ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"20" серпня 2008 р.

Справа № 2/126

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді ДеревінськоїЛ.В., розглянув матеріали справи № 2/126

за адміністративним позовом: дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії", м. Кіровоград

до відповідача: Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області, м. Кіровоград

про визнання нечинним рішення № 41 від 25.03.08р.

Секретар судового засідання Бойко А.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Кулик А.М. , довіреність № б/н від 17.04.08;

від відповідача - Куницький В.В. , довіреність № 10-02 від 08.01.08;

Час прийняття постанови – 16 год. 50 хв.

Дочірнім підприємством "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково - технічних інновацій Української нафтогазової академії" подано позов про визнання нечинним рішення № 41 від 25.03.08р. Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін з підстав прийняття оскаржуваного акта поза межами своєї компетенції, так як застосування вільних цін, на яке посилається представник позивача в запереченням на позов, позивачем в своїй діяльності не допускалось. Господарську діяльність здійснює на підставі регульованих тарифів згідно рішень виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. Такого порушення, як завищення нарахування плати за послуги внаслідок порушення термінів введення в дію тарифів, переліком порушень державної дисципліни цін, встановленим Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових / штрафних/ санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженою наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України 3.12.2001р. N 298/ 519 , зареєстрованою в МЮ України 18.12.2001 р. N 1047/ 6238 / далі - Інструкція/, не передбачено.

Крім того, порушення вимог п.5 ст. 32 ЗУ “ Про житлово-комунальні послуги” не допускало. В зв’язку з прийняттям виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради /далі виконком / рішення N 1573 від 30.11.2007р. “ Про визнання таким, що втратив чинність п. 1 рішення виконкому від 16.03.2007р. N 391”, яким встановлені тарифи за опалення для населення – 3 грн. 95 коп. за 1 м.кв., застосовано тарифи за опалення для населення в сумі 4 грн. 39 коп., затверджені рішенням виконкому N 1537 від 11.12.2006р.

На думку позивача, рішення виконкому N 1573 від 30.11.2007р. не є регуляторним актом, оскільки не встановлює жодних тарифів за послуги теплопостачання, а тому не вимагає обов’язкового повідомлення споживачеві, як того вимагає п.5. ст.. 32 ЗУ “ Про житлово-комунальні послуги”. Разом з тим, рішення виконкому N 1537 від 11.12.2004р, яким встановлений тариф 4 грн. 39 коп. зв 1 м.кв., доведено до споживачів в установленому законом порядку та строки і застосовувався раніше.

Відповідач позов заперечив, мотивуючи наступним. Перевірка діяльності позивача здійснена в межах повноважень Державної інспекції з контролю за цінами в Кіровоградській області, покладених на неї та відповідно до вимог Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами в Кіровоградській області, Закону України “ Про ціни і ціноутворення” , Інструкції та Закону України ” Про житлово-комунальні послуги”.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідачем здійснено перевірку з питань дотримання державної дисципліни цін, а саме з питань застосування тарифів на послуги теплопостачання ДП “Кіровоградтепло” ТОВ ” ЦНТІ УHГА” м. Кіровограда за грудень 2007р. та січень 2008р., що підтверджено актом від 7.03.2008р.

Встановлено застосування тарифу на опалення в розмірі 4 грн. 39 коп. за м.кв. для населення, відповідно до рішення виконкому від 30.11.2007р. N 1573 “ Про визнання таким, що втратив чинність п. 1 рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 16.03.2007р. N 391”.

Рішення виконкому N 1573 від 30.11.2007р. не було офіційно опубліковане в засобах масової інформації місцевого рівня, а тому конкретні розміри плати за послуги теплопостачання у грудні 2007р., за твердженням відповідача, не були доведені до відома споживачів у відповідності до вимог п.5. ст.. 32 ЗУ ” Про житлово-комунальні послуги”, а значить, нарахування плати споживачам у грудні 2007р. підприємство повинно було проводити за розмірами тарифів, відповідно до розділів 1-6, рішення виконкому від 16.03.2007р. N 391.

Крім того, в січні 2008р. при нарахуванні плати споживачам за послуги теплопостачання підприємство керувалось розділами 1-8 рішення виконкому від 29.12.2007р. N 1785 “Про погодження тарифів на послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для ДП “ Кіровоградтепло ” ТОВ ”ЦНТІ УНГА ” та наказом по підприємству N 31 від 1.02.2008р. “Про нарахування за січень 2008р.”, нарахування підприємством проведено з 4.01.2008р., тобто з дня оприлюднення зазначеного рішення виконкому.

Оскільки нові розміри плати не були доведені до споживачів відповідно до вимог п.5. ст.. 32 ЗУ “Про житлово-комунальні послуги”, різниця між виручкою, одержаною за тарифами, за якими підприємство провело нарахування та споживачами сплачено за послуги теплопостачання в грудні 2007р. та в січні 2008р., та попередніми тарифами склала 223641 грн. 86 коп., в т.ч. за грудень 2007р. – 77665 грн. 88 коп. та за січень 2008р.- 145975 грн. 98 коп.

За результатами перевірки, встановивши завищення нарахувань плати на послуги теплопостачання для населення у грудні 2007р. та січні 2008р., в зв’язку з порушенням ст. 22, 57 Конституції України, вимоги Закону України “Про ціни і ціноутворення”, п.5 ст. 32 ЗУ “Про житлово-комунальні послуги” та керуючись ст. 14 Закону України “Про ціни і ціноутворення” , відповідачем прийнято рішення N 41 від 25.03.2008р. про вилучення у ДП “ Кіровоградтепло” ТОВ ” ЦНТІ УНГА” в доход державного бюджету суму 223641 грн. 86 коп. та штрафу в сумі 447283 грн. 72 коп. Правильність нарахувань на зазначену суму позивачем не оскаржується.

Разом з тим, позивач просить визнати нечинним рішення від 25.03.2008р. N 41, як прийнятого з перевищенням повноважень та при відсутності, з боку позивача, порушення вимог закону в своїй діяльності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Згідно ст. 13 Закону України "Про ціни і ціноутворення" від 03.12.1990 р. № 507. державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів.

Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України.

Згідно п.З Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 р. № 1819, основним завданням Держінспекції є організація та здійснення контрольно-наглядових функцій з питань додержання центральними та місцевими органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями вимог щодо формування, встановлення та застосування цін і тарифів. У зв'язку з чим, Держінспекції надано право проводити на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших документів, пов'язаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів, а також одержувати необхідні довідки, приймати рішення про застосування до суб'єктів підприємницької діяльності передбачених чинним законодавством економічних санкцій за порушення порядку встановлення і застосування цін

Відповідно до ст. 14 Закону України про ціни і ціноутворення та п.п. 5. п.5 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, Держінспекція цін має право приймати рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необгрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному її розмірі, а також звертатись з позовами до судів про стягнення з підприємств, установ та організацій зазначених сум у разі невиконання ними рішень державних інспекцій з контролю за цінами.

Пунктом 1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами (затверджено наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України 03.12.2001 р. № 298/1519, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.2001 р. № 1047/6238) передбачено застосування економічних санкцій за одержання суб'єктами господарювання необгрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства. Порушеннями порядку встановлення та застосування цін, за які накладаються економічні санкції, є, зокрема, застосування вільних цін (тарифів) на продукцію (послуги, роботи) за умови запровадження для них режиму державного регулювання та застосування вільних цін (тарифів) з порушенням інших запроваджених методів регулювання; застосування цін / тарифів/ з порушенням запровадженого порядку обов’язкового декларування їх змін та ін.

Отже, Держінспекцією цін проведено перевірку ДП «Кіровоградтепло» в межах наданих їй повноважень.

Твердження позивача стосовно того, що представником відповідача зазначено виявлене порушення, як то застосування вільних цін /тарифів/ на продукцію /послуги та роботи/ за умови запровадження для них режиму державного регулювання та застосування цін і тарифів з порушенням інших запроваджених методів регулювання, спростовується змістом оскаржуваного рішення.

В ньому зазначено порушення вимог ст..ст.22 та 57 Конституції України, які регулюють права і свободи громадянина, звуження змісту і обсягу яких не допускається. А також те, що, закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов’язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов’язки громадян не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними, а також порушення ЗУ “ Про ціни і ціноутворення” та вимоги ч. 5 ст. 32 ЗУ “ Про житлово-комунальні послуги.”

Вказаною нормою передбачено, що у разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник. Не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875 (далі - Закон) визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Статтею 3 передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно статті 7, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, у тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Згідно статті 20 Закону (права та обов'язки споживача), споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 21 визначено права та обов'язки виконавця, а саме, виконавець має право розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи в порядку, встановленому законодавством та зобов'язаний, у тому числі:

- забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору;

- надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів,норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Стаття 30 Закону передбачає, що державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах:

- доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій;

- нормативного регулювання надання житлово-комунальних послуг споживачам за цінами/тарифами, затвердженими в установленому законом порядку;

- відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво;

- відкритості, доступності та прозорості структури цін/тарифів для споживачів та суспільства;

- відповідальності виконавців/виробників за недотримання вимог стандартів, нормативів, норм, порядків та правил;

- гарантії соціального захисту населення при оплаті за житлово-комунальні послуги та випередження зростання доходів населення над зростанням цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Стаття 32 вказує, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів. Пунктом 5 даної статті визначено, що у разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обгрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів.

Крім того, згідно статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на інформацію про продукцію (послуги), а саме, відповідно пункту 1 споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію (послугу), зокрема дані про ціну (тариф), що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Статтею 9 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 р. (право на інформацію) зазначено, що всі громадяни України мають право на інформацію, необхідну їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів. Кожному громадянину забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто.

Згідно статті 10 Закону (гарантії права на інформацію), право на інформацію забезпечується обов'язком органів державної влади, а також органів місцевого і регіонального самоврядування інформувати про свою діяльність та прийняті рішення.

Відповідно до статті 21, інформація державних органів та органів місцевого і регіонального самоврядування - це офіційна документована інформація, яка створюється в процесі поточної діяльності законодавчої, виконавчої та судової влади, органів місцевого і регіонального самоврядування. Інформація державних органів та органів місцевого і регіонального самоврядування доводиться до відома заінтересованих осіб шляхом, зокрема, опублікування її в офіційних друкованих виданнях, опублікування її в друкованих засобах масової інформації.

Статтею 22 Закону (опублікування офіційних документів органів державної влади та органів місцевого самоврядування) встановлено, що Закони України, постанови Верховної Ради України, укази та розпорядження Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, постанови Верховного Суду України та Конституційного Суду України, рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Законом України «Про засади регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 р. № 1160 зазначено, що регуляторний акт - це:

прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що всі рішення виконкому щодо встановлення тарифів на послуги теплопостачання, що надаються позивачем, є регуляторним актом та підлягає опублікуванню в друкованих засобах масової інформації з метою доведення до відома споживача.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 30.11.2007 р. № 1573 "Про визнання таким, що втратив чинність п. 1 рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 16 березня 2007 року № 391" не було офіційно опубліковане в засобах масової інформації і по даній причині розміри плати за послуги теплопостачання у грудні місяці 2007 року не було доведено до відома споживачів, у відповідності до п. 5 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до наказу ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» від 09.01.2008 р. № 6 розрахунки із споживачами підприємство проводило за тарифами (для населення) - 4,39 грн./м. кв. (з ПДВ), встановленими ще рішенням виконкому N 1537 від 11.12.2006р.

Оскільки рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 30.11.2007 року № 1573 не було офіційно опубліковане в засобах масової інформації і по даній причині розміри плати за послуги теплопостачання у грудні місяці 2007 року не було доведено до відома споживачів, у відповідності до п. 5 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від, то нарахування плати споживачам у грудні місяці 2007 року підприємство повинно було проводити за розмірами тарифів, встановлених для населення розділом 1 Прейскуранта тарифів на послуги теплопостачання, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 16.03.2007 р. № 391, а саме, 3,95 грн. за 1 кв. м. загальної опалювальної площі з урахуванням ПДВ.

У січні місяці при нарахуванні плати споживачам (населенню) за послуги теплопостачання підприємство позивача керувалось розділом 1 Прейскуранта тарифів на послуги теплопостачання, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 29.12.2007 р. № 1785 «Про погодження тарифів на послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» та наказом по підприємству від 01.02.2008 р. № 31 «Про нарахування за січень місяць 2008 року» / 5 грн. 28 коп. за 1 м.кв. загальної опалювальної площі для населення /.

Проте, новий розмір плати було доведено до споживачів, відповідно до вимог п. 5 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» лише 4.01.2008р.

Нарахування ж проведено з 04.01.2008 року, тобто з дня офіційного оприлюднення зазначеного рішення міськвиконкому, без дотримання 30 денного строку повідомлення про таке рішення, відповідно до вимог п.5 ст. 32 ЗУ “ Про житлово-комунальні послуги”.

Таким чином, різниця між тарифами, за якими підприємством позивача проведено нарахування та споживачами сплачено плату за послуги теплопостачання в грудні 2007 року та січні 2008 року та попередніми тарифами склала 223641,86 грн., з яких: за грудень місяць 2007 р. - 77665,88 грн.; за січень місяць 2008 р. - 145975,98 грн.

Правильність розрахунку такого нарахування позивачем не оскаржується.

Твердження позивача стосовно того, що споживачі про зміну тарифів на послуги теплопостачання та гарячого водопостачання на 2007/2008 опалювальний рік були повідомлені шляхом оприлюднення 26.10.2007р. в інформаційному віснику Кіровоградської міської ради “Вечірня газета” N 43 рішення виконкому Кіровоградської міської ради N 1309 від 15.10.2007р. “Про розгляд пропозицій ДП ”Кіровоградтепло” ТОВ ”ЦНТІ УНГА” щодо зміни тарифів на послуги теплопостачання та гарячого водопостачання/ на 2007у2008 опалювальний рік” спростовуються проведеним аналізом діючого законодавства та змістом самого закону /п.5. ст.. 32 ЗУ ” Про житлово-комунальні послуги”/, яким передбачено повідомлення споживача про вже здійснену зміну, в установленому законом порядку, вартості комунальних послуг?ідомлені, а не пропозицію щодо змін вартості таких послуг.

За результатами проведення перевірки дотримання державної дисципліни цін ДП «Кіровоградтепло» (акт перевірки № 288 від 07.03.2008 р.) встановлено порушення позивачем вищезазначених правових норм та отримання необгрунтованої виручки.

За таких обставин, Державною інспекцією з контролю за цінами в Кіровоградській області було прийнято рішення від 25.03.2008 р. № 41 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін та вилучено у ДП “ Кіровоградтепло” ТОВ “ ЦНТІ УНГА” в доход державного бюджету необгрунтовано одержаної виручки - 223641 грн. 86 коп. та суми штрафу - 223641 грн. 86 коп. х 2 = 447283 грн. 72 коп.

Вказане рішення відповідає також вимогам пунктів 1.3, 1.4, 2.1 "Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами", що затверджена спільним наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України і Міністерства фінансів України 03.12.2001 р. № 298/519 (зареєстровано в Міністерстві юстиції 18.12.2001 р. № 1047/6238).

Отже, відповідачем перевірку проведено з дотриманням норм чинного законодавства, результати оформлено належним чином (акт перевірки), санкції до позивача згідно рішення № 41 від 25.03. 2008 року застосовано у відповідності до вимог законодавства.

За викладених у позові обставин, позовні вимоги про визнання нечинним рішення N 41 від 25.03.2008р.є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 94 КАСУ судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 94, ст. ст. 160, 163, 167, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, п. 6 "Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л. В. Деревінська