ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2008 р. Справа № 29/313-08

вх. № 4658/5-29

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Бацун Д.В. відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом

Компанія Aerostand LLC (США), Портленд, Орегон 97225, США

до ТОВ "Автоком", м. Х-в

про визнання контракту недійсним

та розглянувши матеріали за зустрічнимпозовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком», м. Харків, Україна

до Компанії «Aerostand LLC», Портленд, Орегон, США

про визнання контракту № 2007-31/07 від 31.07.2007 року та додаткових угод до нього дійсними

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд визнати недійсним з моменту укладення контракт №2007-31/07 від 31.07.07, укладений між сторонами.

Позовні вимоги позивач, Компанія «Aerostand LLC», обґрунтовує тим, що від позивача контракт, який було укладено на території України у місті Харкові, було підписано представником Бацун Дмитром, який був уповноважений довіреністю від 04.09.2006 року. Відповідно до вимог Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року, дата набуття чинності для України 22.12.2003 року на довіреності було проставлено апостиль, який засвідчив справжність підписів осіб, що підписали довіреність (засновників позивача) та автентичність відбитку печаток, якими скріплено довіреність. Оскільки представник Компанії «Aerostand LLC», належним чином не легалізував довіреність (тобто не здійснив консульську легалізацію довіреності), яка уповноважувала представника позивача підписувати від імені позивача на території України різного роду документи, у тому числі контракти, тому представник Компанії «Aerostand LLC» Бацун Д. не мав права здійснювати юридично значимі дії в інтересах компанії на території України, контракт № 2007-31/07 від 31.07.2007 року підписаний особою, повноваження якої не легалізовані на території України належним чином, а тому просить суд визнати контракт № 2007-31/07 від 31.07.2007 року недійсним.

Відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій він просить суд визнати дійсним з моменту укладення контракт №2007-31/07 від 31.07.07, укладений між сторонами та всі додаткові угоди до цього контракту, яку було прийнято судом до розгляду.

Позовні вимоги по зустрічному позову обґрунтовувані тим, що відповідно до вимог Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року, дата набуття чинності для України 22.12.2003 року на довіреності було належним чином проставлено апостиль, який засвідчив справжність підписів осіб, що підписали довіреність (засновників позивача по первісному позову) та автентичність відбитку печаток, якими скріплено довіреність. Довіреність від 04.09.2006 року, що була видана представнику Компанії «Aerostand LLC» Бацун Дмитру для представництва інтересів компанії, не являється адміністративним документом у розумінні ст. 1 Конвенції, а отже, є такою, що була належним чином легалізована шляхом проставлення апостилю для здійснення представництва Компанії «Aerostand LLC» на території України. Таким чином, представник Компанії «Aerostand LLC», що діяв на підставі цієї довіреності, тобто Бацун Д. мав достатньо повноважень здійснювати юридично значимі дії в інтересах компанії на території України. У зв’язку з цим, позивач по зустрічному позову вважає контракт № 2007-31/07 від 31.07.2007 року, а також додаткові угоди до нього дійсними.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Позивач по первісному позову відзив на зустрічний позов та витребуваних судом документів не представив.

За таких обставин справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК Україна за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що у позовних вимогах позивача - Компанії «Aerostand LLC», необхідно відмовити повністю, а зустрічні позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 124 ГПК України господарські суди розглядають справи за участю іноземних підприємств і організацій, якщо місцезнаходження відповідача на території України.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено зовнішньоекономічний контракт № 2007-31/07.Від позивача контракт, який було укладено на території України у місті Харкові, було підписано представником адвокатом Бацун Дмитром, який був уповноважений на це довіреністю від 04.09.2006 року. Також, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладались додаткові угоди до зовнішньоекономічного контракту № 2007-31/07 від 31 липня 2007 року, які також були підписані представником Компанії «Aerostand LLC» адвокатом Бацун Дмитром. Зі сторони відповідача– ТОВ «Автоком» контракт було підписано директором товариства Куліш А.О.

З метою скасування вимог дипломатичної або консульської легалізації іноземних офіційних документів Україна 10.01.2002 року приєдналась до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року, яка набула чинності для України 22.12.2003 року.

Згідно статті 1 дія Конвенції поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей Конвенції офіційними документами вважаються: документи, які виходять від органу або посадової особи, і що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; адміністративні документи; нотаріальні акти; офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами, у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Однак ця Конвенція не поширюється: на документи, складені дипломатичними або консульськими агентами та на адміністративні документи, що мають пряме відношення до комерційних або митних операцій.

Таким чином, документи, засвідчені апостилем, визнаються в Україні відповідно до положень Конвенції.

Судом встановлено, що довіреність від 04.09.2006 року, яка була видана адвокату Бацун Дмитру для представництва інтересів позивача на території України, не є адміністративним документом, який має пряме відношення до комерційних або митних операцій, а тому є такою, що була належним чином легалізована шляхом проставлення апостилю для здійснення представництва інтересів позивача на території України, представник, що діяв на підставі цієї довіреності, а саме адвокат Бацун Д. мав достатньо повноважень здійснювати юридично значимі дії в інтересах компанії на території України в тому числі підписати зовнішньоекономічний контракт № 2007-31/07 від 31 липня 2007 року та додаткові угоди до нього.

Судом встановлено, що відповідно до додаткової угоди № 31-07/07 від 31.07.2007 року до контракту № 2007-31/07 від 31.07.2007 року, право, що застосовується до суті суперечки (матеріальне право) є право країни на території якої було укладено контракт. Контракт № 2007-31/07 від 31.07.2007 року укладено у м. Харкові (Україна), отже, до суті суперечки, пов’язаної з визнанням контракту № 2007-31/07 від 31.07.2007 року недійсним застосовується національне законодавство України.

Згідно ст. 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особою, уповноваженою на це довіреністю та скріплюється печаткою.

Згідно ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, особа, яка вчиняє правочин від імені юридичної особи повинна мати необхідний обсяг повноважень, які у свою чергу повинні бути належним чином легалізовані, якщо мова йде про офіційний документ, що виданий в іншій країні.

Згідно ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, визнано судом недійсним повністю або в частині.

Матеріали справи свідчать, що господарське зобов'язання – зовнішньоекономічний контракт № 2007-31/07 від 31 липня 2007 року та додаткові угоди до нього, що укладені між Компанією «Aerostand LLC» та ТОВ «Автоком» відповідає вимогам закону, не є таким, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладеним учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Компанії «Aerostand LLC» за первісним позовом є безпідставними та не підлягають задоволенню, а зустрічні вимоги ТОВ «Автоком» є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального Кодексу України -

ВИРІШИВ:

В позові Компанії Aerostand LLC відмовити повністю.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком» задовольнити повністю.

Визнати дійсним з моменту укладення контракт № 2007-31/07 від 31.07.2007 року, додаткові угоди до нього, що укладені між компанією «Aerostand LLC» (8130, S.W. Beaverton-Hillsdale Highway, Портлэнд, Орегон 97225, США) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоком» (Україна, 61176, м. Харків, вул. Єнакіївська, 19/318, ).

Повний текст рішення підписано 22.07.08

Суддя