ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/279

10.09.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Комунхоз»

до

Приватного підприємства «Інтерпросервіс. ИА»

про

стягнення 25 780,63 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Кочин С.С., представник за дов. №27-06/08 від 27.06.2008

від відповідача –

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Комунхоз»(далі –Позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного підприємства «Інтерпросервіс. ИА»(далі –Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 25 780, 63 грн. за неналежне виконання умов Договору купівлі –продажу №31/09 від 27.02.2008.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначив, що він, відповідно до укладеного Договору за письмовим проханням Відповідача, використовуючи послуги перевізника Приватного підприємства «Нічний експрес», провів відвантаження продукції на адресу Колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж».

Позивач зазначив, що факт виконання його зобов’язань перед Відповідачем за Договором №31/09 від 27.02.2008, в повному обсязі підтверджується виданими накладними №КХ-0000719, КХ-0000720 від 03.03.2008, проте, порушивши договірні зобов’язання Відповідач у встановлений строк розрахунки з Позивачем не провів.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі від 14.07.2008 та про відкладення розгляду справи від 28.07.2008 надсилались Відповідачу за адресою:01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 11.

Юридична адреса Відповідача підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою Головного міжрегіонального управління статистики у м. києві за вих. №21-10/4899 від 01.09.2008.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

27.02.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Комунхоз»(Продавець) з однієї сторони, Приватним підприємством «Інтерпросервіс.ИА»(Покупець) з другої сторони укладено Договір купівлі продажу №31/09 (далі –Договір), відповідно до п.1.1 якого Продавець продає, а Покупець зобов’язується прийняти і оплатити трубопровідну арматуру та деталі трубопроводів, далі –Товар, в асортименті, кількості та по цінам, зазначеним в рахунках –фактурах складних на підставі заявок Покупця. Заявка від Покупця подається в письмову вигляді, або шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки підприємства на рахунках –фактурах Продавця.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що ціна та загальна вартість Товару погоджується сторонами в рахунках – фактурах, які є невід’ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.3.1 Договору передбачено, що оплата товару відбувається в національній валюті в безготівковій формі.

Покупець проводить оплату за отриманий товар протягом 21 календарного дня з дати отримання товару. Днем отримання вважати дату оформлення видаткової накладної (п.3.2 Договору).

03.03.2008 Відповідач звернувся до Позивача з листом за вих. №24, згідно якого просив відправити товар перевізником «Нічний Експрес»в м. Львів на підставі Договору №31/09 від 27.02.2008 по рахунках №КХ-0000704 від 07.02.2008, №КХ-0000940 від 19.02.2008 на загальну суму 24 620,90 грн. Отримувач КВП «Енергомонтаж».

На виконання умов Договору, Позивач поставив КВП «Енергомонтаж» товар, на загальну суму 24 620, 90 грн., а саме:

-          за видатковою накладною №КХ-0000719 від 03.03.2008 на загальну суму 2904,50 грн.,

-          за видатковою накладною 3КХ-0000720 від 03.03.2008 на загальну суму 21716,40 грн.

Товар відповідно довіреності серії НБЕ 969989 від 28.02.2008 отримав Повержук Катерина Кирилівна.

Для оплати Відповідачем вартості отриманої продукції Позивачем було виставлено рахунок –фактури: №КХ-0000704 від 07.02.2008 на загальну суму 21716,40 грн. та №КХ-0000940 від 19.02.2008 на загальну суму 2904,50 грн.

Однак, Відповідач не виконав взятих на себе зобов’язань за Договором.

02.06.2008 Позивач звернувся до Відповідача з Претензією за вих. №02-06-08 з вимогою сплатити заборгованість в сум 24 620, 90 грн.

Відповідач на зазначену Претензію не відповів, заборгованості за Договором не сплатив.

Статтею 712 Цивільного процесуального кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Згідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (п.1).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач, як у встановлений Договором строк та і під час проведення судового засідання, свого зобов’язання щодо оплати вартості поставленого товару у сумі 24 620,90 грн. не виконав.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 24 620,90 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Пунктом 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається (п.1). У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором (п.2).

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що у випадку прострочення оплати Покупцем, останній сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що дія на момент прострочення за кожен день прострочення від суми простроченого платежу.

Таким чином, вимога Позивача про стягнення з Відповідача пені в розмірі 1 159,73 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі за розрахунком Позивача. Розрахунок пені відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених Позивачем доводів не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на Відповідача в повному обсязі, оскільки спір виник саме з вини Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530, 546, 549, 712 ЦК України, статтями 193, 230, 231 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Інтерпросервіс. ИА»(01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 11, , р/р 63 ТОВ «БМ Банк»м. Києва, МФО 380913, або з будь –якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Комунхоз»(03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 20А, 03680, м. Київ, вул. Малинська, 1, , р/р 3021 в Шевченківському відділенні КМФ АКБ «Укрсоцбанка», МФО 322012) 24 620 (двадцять чотири тисячі шістсот двадцять) грн. 90 коп. боргу; 1 159 (одну тисячу сто п’ятдесят дев’ять) грн. 73 коп. пені; а також 257 (двісті п’ятдесят сім) грн. 81 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                          Р.Б. Сташків