ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 43/229-15/191

14.05.08

За позовом Дочірнього підприємства «Квазар –ЖЕС»відкритого акціонерного

товариства «Квазар»

до                     1) Відкритого акціонерного товариства «Квазар»

2) Комунальне підприємство»Київське міське бюро технічної

інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна

треті особи           1) Міністерство промислової політики України

2) Регіональне відділення Фонду державного майна України;

Про визнання права власності

за участю Прокуратури Подільського району м. Києва

Суддя Хрипун О.О.

Представники:

від прокуратури Самардак А.В.-ст.пом.прок.

від позивача          Куделя М.О.-предст.

від відповідачів           1) Півчук Т.В.-юр.

2) не з’явилися

від третіх осіб           1) Гуржій Є.О.-гол.спец., Суічмезов Р.В.-гол.спец.

2) Дятел Ю.В.-гол.спец.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2005 року позивач звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Квазар»про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2005 у справі № 43/229, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2006 позов ДП «Квазар-ЖЕС ВАТ «Квазар» до ВАТ «Квазар»про визнання права власності на нерухоме майно задоволено повністю, визнано право власності ДП «Квазар –ЖЕС» на нерухоме майно у м. Києві, а саме: на підвальні нежитлові приміщення житлового будинку по вул. Гречка, 9 (літера А) площею 711,6 кв.м.; нежитлове приміщення № 97 першого поверху житлового будинку по вул. Корольова, 2 (літера А), площею 241,5 кв.м.; нежитлове приміщення № 98 першого поверху житлового будинку по вул. Корольова, 2 (літера А), площею 121,2 кв.м.; а також зобов’язано Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна зареєструвати право власності позивача на вищевказані об’єкти нерухомості.

Постановою Верховного Суду України від 13.02.2007 рішення Господарського суду міста Києва та постанову Вищого господарського суду України у справі № 43/229 скасовано, справу направлена на новий розгляд.

Свою постанову Верховний суд України мотивував тим, що судами попередніх інстанцій не з’ясуванні підстави набуття права власності на спірне майно Відкритим акціонерним товариством «Квазар» та Дочірнім підприємством «Квазар-ЖЕС».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2007 справу № 43/229 прийнято до нового розгляду під № 43/229-15/191 (суддя Хоменко М.Г.).

Розпорядженням заступника Голови Господарського суду міста Києва від 27.02.2008 змінено склад суду у справі № 43/229-15/191, справа передана для подальшого розгляду судді Хрипуну О.О.

Під час нового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.05.2008 просить визнати право власності на підвальні нежитлові приміщення житлового будинку по вул. Гречка, 9 (літера А) площею 711,6 кв.м., нежитлове приміщення № 97 першого поверху житлового будинку по вул. Корольова, 2 (літера А), площею 241,5 кв.м.; нежитлове приміщення № 98 першого поверху житлового будинку по вул. Корольова, 2 (літера А), площею 121,2 кв.м.

Вимоги позивача ґрунтуються на тому, що зазначене майно передано відповідачем-1 позивачу до статутного фонду за розподільним актом (балансом) при створенні останнього в результаті реорганізації відповідача-1. Крім того, позивач зазначає, що з 03.01.1997 він здійснював фактичне володіння і розпорядження зазначеним нерухомим майном, на яке за цей час жодна особа не заявила свого права власності, отже в силу ст. 344 ЦК України позивач набув право власності на нежитлові приміщення житлових будинків у м. Києві по вулиці Корольова, 2 (літера А), вулиці Гречка, 9 (літера А), за правилом набувальної давності.

Відповідач-1 - ВАТ «Квазар»- позову не визнає, у письмових пояснення по суті спору зазначає, що підприємство не мало прав власності на спірне майно, а тому не може бути належним відповідачем по справі.

Відповідач-2 - КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»- у судове засідання представників не направив, витребувані судом документи, у тому числі пояснення по суті позовних вимог, не надав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Третя особа-1 - Міністерство промислової політики України - письмових пояснень або заперечень по суті спору не надала, повноважних представників у судове засідання не направила.

Третя особа-2 - Регіональне відділення Фонду державного майна України - проти позовних вимог заперечує через їх необгрунтованість.

Прокуратура в задоволенні позовних вимог просить відмовити, посилаючись на те, що згідно з Актом інвентаризації державного майна, складеного 15.12.1997, спірне нерухоме до статутного фонду ВАТ «Квазар»не ввійшло, а отже воно належить до державної власності.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, Господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

Наказом Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України від 17.05.1994 № 730 шляхом корпоратизації заводу «Квазар»створено Відкрите акціонерне товариство «Квазар».

Згідно із п. 3.3 Статуту ВАТ «Квазар», реєстраційний № 0091-4906-АТ, створене товариство є правонаступником підприємства заводу «Квазар».

Майно товариства складається з основних засобів та оборотних засобів, а також цінностей, вартість яких відображена в балансі Товариства (п. 3.4 Статуту). Товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому засновником та акціонерами у власність (п. 3.5 Статуту ВАТ «Квазар»).

Постановою Кабінету Міністрів України № 508 від 05.07.1993 затверджене Положення про порядок корпоратизації підприємств, пунктом 15 якого передбачено, що з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви підприємства переходять до відкритого акціонерного товариства. Акціонерне товариство стає правонаступником прав і обов'язків корпоратизованого підприємства.

Усе майно підприємства, що корпоратизується, в порядку, передбаченому п. 10, п. 11 Положення про порядок корпоратизації підприємств, оцінюється та включається до статутного фонду підприємства як цілісний майновий комплекс.

Відповідно до Акту інвентаризації державного майна, яке не ввійшло до статутного фонду ВАТ «Квазар», складеного 15.12.1997, затвердженого 31.12.1997 заступником Міністра промислової політики України, житлові будинки по вул. Корольова, 2 та вул. М. Гречко, 9, не увійшли до статутного фонду ВАТ «Квазар».

У відповідності до п. 2 Положення про проведення інвентаризації державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 757 від 15.07.1997, все державне майно, яке не увійшло до статутних фондів акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації та приватизації, підлягає інвентаризації, у тому числі об'єкти виробничого і невиробничого призначення (крім об'єктів житлового фонду та майна, щодо якого встановлено особливий порядок приватизації).

Статтею 4 Житлового кодексу УРСР визначено, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд) ст. 5 Житлового кодексу УРСР.

Статтею 2 Закону України «Про власність» визначено, що право власності –це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про підприємства в Україні»майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання.

Таким чином, житлові будинки по вул. Корольова, 2 та вул. М. Гречко, 9 у місті Києві були надані ВАТ «Квазар» на праві повного господарського відання.

Нежитлові приміщення у житлових будинках по вул. Корольова, 2 та вул. М. Гречко, 9, не є об’єктами житлового фонду, тому, в порядку Положення про порядок корпоратизації підприємств увійшло до статутного фонду ВАТ «Квазар»як неподільна частина цілісного майнового комплексу заводу «Квазар».

Сторонами не заперечується, що ВАТ «Квазар»є повністю приватизованим підприємством, останній державний пакет акцій продано 15.03.1996 (лист Фонду державного майна № 17-101 від 20.01.2004).

Дочірнє підприємство «Квазар - ЖЕС»створено внаслідок реорганізації ВАТ «Квазар»шляхом виділення економічно відокремленого підрозділу «Квазар –побут», що підтверджується Протоколом засіданні Правління Відкритого акціонерного товариства «Квазар»№ 9 від 25.01.1996, Наказом Голови Правління ВАТ «Квазар»від 14.10.1996 №202, Статутом ДП «Квазар –ЖЕС», що зареєстрований Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва (реєстраційний запис № 08480 від 24.12.1996), Свідоцтвом про державну реєстрацію ДП «Квазар –ЖЕС».

На виконання Наказу Голови Правління ВАТ «Квазар»від 14.10.1996 № 202 головним бухгалтером ВАТ «Квазар»та директором «Квазар –ЖЕС»було підготовлено розділювальний баланс станом на 01.01.1997 і передано (прийнято) відповідні матеріальні цінності на баланс ДП «Квазар –ЖЕС».

За Актом від 03.01.1997 передачі матеріальних цінностей до статутного фонду ДП «Квазар –ЖЕС»передано рухоме та нерухоме майно, зокрема, позивач отримав житловий будинок по вул. Гречка, 9 (літера А), житловий будинок по вул. Корольова, 2 (літера А).

Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України «Про підприємства в Україні»підприємство може бути створено в результаті виділення із складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих об'єднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є згода власника чи уповноваженого ним органу.

При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства ( ч. 6 ст. 34 вказаного Закону).

Згідно з ст. 10 зазначеного Закону все майно підприємства визначається як основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображено в самостійному балансі підприємства.

Відповідно до пп. 3.3 Статуту ДП «Квазар – ЖЕС»майно підприємства складається з основних засобів та оборотних коштів, а також цінностей, вартість яких відображена у балансі підприємства. Усе майно, що передано ДП «Квазар –ЖЕС»його засновником на баланс, належить підприємству на праві володіння, користування та розпорядження, а також на праві повного господарського відання (п. 3.5 Статуту ДП «Квазар –ЖЕС»).

При реорганізації ВАТ «Квазар»шляхом виділення економічно відокремленого підрозділу у самостійну юридичну особу за розподільчим балансом ДП «Квазар –ЖЕС»були передані, зокрема, підвальні нежитлові приміщення житлового будинку по вул. Гречка, 9 (літера А) загальною площею 711,6 кв.м., нежитлове приміщення № 97 першого поверху житлового будинку по вул. Корольова, 2 (літера А), площа якого 241,5 кв.м., нежитлове приміщення № 98 першого поверху житлового будинку по вул. Корольова, 2 (літера А), площа якого 121,2 кв.м.

Таким чином, при створенні дочірнього підприємства засновник –ВАТ «Квазар»наділив позивача майном, зокрема об’єктами житлового фонду –на праві повного господарського відання, та об’єктами нежитлового фонду –на праві власності.

Крім того, сторонами не заперечується, що з 03.01.1997 позивач здійснює фактичне володіння, користування і розпорядження зазначеним нерухомим майном, власними силами та за власні кошти здійснювало житло забезпечення, ремонт та реконструкцію цих об’єктів.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Позивач володіє спірним майном з 03.01.1997, належних доказів того, що будь-яка інша особа заявила свої права на спірне майно, сторонами не надано, а тому позивач набуває право власності на нежитлові приміщення житлових будинків у місті Києві по вул. Гречка, 9 (літера А) та по вул. Корольова, 2 (літера А) за правилом набувальної давності.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на відповідача-1.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати право власності Дочірнього підприємства «Квазар –ЖЕС»на нерухоме майна, а саме на підвальні нежитлові приміщення житлового будинку по вул. Гречка, 9 (літера А) у місті Києві площею 711,6 кв.м.; нежитлове приміщення № 97 першого поверху житлового будинку по вул. Корольова, 2 (літера А) у місті Києві, площею 241,5 кв.м.; нежитлове приміщення № 98 першого поверху житлового будинку по вул. Корольова, 2 (літера А) у місті Києві, площею 121,2 кв.м.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Квазар»(04136, м.Київ. вул. Північно - Сирецька, 3, , рахунок 7001 в АТ «Індекс Банк»м.Київ, МФО 300614), або з іншого виявленого державним виконавцем рахунку) на користь Дочірнього підприємства «Квазар–ЖЕС» (04136, м.Київ, вул.Гречка,9, код ЄДРПОУ 0639003, рахунок 260031461 в АКБ «Перкомбанк», МФО 321712) 85 (вісімдесят п’ять) грн.00коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання та може бути оскаржене у порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.О.Хрипун

Дата підписання рішення: 15.07.2008