ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04"
серпня 2008 р.
Справа № 59/81-08

вх. № 4773/5-59

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Мудракова Л.О., дор. №11 від 15.07.2008р.

відповідача - не з'явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково - виробничого підприємства
"Енерготехніка",м. Харків

до  Суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

про стягнення 5411,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі -
4936,17грн.; пені - 404,96грн.;  3%
годових - 70,43грн., згідно договору поставки №101 від 10.09.2007р. Суд визнав
позовні достатніми для прийняття до розгляду і порушення провадження у справі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи судом повідомлений належним чином. Ухвали суду від 03 липня
2008р. та 16 липня 2008р. не виконав, витребувані судом документи не надав у
судове засідання . Згідно відмітки на поштовому повідомленні відповідач
особисто отримав ухвалу суду 08.07.2007р.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу
України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому
суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України,
розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить суд
стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 5411,56грн. та судові витрати
по справі. Через канцелярію суду (за вх.№13954 від 04.08.08р.) надав додаткові
документи по справі, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника
позивача, суд  встановив наступне:

Між позивачем та відповідачем 10 вересня 2007р. укладено договір
постави №101. Відповідачем по видатковій накладній №9870 від 24 грудня 2007р.
отримано товар на суму 10668,24грн., про що свідчить особистий підпис
відповідача. Відповідач частково оплатив кошти за поставлений товар, що
підтверджується банківськими виписками з Харківської філії КБ
"Приватбанк", залишок боргу за товар станом на 01.04.2008р. становить
4936,17грн. Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія №106 від
30.04.2008р. про перерахування заборгованості за отриманий товар, відповіді на
претензію позивач не отримав.

п. 4.4 договору передбачено, що за придбаний товар покупець
повинен оплатити на протязі 7-ми календарних днів з моменту отримання товару,
згідно накладної, шляхом перерахування коштів в розмірі вартості придбаного
товару на банківський рахунок постачальника, або внесення їх в касу поставщика.

п.6.2 передбачено, що в разі прострочки платежів, передбачених
п.4.4 договору, постачальник стягує з покупця суму несплаченого товару, пеню в
розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочки.

Відповідно до умов договору поставки №101 від 10 вересня 2007р.
позивач свої  обов'язки виконав повністю,
відповідач отримав товар на суму 10668,24грн. по видатковій накладній №9870 від
24 грудня 2007р. На адресу відповідача надсилалась претензія №106 від
30.04.2008р., але вона залишилась без відповіді. Відповідач частково оплатив
кошти за поставлений товар, що підтверджується банківськими виписками з
Харківської філії КБ "Приватбанк", залишок боргу за товар станом на
01.04.2008р. становить 4936,17грн.

Статтею  526 Цивільного
кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527
Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено,
якщо  строк  (термін)
виконання  боржником  обов'язку
не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд вважає, що своїми  діями
відповідач порушив умови договору  та
вимоги ст. 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов'язання має виконуватись
належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду
доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, ТОВ"Енерготехніка", м.
Харків щодо стягнення з відповідача СПДФО ОСОБА_1, м. Харків заборгованості за
поставлений товар в розмірі
4936,17грн.  підтверджуються
наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Крім того, згідно п.6.2 Договору та ст. ст. 549 та 625 ЦК України
з відповідача підлягає стягненню  пені
404,96грн. 3% годових  70,43грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49
ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав
державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних
вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
статтями 525, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України,  статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України
“Про державне мито”, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, ст. ст. 82-85, ГПК
України,   суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи  ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, р/рахунок в матеріалах справи відсутній) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "
Енерготехніка" ( вул. Плеханівська, буд. 18  кімн. 210 м.Харків 61001, п/р 6001
в ГРУ КБ "Приватбанк" , МФО 351533, код ОКПО 22678151) -
заборгованість в розмірі 4936,17грн., пені в сумі 404,96грн., 3% годових
70,43грн., державного мита 102грн. та 118грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя