ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  20/143

18.06.08

За позовом     Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

До                    Державного підприємства «Український
інститут промислової власності»

Про                     стягнення 45 519,30грн. заподіяних
збитків, 5000,00грн-моральної шкоди

Суддя  Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача                     не з'явився

Від відповідача          Ресенчук В.М.- предст. (дов. від
21.02.2006р.)

Обставини  справи:

Позивач звернувся до суду з позовом
до Державного підприємства «Український інститут промислової власності» про
стягнення з відповідача 45 519,30грн. понесених позивачем збитків,
5000,00грн.-моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за замовленням
позивача відповідачем була проведена експертиза запатентованої корисної моделі
на відповідність умовам патентоздатності. Згідно з висновком проведеної
експертизи  заявлена корисна модель не
відповідає умовам патентоздатності «новизна». Враховуючи зазначений висновок
експертизи, позивач звернувся до Солом'янського районного суду міста Києва з
позовом про визнання недійсним Деклараційного патенту на вказану корисну
модель.  З урахуванням висновку
призначеної судом експертизи, позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог,
оскільки  корисна модель є такою, що
відповідає умовам патентоздатності. При цьому у рішенні суду викладені
пояснення експерта, відповідно до яких при проведенні дослідження було виявлено
помилку, яка містилась у висновку Укрпатенту, а саме, при розрахунку ваги
погонного метра кільця (стрижня) була поділена на діаметр кільця, а не на
довжину кільця, що не дало можливості спеціалісту Укрпатенту виявити, що
заявлений в корисній моделі діапазон, в якому може змінюватись вага погонного
метра стрижня (кільця) втричі перевищує діапазон ваги погонного метра стрижня,
що захищений патентом США. Оскільки позивач оплатив вартість експертизи
Укрпатенту та на позивача були покладені судові витрати, пов'язані з розглядом
справи судом, позивач просить Господарський суд міста Києва стягнути з
відповідача 45 519,30грн. понесених позивачем збитків (1980,00грн. -плата за
висновок експертизи, 3539,30грн. -витрати, які покладено на позивача згідно з
рішенням суду, 30000,00грн.-витрат на оплату послуг юриста, 10000,00грн. -
витрат на проїзд юриста до Києва) та 5000,00грн. моральної шкоди.

У судове засідання, призначене на
16.04.2008р. представники сторін не з'явились, витребуваних судом документів
суду не надали.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання представників сторін та неподання витребуваних судом документів,
розгляд справи 16.04.2008р. відкладено.

У судове засідання 14.05.2008р.
представник СПД- фізичної особи ОСОБА_1 не з”явився, витребуваних судом
документів суду не надав.

Представник відповідача надав суду
відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти позовних вимог, посилаючись на
відсутність причинного зв'язку між помилкою у висновку експертизи та витратами,
понесеними  позивачем. Також, представник
відповідача зазначив про те, чи висновок експертизи є чинним, тому посилання на
нього є необґрунтованими.

У зв'язку з неявкою у судове
засідання представника СПД- фізичної особи ОСОБА_1, розгляд справи
14.05.2008р. відкладено.

У зв'язку з неявкою у
судове засідання 03.06.2008р. представника позивача та неподання ним
витребуваних судом документів, розгляд справи 03.06.2008р. відкладено.

18.06.2008р. судом одержано
клопотання від позивача про зупинення провадження у справі №20/143 до вирішення
спору Солом'янським районним  судом міста
Києва про визнання недійсним деклараційного патенту НОМЕР_1 на корисну модель
«Масажний обруч».

У судовому засіданні 18.06.2008р.
клопотання позивача судом не задоволено, у зв'язку з тим, що в обґрунтування
позовних вимог позивач посилається, зокрема, на вирішений Солом'янським
районним судом міста Києва спір про визнання недійсним Деклараційного патенту
НОМЕР_1 на корисну модель «Масажний обруч» Суд не вбачає підстав для зупинення
провадження у справі №20/143 до вирішення іншого спору Солом'янським районним
судом міста Києва, який жодним чином не стосується справи №20/143. Крім того,
матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що спір, про
який зазначає позивач, розглядається Солом'янським районним судом міста Києва

18.06.2008р. судом одержано
клопотання від позивача про продовження строку розгляду справи на два місяці.

У судовому засіданні 18.06.2008р.
представник відповідача заперечив проти продовження строку розгляду спору,
посилаючись на те, що матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття
рішення по справі. При цьому представник відповідача не заперечив проти
достовірності копій доданих до позовної заяви документів.

З урахуванням того, що
продовження строку вирішення спору можливе за клопотанням сторін або
клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною, суд відмовляє у
задоволенні клопотання позивача.

18.06.2008р. судом одержано
клопотання від позивача про проведення розгляду справи №20/143 18.06.2008р. без
участі представника позивача. При цьому зазначається, що на всі попередні
судові засідання приїжджали представник позивача на підставі нотаріально
посвідчених довіреностей.

У судовому засіданні 18.06.2008р.
клопотання позивача судом задоволено. При цьому суд зазначає, що у судові
засідання по справі №20/143 жодного разу не з'являлись представники позивача,
чиї повноваження були б підтверджені довіреністю саме від Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2004р. в офіційному бюлетені
«Промислова власність»було опубліковано
відомості про  видачу на ім'я
Фізичної особи ОСОБА_2 деклараційного патенту НОМЕР_1 на корисну модель
«Масажний обруч», а саме, масажний обруч у вигляді кільця круглого перерізу,
який відрізняється тим, що кільце виконано зі стрижня, вага погонного метра
якого складає 0,250-0,450 кг/м.

07.10.2004р. позивач звернувся до
відповідача із клопотанням про проведення експертизи по суті за заявкою
№9 від 18.05.2004р. «Обруч масажний», за якою видано деклараційний
патент на корисну модель НОМЕР_1 від 15.07.2004р.

25.10.2004р. між позивачем
(замовник) та відповідачем (виконавець) було укладено договір №2881 про надання
послуг (за клопотанням про встановлення строку проведення експертизи),
відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець взяв на себе виконання
таких робіт:

- визначення відповідності
заявленого в матеріалах заявки №9 об'єкта умовам надання правової
охорони відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і
корисні моделі»;

- проведення інформаційного пошуку
за заявкою №9 на видачу деклараційного патенту на винахід згідно з
Регламентом пошуку;

- проведення за результатом
інформаційного пошуку попередньої оцінки відповідності заявки на видачу
деклараційного патенту на винахід умові видачі деклараційного патенту;

- проведення інформаційного пошуку
за заявкою на видачу патенту на винахід згідно з Регламентом пошуку для
визначення рівня техніки, стосовно якого буде оцінюватись його
патентоздатність;

- проведення за результатом
інформаційного пошуку попередньої оцінки відповідності заявки на видачу патенту
на винахід умовам патентоздатності.

Виконана робота подається у вигляді
звіту з висновками по кожному пункту, зазначеному в Договорі.

Відповідно до п. 2.1 договору
договірна ціна створеної інформації продукції складає 1980,00грн. з ПДВ.

Відповідно до квитанції №9 від
25.10.2004р. позивачем сплачено на рахунок відповідача 1980,00грн. за
патентно-інформаційні послуги відповідно до договору №2881.

03.12.2004р. Директором ДП
«Український інститут промислової власності»затверджено висновок експертизи
щодо умов патентоздатності.

Так, у висновку зазначено, що
експертиза проведена за клопотанням ОСОБА_1, поданим до Укрпатенту
07.10.2004р., відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про охорону прав та
винаходи і корисні моделі». Відповідно до зазначеного висновку, запатентована
корисна модель відповідає умові промислової придатності. Проте, у висновку
зазначається, що з документів US 3079728 та US 4090324 відомо виконання обруча
у вигляді кільця круглого перерізу, виконаного зі стрижня, вага погонного метра
якого складає 0,250 -0,369 кг/м., що не дозволяє визнати заявлену корисну
модель за пп. 1, 2 формули такою, що відповідає умові патентоздатності
«новизна». Відомостей, які можна протиставити за новизною корисної моделі по
пп. 3, 4 формули, не виявлено.

ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського
районної суду міста Києва з позовом до Державного департаменту інтелектуальної
власності МОН України та ОСОБА_2 про визнання недійсним повністю деклараційного
патенту НОМЕР_1 «Масажний обруч». Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що
патентування винаходу та державна реєстрація патенту здійснена з порушенням
вимог чинного законодавства України. При цьому позивач посилався на те, що
Державним підприємством «Укрпатент»проведено експертизу щодо умов патентоздатності
Деклараційного патенту, згідно з якою було встановлено, що корисна модель,
описана у п. 1.2. формули оспорюваного патенту стала загальнодоступною у світі
до дати подання заявки відповідачем до Установи, а тому вказаний патент
підлягає визнанню недійсним.

Рішенням Солом'янського районної
суду міста Києва від 14.06.2007р. по справі №2-436/07р. у задоволенні позовних
вимог відмовлено повністю, оскільки
корисна модель є такою, що відповідає умовам патентоздатності. При цьому
у рішенні суду викладені пояснення експерта, який надав висновок призначеної
судом експертизи, відповідно до якого при проведенні дослідження було виявлено
помилку, яка містилась у висновку Укрпатенту, а саме, при розрахунку ваги
погонного метра кільця (стрижня) була поділена на діаметр кільця, а не на
довжину кільця, що не дало можливості спеціалісту Укрпатенту виявити, що
заявлений в корисній моделі діапазон, в якому може змінюватись вага погонного
метра стрижня (кільця) втричі перевищує діапазон ваги погонного метра стрижня,
що захищений патентом США.

Позивач зазначає, що допущена
відповідачем у висновку помилка не є зробленою в результаті об'єктивних причин,
а пов'язана з тим, що експерт  допустив
арифметичну помилку.

Таким чином, відповідачем допущено
недоліки у роботі, які неможливо усунути, відповідно позивач просить суд
відшкодувати за рахунок відповідача 45 519,30грн. понесених позивачем збитків
(1980,00грн. -плата за висновок експертизи, 3539,30грн. -витрати, які покладено
на позивача згідно з рішенням Солом'янського районної суду міста Києва від
14.06.2007р. по справі №2-436/07р., 30000,00грн.-витрат на оплату послуг
юриста, 10000,00грн. - витрат на проїзд юриста до Києва) та 5000,00грн.
моральної шкоди.

Відповідач у відзиві заперечив
проти позовних вимог, посилаючись на відсутність причинного зв'язку між
помилкою у висновку експертизи та витратами, понесеними  позивачем. Також, представник відповідача
зазначив про те, чи висновок експертизи є чинним, тому посилання на нього є
необґрунтованим; позивачем не надано суду
доказів понесених витрат на оплату послуг юриста, на проїзд юриста до
Києва.

Проаналізувавши матеріали справи
та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про
необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні, з
огляду на наступне.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні
обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного
законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від
зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Частиною 1 ст. 218 ГК України
встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Боржник, який порушив зобов'язання,
має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 224
Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні
інтереси якого порушено.

У відповідності до ч. 2 ст. 22 ЦК
України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла
б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене
(упущена вигода).

Відповідальність за порушення
зобов'язання у вигляді відшкодування збитків настає за наявності таких умов:

- протиправної дії чи бездіяльності
особи;

- заподіяння збитків в результаті
такої дії чи бездіяльності особи;

- причинного зв'язку між
протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками;

- вини боржника.

Під збитками, відповідно до п. 2 ч.
2 ст. 22 ЦК України, розуміють, зокрема, витрати, яких особа зазнала.

Щодо вини, то у цивільному праві
діє презумпція вини особи, яка вчинила правопорушення. При цьому, у
відповідності до ч. 2 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить
особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК
України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Боржник, який порушив зобов'язання,
має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується кредитором. (ч.1-2 ст. 623 ЦК України).

Суд приходить до висновку, що
позивачем не доведено наявність причинного зв'язку між допущеною помилкою  у висновку експертизи щодо умов патентоздатності,
наданому Укрпатентом за клопотанням позивача та витратами, понесеними
позивачем, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 Договору №2881
від 25.10.2004р., який укладений між сторонами спору, відповідач проводить
попередню, а не остаточну оцінку заявки на видачу патенту умовам
патентоздатності.

Відповідно до ст. 33 Закону України
«Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»патент може бути визнано у
судовому порядку недійсним повністю або частково у разі:

а) невідповідності запатентованого
винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7
цього Закону;

б) наявності у формулі винаходу
(корисної моделі) ознак, яких не було у поданій заявці;

в) порушення вимог частини другої
статті 37 цього Закону;

г) видачі патенту внаслідок подання
заявки з порушенням прав інших осіб.

З метою визнання деклараційного
патенту недійсним будь-яка особа може подати до Установи клопотання про
проведення експертизи запатентованого винаходу (корисної моделі) на відповідність
умовам патентоздатності. За подання клопотання сплачується збір.

Патент або його частина, визнані
недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності, від дати публікації
відомостей про видачу патенту.

У той же час недійсність патенту
(повністю або частково) може бути визнана лише у судовому порядку.

Сам по собі висновок, наданий
відповідачем, не має статусу документа, який мав би обов'язковий характер чи
породжував права і обов'язки у певного суб'єкта чи кола суб'єктів.

Із аналізу положень ст. 33 Закону
вбачається, що висновок Установи про невідповідність рішення за корисною
моделлю умовам патентоздатності, може бути підставою для звернення зацікавленої
особою з позовом до суду по визнання недійсним патенту на корисну модель.  Проте, у будь-якому випадку, питання
відповідності запатентованої корисної моделі умовам патентоздатності потребує
спеціальних знань, відповідно при вирішення спору про визнання недійсним
патенту на корисну модель, суд призначає судову експертизу, висновок якої
оцінюється господарським судом у якості доказу по справі.

За відсутності однієї з
обов'язкових умов для відшкодування збитків, суд визнає необґрунтованою вимогу
позивача про стягнення з відповідача 45 519,30грн. понесених позивачем збитків.
При цьому суд також звертає увагу на те, що на неодноразову вимогу суду
позивачем не надано доказів фактичного понесення витрат у розмірі 3539,30грн.
за рішенням Солом'янського районної суду міста Києва від 14.06.2007р., витрат
на юриста у розмірі 30 000,00грн., витрат на проїзд юриста до м. Києва у
розмірі 10000,00грн.

Позивач також  просить суд стягнути з відповідача
5000,00грн. завданої моральної шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Критерії
для визначення розміру моральної шкоди, що підлягає до стягнення, визначено в
ч. 3 зазначеної статті, а саме: характер правопорушення, ступеня вини особи, з
врахуванням вимог розумності та справедливості. Позивач на неодноразову вимогу
суду не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння
моральної шкоди позивачу допущеною помилкою у висновку відповідача та не
зазначив у чому саме полягає така моральна шкода.

Враховуючи викладені обставини, суд
приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню.

Судові витрати, у відповідності до
ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                                            Палій
В.В.