ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 р.

№
2/76

Вищий
господарський  суд  України
в  складі  колегії
суддів:

Бернацької
Ж.О. -головуючої (доповідач),

Мележик
Н.І.,

Подоляк
О.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2007
р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від
25.10.2007 р. в справі № 2/76 за позовом дочірнього підприємства
“Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю “Центр
науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії” до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 10741,67 грн. та зобов'язання укласти
договір на виробництво та постачання теплової енергії

за
участю представників сторін:

від
позивача: не з'явилися,

від
відповідача: ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
-дочірнє підприємство “Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю
“Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії” у лютому
2007 року звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовом до
відповідача -фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 9389, 51 грн.
боргу у зв'язку з несплатою вартості наданих послуг з постачання теплової
енергії, 570,85 грн. пені,  611,98 грн.
збитків від інфляції та 169,33 грн. 3% річних, на загальну суму 10741,67 грн.,
а також  позивач просить зобов'язати
відповідача укласти договір на виробництво та постачання теплової енергії,
оскільки в порушення пункту 3 статті 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", статті 24 Закону України “Про
теплопостачання”, частини 3 статті 179 Господарського кодексу України
відповідач ухиляється від укладення договору.

Рішенням
господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2007 р. (суддя
Деревінська Л.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 25.10.2007 р. (судді: Кузнецова І.Л.
-головуюча, Верхогляд Т.А., Чимбар Л.О.), позов задоволено частково: стягнуто з
приватного підприємця ОСОБА_1 на користь дочірнього підприємства
“Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю “Центр
науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії” 8388, 76 грн.
боргу, 307, 47 грн. збитків від інфляції, 150, 27 грн. -3 % річних, 173, 53
грн. пені; в задоволенні позову про стягнення 1000, 75 грн. боргу, 304, 51 грн.
збитків від інфляції, 19, 06 грн. 3 % річних та 397, 32 грн. пені відмовлено;
зобов'язано приватного підприємця ОСОБА_1 укласти з дочірнім підприємством
“Кіровоградтепло” товариства з обмеженою відповідальністю “Центр
науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії” договір № 45 від
22.11.2006 р. на виробництво та постачання теплової енергії, проект якого
17.01.2007 р. позивачем направлено відповідачу, виключивши з переліку об'єктів
споживача в додатку № 1 до договору об'єкт-магазин “Візит” АДРЕСА_1, площею
54,52 кв.м.; днем укладення договору є день набрання рішення суду законної
сили; в решті позову відмовлено.

При
прийнятті рішення місцевий господарський суд виходив з того, що поставлена
позивачем відповідачу за період з жовтня 2005 року по січень 2007 року теплова
енергія для опалення приміщень не оплачена відповідачем, тому відповідно до
статті 526 Цивільного кодексу України позовні вимоги про стягнення 8388, 76
грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню; відсутні підстави про стягнення
1000,75 грн. за постачання теплової енергії на об'єкт АДРЕСА_1, оскільки
вказане приміщення не належить відповідачу та договором № 45 пл.14 від
03.10.2000 р. не передбачено зобов'язання позивача про теплопостачання  на цей об'єкт; на підставі статті 625
Цивільного кодексу України, враховуючи суму боргу та строк виконання
зобов'язання зі сплати цієї суми збитки від інфляції за період з листопада 2005
року по січень 2007 року включно становлять 307,47 грн., 3% річних з
прострочених сум за період з 11.11.2005 р. по 31.01.2007 р. включно становлять
150, 27 грн.; вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню,
враховуючи строк позовної давності, передбачений статтею 258 Цивільного кодексу
України, частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, а також вимог статті
549 Цивільного кодексу України, Закону України “Про відповідальність за
невиконання грошового зобов'язання” та пункту 10 договору, в сумі 173,53 грн.;
зобов'язано сторони укласти договір на підставі статей 20, 179, 275
Господарського кодексу України та Закону України "Про
теплопостачання", оскільки постачання теплової енергії без оформлення
договору не допускається; виключено з переліку об'єктів споживача в додатку № 1
до договору об'єкт-магазин “Візит” АДРЕСА_1, площею 54,52 кв.м., оскільки
об'єкт не є власністю відповідача і  не
перебуває у нього в користуванні.

Відповідач
у порядку статті 112 Господарського процесуального кодексу України звернувся до
господарського суду Кіровоградської області із заявою від 21.11.2007 р. та
поясненнями від 11.12.2007 р., в яких просить скасувати рішення господарського
суду Кіровоградської області від 30.07.2007 р. та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позову дочірнього підприємства “Кіровоградтепло”
товариства з обмеженою відповідальністю “Центр науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії”. Заява обґрунтована тим, що договір про
надання послуг з постачання теплової енергії розірвано. При цьому позивач не
надавав відповідачу послуги з постачання теплової енергії. В підтвердження
своїх доказів заявник посилається на частину 3 статті 615 Цивільного кодексу
України, пункт 2.1 договору № 45 від 03.10.2000 р., яким передбачено, що
договір вважається діючим, якщо однією із сторін не буде подано заяву про
розірвання договору про відмову або перегляд договору. Заявник 29.07.2005 р.
листом № 39/1 повідомив позивача про те, що договір № 45 від 03.10.2000 р. є
розірваним. Також заявник вважає вірним застосування норми статті 901
Цивільного кодексу України з огляду на те, що відповідач не надавав позивачу
завдання про надання послуг.

Ухвалою
господарського суду Кіровоградської області від 19.12.2007 р. (суддя
Деревінська Л.В.), залишеною без змін постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 29.01.2008 р. (судді: Кузнецова І.Л. -головуюча,
Верхогляд Т.А., Чимбар Л.О.), рішення господарського суду Кіровоградської
області від 30.07.2007 р. залишено без змін, оскільки суд не вбачає наявність
нововиявлених обставин, які давали б підставу для перегляду рішення суду в
порядку статті 112 Господарського процесуального кодексу України.

Не
погоджуючись з рішенням господарського суду Кіровоградської області від
30.07.2007 р. та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду
від 25.10.2007 р.,  відповідач - фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою про їх скасування та прийняття нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Касаційна
скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій  порушені норми матеріального права, зокрема,
судами невірно застосовані норми  закону
щодо порядку  розірвання  господарського договору № 45 від 03.12.2000
р.; не надана належна оцінка факту встановлення автономних систем опалення та
копіям актів відключення приміщень від внутрішньо-будинкових мереж центрального
опалення у зв'язку з відмовою відповідача від послуг позивача.

Вислухавши
представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Суди
обох інстанцій, задовольняючи позовні вимоги виходили з того, що 03.10.2000 р.
між державним комунальним підприємством теплових мереж
"Кіровоградтеплоенерго" (виробником) та приватним підприємцем ОСОБА_1
(споживачем) укладено договір № 45 пл. 14.

Згідно
умов договору, виробник взяв на себе зобов'язання з постачання теплової енергії
для опалення та гарячого водопостачання будівель і споруд споживача -
магазинів, розташованих за адресами: АДРЕСА_2, площею 85,51 кв.м. та площею
82,6 кв.м, АДРЕСА_3, площею 351 кв.м., АДРЕСА_3, площею 67,2 кв.м., АДРЕСА_7,
площею 40,9 кв.м., АДРЕСА_5, площею 73,2 кв.м., АДРЕСА_6, площею 63,4
кв.м.

На виконання
договору позивачем поставлена теплова енергія, яка відповідачем не сплачена.

При
розгляді справи суди не дослідили та не надали оцінку запереченням відповідача
про те, що вказаний договір розірвано, оскільки відповідач у письмовій формі
відмовився від постачання позивачем теплової енергії, зважаючи на встановлення
автономного опалення (про встановлення автономного опалення свідчать копії
актів про відключення приміщень від внутрішньо-будинкових мереж ЦО і ГВП),
07.08.2007 р. на засіданні міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення
окремих приміщень житлових будинків від мереж ЦО і ГАП прийнято рішення про
дозвіл на відключення спірних приміщень від теплопостачання та дозвіл на
встановлення автономного опалення; судовим актам у справі господарського суду
Кіровоградської області № 2/217.

Також
судами при розгляді справи не враховані приписи частини 6 статті 26 Закону
України “Про житлово-комунальні послуги”, статті 901 Цивільного кодексу
України.

Відповідно
до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставинами
обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Аналіз
наведених доводів в їх сукупності свідчить про неповне з'ясування судами
фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору,
та про порушення вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України
щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відтак,
рішення судів обох інстанцій підлягають скасуванню, а справа передачі на новий
розгляд до місцевого господарського суду.

Під
час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене,
вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об'єктивного
встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і відповідно до вимог
чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119-11112
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2007 р. та постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.10.2007 р. в справі
№ 2/76 скасувати.

Справу
№ 2/76 передати до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі суду.

Головуючий,
суддя:

Ж.
Бернацька

Судді:
Н. Мележик

О.
Подоляк