ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.10.08                                                                                           Справа № 5/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Д.Новосад

суддів О.Михалюк

Н.Галушко

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Добробут», м. Здолбунів Рівненської області № б/н від 24.07.08

на рішення господарського суду Рівненської області від 08.07.08

у справі № 5/17

за позовом: ЗАТ «Промбуд-11», м. Рівне

до відповідача: ТзОВ «Добробут», м. Здолбунів Рівненської області

про          стягнення в сумі 78 902, 86 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Бакун А.Ю. –представник (довіреність № 61 від 21.03.07);

від відповідача: Бляшин М.С. - представник (довіреність № 11-09/07 від 12.09.07); Бляшин Я.І. –директор.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Рівненської області від 08.07.08 у справі № 5/17 (суддя В.Войтюк) позов ЗАТ «Промбуд-11»задоволено частково: стягнено з ТзОВ «Добробут»на користь ЗАТ «Промбуд-11»75 000, 00 грн. штрафних санкцій (пені), 2 623, 08 грн. боргу, 773, 24 грн. витрат по оплаті державного мита та 115, 64 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в стягненні 1 279, 78 грн. боргу відмовлено.

З даним рішенням не погоджується відповідач у справі - ТзОВ «Добробут», оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неповноти з’ясування судом обставин справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Скаржник, зокрема, наголошує на безпідставності задоволення позову в частині стягнення пені, посилаючись при цьому на положення ч. 3 ст. 220 ГК України, ч. 4 ст. 612, ст. 875 ЦК України, оскільки вважає, що недоліки переданої проектної документації перешкоджали відповідачу своєчасно розпочати виконання робіт, а відтак, на думку скаржника, судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок про відсутність причин для зміни строків будівництва. Наводить скаржник і інші посилання, на підставі яких просить рішення господарського суду Рівненської області від 08.07.08 у справі № 5/17 скасувати, прийняти нове яким в позові відмовити повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.08 подані скаржниками матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 17.09.08.

Розгляд апеляційної скарги відкладався на 15.10.08 з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 17.09.08.

15.10.08 скаржником подано додаткові пояснення до апеляційної скарги, до яких, зокрема, додав копії ВМД ІМ 40 та накладних, з яких вбачається, що випалювальна піч газова 3 000 мм, генератор GO 500 з повітряним фільтром та газовий пальник G 10/2А в комплекті з газовою рамкою та автоматикою, скло формуюча секційна машина, обладнання цеху склотари для пакування скловиробів були випущені замовником у вільний обіг на території України лише в грудні 2006 –січні 2007 років, а відсутність цього обладнання позбавила відповідача можливості виконати роботи у початково визначені строки. Також скаржник зазначає про невідповідність проекту вимогам щодо проектної документації, про що і позивач і Замовник були проінформовані.

Крім того, відповідачем у судовому засіданні 15.10.08 заявлено клопотання про призначення судової експертизи, на вирішення якої просить поставити питання про те, чи мав відповідач можливість виконати належним чином і в повному обсязі роботи, визначені Договором від 18.09.06. В задоволенні зазначеного клопотання суд апеляційної інстанції відмовляє, оскільки в процесі розгляду справи не виникло питань, роз’яснення яких потребували б спеціальних знань.

Позивач - ЗАТ «Промбуд-11»правом, наданим ст. 96 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

В судових засіданнях 17.09.08 та 15.10.08 представник позивача проти доводів скаржника заперечив, рішення господарського суду Рівненської області від 08.07.08 у справі № 5/17 вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, в задоволенні апеляційної скарги –відмовити. Представники скаржника підтримали доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у додаткових поясненнях до неї.

Розглянувши апеляційну скаргу, додаткові пояснення до неї, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення господарського суду Рівненської області від 08.07.08 у справі № 5/17 слід залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

Як вірно встановлено господарським судом Рівненської області, за договором № 18-1 від 18.09.06 субпідрядник (відповідач у справі) зобов'язався за дорученням підрядника (позивача у справі) виконати роботи по монтажу газопостачання, повітропостачання та вакуумної насосної станції та інших робіт при будівництві цеху склотари ВАТ «Рокитнівський скляний завод» (об'єкт-будівництво цеху склотари ) і передати їх замовнику по акту. Належним чином проаналізовано господарським судом в оскаржуваному рішенні п.п. 2.1, 3.1, 8.4 Договору, за якими підрядник - ЗАТ «Промбуд-11» - доручив, а субпідрядник - ТОВ «Добробут»- зобов'язався виконати визначені договором роботи та передати їх по Акту проміжного прийняття відповідальних конструкцій до 25.11.06.

Вірно зазначено місцевим судом на підставі аналізу п.п. 3.4, 7.1.11, 7.1.13 Договору, а також положень п.п. 31, 73 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.05 N 668, про відсутність в матеріалах справи доказів продовження в порядку п. 3.4, Договору строків виконання робіт, чи повідомлення відповідачем позивача про готовність до прийняття відповідальних конструкцій, про неякісну чи некомплектну документацію, та обставини, що перешкоджають виконанню робіт, а також про заходи, необхідні для їх усунення. Момент закінчення робіт, у відповідності до умов п. 3.2 Договору, укладеного між сторонами, пов’язаний з датою підписання Акту проміжного прийняття відповідальних конструкцій.

Розглядаючи спір між сторонами, господарський суд вірно застосував до спірних правовідносин норми ст. 882 ЦК України щодо обов’язку замовника негайно розпочати прийняття робіт у випадку одержання повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, та оформлення факту такого передання актом, що підписується обома сторонами, а також п. 31 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, з яких вбачається, що обов'язок передачі робіт замовнику покладається на підрядника. Відповідно до п. 18 застосованих судом Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.05 № 668, датою закінчення робіт (будівництва об'єкта) вважається дата їх прийняття замовником.

Встановлено господарським судом Рівненської області також відсутність будь-яких документальних доказів, які б свідчили про підписання сторонами у справі Акту проміжного прийняття відповідальних конструкцій чи повідомлення відповідачем позивача про необхідність приймання робіт і підписання такого Акту.

Щодо посилань скаржника на п. 2.1 Договору, то суд першої інстанції дав їм належну оцінку, як таким, що спростовуються договірними положеннями та нормами ст. 837, 838, 879, 882 ЦК України, п. 18, 28, 29, 31, 61, 62 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.05 № 668. Зокрема, на думку колегії суддів, в оскаржуваному рішенні місцевим господарським судом зроблено вірний висновок про вживання в тексті Договору № 18-1 від 18.09.06 терміну «Замовник»як щодо замовника в спірних правовідносин між замовником, генпідрядником та субпідрядником - ВАТ «Рокитнівський скляний завод», так і щодо генпідрядника, як замовника в договоріних правовідносинах за укладеним між сторонами у справі Договором субпідряду. Така позиція суду першої інстанції щодо визначення Замовником у п. 2.1 Договору саме позивача підтверджується положеннями п.п. 7.1.12, 8.4 Договору, а також нормами ст. 837 ЦК України щодо визначення договору підряду, з аналізу яких вбачається, що в межах Договору № 18-1 від 18.09.06 ЗАТ «Промбуд-11»мав статус замовника, в т.ч. і щодо прийняття ним виконаних відповідачем робіт. Вказану позицію господарський суд правомірно обґрунтовує також нормою ч. 4 ст. 882 ЦК України, за якою передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами, якими в рамках договірних правовідносин між сторонами у справі є саме позивач і відповідач, а не ВАТ «Рокитнівський скляний завод».

Документально підтверджений наявними в матеріалах справи доказами також встановлений в оскаржуваному рішенні факт порушення відповідачем у справі договірних зобов’язань, взятих на себе згідно з п. 3.1 договору. Аналізуючи посилання відповідача на зміну термінів будівництва, судом першої інстанції вірно застосовано положення, погоджені сторонами у п.п. 3.4, 7.1.11, 7.1.13 Договору, п.п. 31, 73 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 01.08.05 № 668, на підставі аналізу яких зроблено вірний висновок про те, що оскільки сторонами акти зміни термінів будівництва не підписувались, відповідальність за порушення норм п. 3.1 покладається на відповідача у справі.

Погоджується колегія суддів також з оцінкою, наданою місцевим господарським судом при розгляді спору п.п. 2.1, 2.2 Договору щодо обсягів та об’ємів договірних робіт (відповідно до креслень 000-410-09-ПП.1 специфікації ПП.1.С, 000-410-09-ГПВ, ГПВ.С.). Передбачені договірними умовами креслення 000-410-09-ГПВ, 000-410-09-ГП.1 відповідачем у справі одержано в роботу 26.09.06, що документально підтверджено наявними в матеріалах справи доказами (запису від 15.09.06 в журналі видачі проектної документації). Доказів внесення змін до проектної документації скаржником не подано ні при розгляді спору в суді першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом.

Щодо посилань скаржника на листи проектувальної організації, як доказ внесення змін в проектну документацію (комплект 000-410-09-ГПВ), то колегія суддів зазначає, що таким посиланням дано належну оцінку місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні. Зокрема, суд першої інстанції вірно зазначив про невідповідність таких посилань умовам Договору в частині об’ємів робіт (п.2.2 Договору), а також в частині строків виконання робіт (п. 3.1 Договору).

Безпідставним та таким, що належним чином спростовано місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні, є також посилання скаржника на рішення господарського суду Рівненської області у справі № 10/125, як на доказ несвоєчасності розрахунків за виконані роботи, яка, в свою чергу згідно п. 3.4 Договору є підставою для продовження терміну робіт. Зокрема, суд першої інстанції вірно встановив, що зазначене рішення, яким з позивача стягнено кошти за виконані роботи, стосується позадоговірних робіт, а не робіт за Договором, оскільки роботи, стягнення коштів за які було предметом спору у справі № 10/125, виконані по зміненому проекту, тобто вони не є предметом Договору № 18-1 від 18.09.06.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що наявності передбачених п. 3.4. Договору підстав для зміни термінів виконання робіт, скаржником не доведено ні при розгляді спору в суді першої інстанції, ні при розгляді апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом.

Щодо посилань скаржника, викладених в апеляційній скарзі, на одержання ним креслення 000-410-09-ГПВ, 000-410-09-ГПД та іншої документації лише 01.11.06, то вони також є безпідставними, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами (арк. спр. 98), якими документально підтверджено факт отримання відповідачем вказаної документації 26.09.06. Не знаходять документального підтвердження також посилання суду на незабезпечення його позивачем будівельним майданчиком, більше того, передача будівельного майданчику (фронту робіт) за відповідним актом не передбачена сторонами у Договорі № 18-1 від 18.09.06. Доказом отримання можливості виконання робіт, як вірно зазначено господарським судом, є наявні в матеріалах справи акти за листопад-грудень 2006 року та березень 2007 року.

Щодо посилань скаржника на копії ВМД ІМ 40 та накладних, з яких вбачається, що випалювальна піч газова 3 000 мм, генератор GO 500 з повітряним фільтром та газовий пальник G 10/2А в комплекті з газовою рамкою та автоматикою, склоформуюча секційна машина, обладнання цеху склотари для пакування скловиробів були випущені замовником у вільний обіг на території України лише в грудні 2006 –січні 2007 років, а відсутність цього обладнання позбавила відповідача можливості виконати роботи у початково визначені строки, то колегія суддів зазначає, що відсутність повідомлень відповідачем ЗАТ «Промбуд-11»в порядку, передбаченому ст.ст. 847, 883 ЦК України, про неможливість виконання робіт за Договором, так само, як і акти за листопад-грудень 2006 року, на думку колегії, свідчать про можливість виконання відповідачем зобов’язань за Договором від 18.09.06. Крім того, у відповідності з ст.ст. 839, 879 ЦК України, ЗАТ «Промбуд-11» не передавало ТзОВ «Добробут»обладнання та матеріали для виконання робіт, а виконання пусконалагоджувальних робіт не передбачено умовами Договору від 18.09.06.

Таким чином, відповідальність за та ризики, беручи до уваги відсутність будь-яких повідомлень позивача про обставини, що унеможливлюють чи утруднюють виконання відповідачем договірних зобов’язань, підрядник, у відповідності до положень ст. 837 ЦК України, прийняв на себе.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, в оскаржуваному рішенні господарський суд вірно встановив факт невиконання відповідачем у справі умов п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Договору, який тягне за собою відповідальність за невиконання, непередачу робіт по акту проміжного прийняття, передбачену ст. 883 ЦК України, а також самими сторонами у п. 10.5 Договору від 18.09.06.

На підставі викладеного господарський суд правомірно задоволив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 75 000, 00 грн. штрафних санкцій (пені) за період до 30.03.07, коли роботи було прийнято Державною приймальною комісією, до складу якої входив і позивач.

Вірно, на думку колегії, задоволено господарським судом і 2 623, 08 грн. боргу з заявлених позивачем 3 902,86 грн., оскільки роботи по акту здачі-приймання за березень 2007 року є позадоговірними.

Щодо посилань скаржника в заяві від 17.09.08 на те, що ухвала господарського суду Рівненської області від 24.07.08, якою виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення суду від 08.07.08 по справі № 5/17, є зміною судом суті рішення, то колегія такі твердження скаржника вважає безпідставними, оскільки вчинення судом такої процесуальної дії передбачено ст. 89 ГПК України і за змістом ухвала від 24.07.08 по справі № 5/17 вказаній процесуальній нормі не суперечить.

Інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, також є необґрунтованими, документально не підтвердженими, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, скаржник, в порушення вимог ст. 33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ТзОВ «Добробут»на рішення господарського суду Рівненської області від 08.07.08 у справі № 5/17, оскільки місцевим господарським судом правильно встановлено обставини справи, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Рівненської області від 08.07.08 у справі № 5/17 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, належним чином досліджені судом першої інстанції, висновків господарського суду Рівненської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України, для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          В задоволенні клопотання ТзОВ «Добробут»про призначення судової експертизи відмовити.

2.          Рішення господарського суду Рівненської області від 08.07.08 у справі № 5/17 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

3.          Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

4.          Матеріали справи скеровуються до господарського суду Рівненської області.

Головуючий-суддя Д.Новосад

Суддя О.Михалюк

Суддя Н.Галушко