, які згідно приписів ст.104 ГПК України могли бути підставою для скасування ухвали місцевого суду, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене судова колегія не вбачає будь-яких правових підстав для задоволення апеляційної скарги ДП „Енергоринок” та скасування ухвали господарського суду Одеської області від 18.07.2008 р .

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 106 та 121 ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 18.07.2008 р. у справі № 5/178-06-4521- залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП „Енергоринок”(м. Київ ) на зазначену ухвалу –без задоволення.

Постанова, згідно ст.105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий:                                                              Мирошниченко М. А.

Судді:                                                             Бєляновський В. В.

Шевченко В. В.

Повний текст постанови підписано 24.09.2008 р.