ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" жовтня 2008 р.

Справа № 17/88-08-2790

За позовом: Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю „ФАЛБІ”;

до відповідача: Спільного українсько-молдавського сільськогосподарського підприємства Фірми „АПІЦЕНТР”;

про стягнення 6965,76 грн.

Суддя           Зуєва Л.Є.

П р е д с т а в н и к и :

від позивача: не з’явився;

від відповідачів: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ: Підприємство з іноземною інвестицією у формі ТОВ „ФАЛБІ” звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Спільного українсько-молдавського сільськогосподарського підприємства Фірми „Апіцентр” - 6965,76 грн., з яких 5763,63 грн. –основного боргу; 1029,23 грн. –пені; 172,90 грн. –3% річних.

Відповідач - Спільне українсько-молдавське сільськогосподарське підприємство (надалі СУМСП) фірма „Апіцентр” в засідання суду не з’явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштові повідомлення про вручення поштового підправлення, які наявні в матеріалах справи, відзив на позов не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Між філією підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю „Фалбі” (позивач) та Спільним українсько-молдавським підприємством фірма „Апіцентр” (відповідач) було укладено договір купівлі-продажу (додається) від 10.01.2007 №1001/07 (далі - Договір), відповідно до якого позивач поставив відповідачу товар згідно накладних: № 1174 від 02.03.2007 на суму 702, 12 грн. (з них неоплачена сума 543, 54 грн.); №1177 від 02.03.2007 на суму 285,21 грн.; №1198 від 02.03.2007 на суму 174,61.; №1249 від 05.03.2007 на суму 404,03 грн.; № 1269 від 06.03.2007 на суму 287,60 грн.; № 1288 від 06.03.2007 на суму 161,97 грн.; № 1299 від 07.03.2007 на суму 109,12 грн.; № 1323 від 12.03.2007 на суму 310,66 грн.; № 1362 від 13.03.2007 на суму 410,49 грн.; № 1376 від 13.03.2007 на суму 228,78 грн.; № 1389 від 14.03.2007 на суму 140,70 грн.; № 1453 від 16.03.2007 на суму 661,20грн.; № 1488 від 19.03.2007 на суму 449,82 грн.; № 1491 від 19.03.2007 на суму 177,99грн.; № 1535 від 20.03.2007 на суму 416,85 грн.; № 1574 від 21.03.2007 на суму 235,18 грн.; № 1581 від 21.03.2007 на суму 123,33 грн.; № 1608 від 22.03.2007 на суму 60,54 грн.; № 1618 від 22.03.2007 на суму 248,67 грн.; № 1654 від 23.03.2007 на суму 333, 34 грн.

Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 Договору Покупець (відповідач) зобов'язується отримати товар та оплатити його вартість в термін, зазначений в супровідних документах, що є невід'ємною частиною Договору, але не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів з моменту отримання товару.

Проте станом на 19.05.2008 відповідач не оплатив вартість поставленого товару, чим порушив своє зобов'язання, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 5763,63грн.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов’язань позивач на підставі п. 3.2 укладеного договору нарахував відповідачу пеню, яка згідно представленого розрахунку суми позовних вимог, який доданий позивачем до матеріалів позовної заяви становить 1029,23 грн.

При цьому позивач також на підставі вимог ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу 3% річних за весь час прострочення, які відповідно до вищевказаного розрахунку становлять 172,9грн.

Зазначені обставини спонукали підприємство з іноземною інвестицією у формі ТОВ „Фалбі” звернутися до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вхід.№3783 від 02.07.2008р.) про стягнення з Спільного українсько-молдавського сільськогосподарського підприємства „Апіцентр” про стягнення 6965,76 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.07.2008р. порушено провадження у справі №17/88-08-2790 за позовом підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ „Фалбі” до Спільного українсько-молдавського сільськогосподарського підприємства „Апіцентр” про стягнення 6965,76 грн.

Дослідивши обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

У відповідності зі ст.204 ЦК України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно-правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов’язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, при цьому відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому, договір є обов'язковим для виконання сторонами своїх зобов'язань, про що свідчить вимоги ст. 629 цього ж Кодексу.

Вимогами ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Відповідно до вимог п.п.1,2 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а також покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 1.2 укладеного договору передбачено, що поставка товару здійснюється частинами (партіями), асортимент, кількість та ціна якого зазначені в накладних та інших супровідних документах, що є невід’ємною частиною Договору.

У відповідності до п. 2.2 умов договору, покупець зобов’язується отримати товар та оплатити його вартість в термін, зазначений в супровідних документах. що є невід’ємною частиною договору, але не пізніше 20 календарних днів з моменту отримання товару.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що позивач передав відповідачу у власність товару згідно накладних: № 1174 від 02.03.2007 на суму 702, 12 грн. (з них неоплачена сума 543, 54 грн.); №1177 від 02.03.2007 на суму 285,21 грн.; №1198 від 02.03.2007 на суму 174,61.; №1249 від 05.03.2007 на суму 404,03 грн.; № 1269 від 06.03.2007 на суму 287,60 грн.; № 1288 від 06.03.2007 на суму 161,97 грн.; № 1299 від 07.03.2007 на суму 109,12 грн.; № 1323 від 12.03.2007 на суму 310,66 грн.; № 1362 від 13.03.2007 на суму 410,49 грн.; № 1376 від 13.03.2007 на суму 228,78 грн.; № 1389 від 14.03.2007 на суму 140,70 грн.; № 1453 від 16.03.2007 на суму 661,20грн.; № 1488 від 19.03.2007 на суму 449,82 грн.; № 1491 від 19.03.2007 на суму 177,99грн.; № 1535 від 20.03.2007 на суму 416,85 грн.; № 1574 від 21.03.2007 на суму 235,18 грн.; № 1581 від 21.03.2007 на суму 123,33 грн.; № 1608 від 22.03.2007 на суму 60,54 грн.; № 1618 від 22.03.2007 на суму 248,67 грн.; № 1654 від 23.03.2007 на суму 333,34 грн., на загальну суму 5922,21 грн., з яких відповідачем було сплачено лише 158,58 грн., остаточна ж сума боргу залишилась несплаченою та станом на час розгляду справи у суді становить 5763,63 грн.

У відповідності до п.п 3.2 укладеного договору встановлено, що у випадку порушення терміну платежу покупець (відповідач) сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Вимогами п. 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, дослідивши наданий представником позивача розрахунок суми нарахованої пені у розмірі 1029,23 грн., суд дійшов висновку, що він обґрунтований та розрахований у відповідності до вимог діючого законодавства, у зв’язку з чим підлягає задоволенню.

Вимогами п. 2 ст.625 ЦК України передбачено. що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому позовні вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми згідно з ст. 625 ЦК України, також підлягають задоволенню оскільки ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та розрахунок позовних вимог в цій частині розрахований вірно, у зв’язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних від простроченої суми у розмірі 172,90 грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, згідно до ст. 43 ГПК України.

З огляду на викладе, приймаючи до уваги ті обставини, що станом на час розгляду справи у суді заборгованість по наданим за укладеним Договором та нарахованим штрафним санкціям відповідачем не сплачено, будь-яких обґрунтувань своїх заперечень відповідачем також не надано, суд дійшов до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог Підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ „Фалбі” та стягнення з відповідача 6 965,76 грн.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.11, 204, 525, 526, 549, 599, 629, 625, 655, 692, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Підприємства з іноземною інвестицією у формі ТОВ „Фалбі” підлягають задоволенню, з спільного українсько-молдавського сільськогосподарського підприємства фірми „Апіцентр” слід стягнути на користь позивача 6965,76 грн.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з спільного українсько-молдавського сільськогосподарського підприємства фірми „Апіцентр” /65114, м. Одеса, вул. Левітана, 62, / на користь підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю „Фалбі” /03127, м. Київ, вул. Потєхіна, 12, / 5763 грн. 63 коп. /п’ять тисяч сімсот шістдесят три грн. 63 коп./ - основного боргу; 1029 грн. 23 коп. /одна тисяча двадцять дев’ять грн. 23 коп./ - пені; 172 грн. 90 коп. /сто сімдесят дві грн. 90 коп./ - 3% річних; 102 грн. 00 коп. /сто дві грн. 00 коп./ - держмита; 118 грн. /сто вісімнадцять грн. 00 коп./ - послуги ІТЗ судового процесу.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Зуєва Л.Є.