ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 р.

№ 43/211

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Короткевича О.Є.,

Панової І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Голосіївської районної у м. Києві ради

на постанову

та ухвали

Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2008, господарського суду м. Києва від 16.05.2008 та від 14.12.2007

у справі

господарського суду

№ 43/211

м. Києва

за заявою

Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго"

до

Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України

про

визнання банкрутом,

арбітражний керуючий

Лецкан В.Л.,

за участю представників сторін:

Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" –Гусєва Д.І. (дов. від 09.06.2008), Полоз І.В. (дов. від 09.06.2008),

Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України –Боярчуков М.Г. (дов. від 06.04.2006);

встановив:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.06.2004 за заявою Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" порушено провадження у справі про банкрутство Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України.

Ухвалою підготовчого засідання визнано розмір ініціюючого кредитора, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Титаренка М.О., зобов'язано заявники подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про банкрутство, надати суду на затвердження реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою від 08.11.2004 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 951 998,55 грн.

Ухвалою господарського суду від 21.01.2005 достроково припинено обов'язки розпорядника майна Титаренка М.О. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Лецкана В.Л.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.03.2005 введено санацію боржника, призначено керуючим санацією –арбітражного керуючого Лецкана В.Л. Відсторонено керівника боржника від посади. Виконання керівника підприємства покладено на керуючого санацією.

Ухвалою господарського суду від 24.03.2006 затверджено план санації Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.12.2007 (суддя Пасько М.В.) заборонено комунальному підприємству "Київське міське бюро технічної інвентаризації реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" реєструвати право власності будь-яких юридичних та/чи фізичних осіб на нежитлові приміщення, розташовані за адресами:

- м. Київ, вул. Володимиро-Либідська, буд. 16, групи нежитлових приміщень № 129, 129а, загальною площею 238,4 кв.м.;

- м. Київ, вул. Володимиро-Либідська, буд 16, групи нежитлових приміщень № 130, загальною площею 438,8 кв.м.

Заборонено Голосіївській районній в м. Києві раді відчужувати, здавати в оренду та проводити будь-які дії щодо вищевказаних нежитлових приміщень.

Накладено арешт на вищевказані нежитлові приміщення.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.05.2008 (суддя Пасько М.В.) відмовлено в задоволенні Голосіївської районної у м. Києві ради в частині залучення її до участі у справі в якості третьої особи.

Відмовлено в задоволенні заяви Голосіївської районної в м. Києві ради в частині скасування заходів забезпечення вжитих ухвалою господарського суду м. Києва від 14.12.2007.

Залучено Голосіївську районну в м. Києві раду до участі у справі про визнання банкрутом Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України.

Ухвала мотивована тим, що боржник є державним підприємством.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2008 (колегія суддів у складі: Гарник Л.Л. –головуючий, Вербицька О.В., Євсіков О.О.) ухвалу господарського суду від 16.05.2008 скасовано в частині залучення до участі у справі Голосіївської районної у м. Києві ради. В іншій частині ухвалу залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ні норми процесуального закону, ні норми закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачають можливості залучення учасника справи без зазначення його процесуального статусу.

В касаційній скарзі Голосіївська районна у м. Києві рада просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду та ухвали господарського суду м. Києва від 16.05.2008 та від 14.12.2007 та винести нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання відмовити. В обґрунтування посилається на неправильне застосування норм процесуального та матеріального права, ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон) господарський суд за клопотанням сторін або учасника провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою має право вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів, в тому числі, передбачені ст. 67 ГПК України.

Згідно зі ст. 67 ГПК України одним із заходів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, заборона відповідачеві вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього може зникнути, зменшитись за кількість або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до пп. 2, 3 ст. 12 Закону господарський суд також має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання вищезазначених обставин, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена в установленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий господарський суд, застосовуючи заходи забезпечення вимог кредиторів виходив з того, що існує реальна можливість відчуження боржником майна (нежитлові будинки по вул.Володимиро-Либідська, буд. 16, № 129, 129а у м. Києві), на яке Інвестор набуває права власності відповідно до законодавства та плану санації, затвердженого ухвалою суду від 24.03.2006, оскільки між ДЖКП НАН України та Голосіївською районною у м. Києві радою підписано акт приймання-передачі будинку № 16 по вул. Володимиро-Либідській.

Звернувшись із заявою про скасування заходів, вжитих ухвалою суду від 14.12.2007, Голосіївська районна у м. Києві рада, вказує на неправильне застосування ст. 66 ГПК України, якою передбачено вжиття заходів забезпечення шляхом заборони вчиняти дії, що стосуються предмета позову, оскільки предметом позову є визнання боржника банкрутом, а нежилі приміщення не є предметом спору. Крім того, просила залучити її до участі в старі у якості третьої особи, оскільки оскаржувана ухвала стосується її прав та обов'язків.

Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовив Голосіївській районній в м. Києві раді у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення вимог кредиторів, вжитих ухвалою від 14.12.2007, правильно встановив та виходив з того, що заявником не доведено наявності підстав для скасування ухвали в частині заходів забезпечення, заява належним чином не обґрунтована та не наведено жодної обставини на підтвердження своєї заяви.

Київський апеляційний господарський суд, залишивши ухвалу господарського суду першої в означеній частині без змін, обґрунтовано зазначив, що при винесення ухвали про забезпечення вимог судом не порушено жодної норми законодавства, що регулює спірні правовідносини.

У касаційній скарзі Голосіївської районної у м. Києві ради також не міститься викладення обставин, які б свідчили про усунення причин, що стали підставою для застосування заходів, вжитих ухвалою від 14.12.2007. Скарга зводиться до правового аналізу дій місцевого та апеляційного господарських судів, пов'язаних із винесенням оскаржуваних судових рішень, а тому залишається без задоволення.

Що стосується залучення Голосіївської районної у м. Києві ради до участі у справі, то колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції. Ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено вичерпне коло учасників провадження у справі про банкрутства і якою не передбачено такого учасника як третя особа.

Згідно з вимогами вказаної статті учасником провадження у справі про банкрутство може бути власник майна боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, ДЖКП НАН України утворено на підставі постанови Бюро президії НАН України від 24.12.1998 № 422 "Про створення ДЖКП НАН України" з організаційно-правовою формою –державне підприємство. Розпорядженням Президії НАН України від 02.02.2003 № 291 з балансу НАН України на баланс ДЖКП НАН України було передано майно, зокрема вищезазначені нежитлові приміщення.

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що залучення Голосіївської районної у м. Києві ради до участі у справи про банкрутство державного підприємства, без зазначення її процесуального статусу, зроблено судом першої інстанції без наявності правових підстав, а тому обґрунтовано скасував ухвалу від 16.05.2008 в означеній частині.

Твердження касатора про помилковість висновків апеляційного суду, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні, в зв’язку з чим судовою колегією не приймаються до уваги.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що під час розгляду справи апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування постанову немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Голосіївської районної у м. Києві ради залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2008 у справі № 43/211 залишити без змін.

Головуючий                     М.І. Хандурін

Судді                                                                        О. Є. Короткевич

І.Ю. Панова