ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

02.06.08
Справа  № К-19/20

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                Р. Марко

суддів                                           С. Бойко

Т. Бонк

При секретарі                                      Гунька О.

розглянувши
апеляційну скаргу  ОСОБА_2 від 21.04.08

на
рішення   господарського суду Івано-франківськоїї
області від 08.04.08

у справі    №
К-19/20

за позовом - ОСОБА_1

до відповідача -ОСОБА_2

про усунення порушень прав учасника

за участю представників
сторін:

від позивача- ОСОБА_3

від відповідача- не з»явився

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Івано-
Франківської області від 08.04.08 по даній справі позов ОСОБА_1   задоволено. Зобов»язано           ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код.НОМЕР_1)
зареєструватись та взяти участь у роботі загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю "Рожнятівнафта", що відбудуться о 16
годин 00 хвилин, 26 червня 2008 року в приміщенні за адресою, АДРЕСА_2 (ТзОВ
“Рожнятівнатфа”). Стягнуто з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код.НОМЕР_1) на користь  ОСОБА_1 ((АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) - 85 грн.
державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно -технічне забезпечення
судового процесу.

Не погоджуючись із прийнятим
рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу з проханням скасувати рішення суду
з підстав порушення норм матеріального права, не повного з»ясування обставин
справи. Апелян зазначає, що:

1) Спосіб
захисту порушеного права,  застосований
судом першої інстанції не передбачений ст.
16 ЦК України, якою  визначено
такі способи захисту цивільних прав та інтересів судом : 1 ) визнання права; 2)
визнання правочину недійсним ; 3 ) припинення дії, яка порушує право ; 4 )
відновлення становища, яке існувало до порушення ; 5) примусове виконання
обов»язку в натурі; 6 ) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення ;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, 9)
відшкодування моряльної (немайнової) шкоди;10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної влади , органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб .

2) На
думку апелянта, суд першої інстанції не вірно трактує положення ст.  10 Закону України «Про Господарські
товариства«, згідно якої, участь в управлінні справами товариства, є правом, а
не обов»язком учасника товариства. Однак, своїм рішенням Господарський суд
Івано - Франківської області всупереч вимогам ст. 19 Конституції України, та
ст.ст. 10, 11 Закону України «Про господарські товариства«примусив  апелянта робити те , що не   передбачено законодавством.

3)
Правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів ,  а тому
у відповідності до ст.  1 ГПК України,
право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто
захисту підлягає вже порушене право, а не те , яке може бути порушено у
майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено , чи ні.

4)
Висновки суду  про те, що ніби-то
загальні збори товариства не проводяться з вини апелянта   з 2002 року і що ніби - то представник
відповідача не заперечував, що з 2002 року загальні збори учасників товариства
не проводились, спростовуються
протоколом від 25.06.2002 року, яким
підтверджено , що збори не відбулися із-за відсутності кворуму по
причині не реєстрації для участі в зборах ОСОБА_1  та інших окремих учасників товариства.
Згідно  протоколу від 15. 08. 2003
року,  збори не відбулися із-за
відсутності кворуму по причині відмови ОСОБА_1 Й. від реєстрації для проведення
зборів . Протоколом та реєстром учасників зборів від 17.03.2005 року
підтверджено, що  проведення зборів було
зірвано по причині відмови від реєстрації та проведення зборів ОСОБА_1. Згідно
рішення Рожнятівського районного суду від 25.04.2005 року, останнім визнано за
відповідачем, право власності на нематеріальні активи (інтелектуальну
власність) ТзОВ «Рожнятівнафта«, в сумі 406320 грн., у власному капіталі,
виходячи з балансу даного підприємства станом на 01. 01. 2004 р. по проценту
нематеріальних активів (74,5 %), в балансі підприємства 587350 грн.

В
судовому засіданні, представник позивача заперечив проти доводів апелянта,
просив рішення суду залишити без змін, як таке, що прийнято з дотриманням норм
чинного законодавства та на підставі досліджених усіх обставин справи.

В судове
засідання 02.06.08 представник апелянта не з»явився, але подав клопотання про
відкладення розгляду справи. Однак, дане клопотання, колегія суддів залишає без
задоволення з підстав неналежного обґрунтування та не подання належних доказів
поважності причин неявки представника апелянта.

Розглянувши
доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача,  дослідивши обставини справи, перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства,
колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення вимог апелянта.

При цьому
колегія виходила з наступного.

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Рожнятівнафта” (далі -Товариство) створено у відповідності з
установчим договором від 02.10.97. з метою участі у приватизації та подальшої
господарської діяльності.

Учасниками Товариства,
відповідно до Статуту ТзОВ "Рожнятівнафта" є фізичні особи, зокрема
позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_1.
Права учасників товариства закріплені
у ст. 10 Закону України “Про господарські товариства” та у розділі 4
Статуту ТзОВ "Рожнятівнафта".

У відповідності до підпункту 4.1.
Статуту Товариства, кожен з учасників має право брати участь в управлінні
справами Товариства в порядку визначеному цим Статутом, брати участь у
розподілі прибутку від діяльності Товариства, вимагати розгляду поставленого
ним питання на загальних зборах учасників Товариства.

Статтею 117 ЦК України та ст. 11 Закону
України "Про господарські товариства"
визначено  обов"язки
учасників товариства, зокрема і ті, що містяться у п.п. 1 п.4.3. Статуту
відповідно до якого учасники Товариства зобов"язані додержуватись
установчих документів та виконувати рішення загальних зборів учасників
Товариства.

Статтею 61 Закону України “Про
господарські товариства” визначено, що збори учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не
передбачено установчими документами.

Пунктом 6.5. Статуту Товариства
передбачено, що збори учасників Товариства скликаються не рідше двох разів на
рік. Позачергові  збори скликаються
головою Товариства, якщо цього потребують інтереси Товариства.

Згідно доводів позивача,  з 2002 року загальні збори учасників
товариства  не   проводилися з вини відповідача. Позивач
стверджує, що головою Товариства -відповідачем
не виконані законні вимоги
учасників про скликання та проведення зборів учасників, які закріплені
приписами ч.4 ст. 61 Закону України “Про господарські товариства”, відповідно
до якої   учасники товариства, що
володіють у сукупності  більш  як  20
відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних
зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що  стосується діяльності товариства.

Головою
Товариства не виконано вимогу учасників про скликання та проведення зборів
учасників Товариства, яка надана 25.03.03.
голові Товариства його учасниками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, які в сукупності володіють 22 % загальної кількості голосів учасників
Товариства. Вимога містила наступні питання порядку денного: звіт голови за
2002 рік, перспективи розвитку на 2003 рік.

Також
головою Товариства не виконано вимогу про скликання та проведення зборів
учасників Товариства, що надана 17.01.05. учасниками ОСОБА_1, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, які в сукупності володіють 26,8 % загальної кількості голосів
учасників Товариства. Вказані учасники вимагали проведення зборів учасників
Товариства з включенням до порядку денного питань про вихід учасників
Товариства, що подали відповідні заяви та про звіт голови ТзОВ “Рожнятівнафта”про
роботу за 2004 рік.

У
відповідності до ч.4 ст. 61 Закону України “Про господарські товариства”, якщо
протягом 25 днів голова товариства не виконав
вимоги про скликання загальних зборів учасників, учасники товариства
вправі самі скликати загальні збори учасників.

Враховуючи
невиконання головою Товариства законної вимоги учасників про проведення зборів
та  керуючись ч.4 ст.61 Закону України
“Про господарські товариства”, учасники неодноразово самостійно намагались
провести збори учасників товариства .

Колегією
суддів встановлено, що 24.01.06. та 22.02.06. здійснено реєстрацію учасників
ТзОВ “Рожнятівнафта”з метою проведення зборів учасників Товариства. Згідно
відомості на реєстрацію учасників Товариства для проведення зборів від
24.01.06. та від 22.02.06. зареєстровано 12 учасників чи їх представників, що в
сукупності володіють 54,7 відсотків голосів від загальної кількості учасників.
Враховуючи загальну кількість голосів, що належать учасникам Товариства, які
зареєструвались для проведення зборів, констатовано відсутність кворуму, що
необхідний для правомочності прийняття зборами учасників відповідних рішень. За
результатами реєстрації, учасниками складено протокол про відсутність учасників
Товариства - ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14.

Вказані
особи були завчасно і належним чином повідомлені про проведення зборів
учасників, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень,
долученими до матеріалів справи.

Згідно п.
6.1 Статуту Товариства вищим органом Товариства є збори учасників.

Позивач
вважає, що не скликаючи і не проводячи загальних зборів та не з'являючись на
загальні збори учасників ТзОВ “Рожнятівнафта”, що робить їх неправомочними
через відсутність кворуму, голова Товариства ОСОБА_1 позбавляє інших учасників
права на участь в управлінні Товариством.

Як
встановлено колегією, рішенням Рожнятівського районного суду від 28.03.03.  визнано бездіяльність директора ТзОВ
“Рожнятівнафта” ОСОБА_2 у не скликанні зборів учасників Товариства у другому
півріччі 2002 року та зобов'язано директора ТзОВ “Рожнятівнафта”ОСОБА_2 вчинити
необхідні дії по скликанню зборів учасників Товариства у другому півріччі 2003
року.

Апелянт в
апеляційній скарзі стверджує, що оскаржуваним рішенням суду його зобов»язано
вчинити дії, які чинним законодавством визначено, як його право. Однак,
частиною 4 ст. 13 Конституції України закріплено  - власність зобов'язує. Власність не повинна
використовуватись на шкоду людині і суспільству. Частиною 2 ст.386 ЦК України
передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності
до ст. 13 ЦК України, при здійсненні
своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити
права інших осіб, а також така особа повинна додержуватися моральних засад
суспільства.

Згідно
ст. 10 Закону України “Про господарські товариства” учасники реалізовують
належне їм право на управління справами товариства в порядку визначеному в
установчих документах Товариства, зокрема шляхом прийняття загальними зборами
учасників товариства рішень з будь-яких питань діяльності товариства.

Управління
юридичною особою можливе у формі прямого управління, яке здійснюється шляхом
безпосередньої участі в роботі керівних органів юридичної особи та  опосередковане - шляхом впливу на роботу
органів управління. Право на участь в управлінні  є одним із найважливіших елементів
суб"єктивних корпоративних прав. Здійснення цього права забезпечує
учаснику можливість впливати на діяльність юридичної особи.

Елементом  права на участь в управлінні є, зокрема:
право брати участь у вирішенні найважливіших питань діяльності товариства, у
тому числі прийняття рішення про внесення змін до статуту, обрання
керівних  органів, реорганізацію
товариства та інші дії, які призводять до суттєвих корпоративних змін.

Учасники
товариства повинні мати право вирішувати найважливіші питання діяльності
товариства. Рішення з таких питань приймаються вищим органом товариства -
загальними зборами.

З огляду
на досліджене вище, колегія погоджується із судом першої інстанції, що ухилення
ОСОБА_1 - учасником, який володіє 22% від загальної кількості голосів, від
участі у зборах призводить до відсутності кворуму, а отже, позбавляє інших
учасників можливості реалізувати належні їм корпоративні права. Відсутність
кворуму на загальних зборах учасників Товариства з причин ухилення відповідача
від участі у роботі таких зборів є перешкодою для реалізації права  іншими учасниками на участь в управлінні
Товариством, що суперечить вимогам Конституції України і чинного законодавства
про власність та про господарські товариства.

Наявні
в матеріалах справи докази та досліджені колегією суддів обставини справи,  спростовують доводи апелянта, що свідчить про
безпідставність вимог апелянта.

Керуючись
ст.ст.  101, 103, 105 ГПК України,  Львівський апеляційний господарський суд -

Постановив:

Рішення  господарського суду Івано- Франківської   області від 08.04.08 у справі № К-19/20
залишити без змін, а апеляційну скаргу  -
без задоволення.

Постанову
може бути оскаржено у касаційному порядку.

Матеріали
справи скерувати до господарського суду Івано- Франківської області.

Головуючий                                 Р. Марко

Суддя                                      С. Бойко

Суддя                                   Т. Бонк