СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

23.07.2008

Справа №2-13/13345-2007

за позовом ЗАТ "Еконг",
м. Москва вул. Велика Академічна, 44

до ТОВ"Ергліс", м. Ялта
вул. Фурманова, 2 кв. 18

до Комітету по управлінню
муніципальним майном, Томська обл. м. Стрежевий вул. Єрмакова, 86.

про визнання дійсним договору та
витребування майна з чужого володіння

Суддя А.І. Жукова

представники:

Від позивача - Ільїнська Н.Ю. -
представник, дов. від 01.02.2007 року; Петров І.М. - представник, дов. від
01.02.2007 року

Від відповідача 1  - Коновалов Б.П. - представник, дов. від
09.03.2005 року.

Від відповідача 2 - не
з'явився

Суть спору: ЗАТ
"Еконг"  звернулось до
Господарського суду АР Крим із позовом до ТОВ "Ергліс" та просить
визнати договір  купівлі-продажу бази
відпочинку «Стріжи» від 01.02.2002 року, укладений між ТОВ «Ергліс» та ЗАТ
«Еконг» дійсним та зобов'язати ТОВ «Ергліс» надати у фактичне володіння,
користування, розпорядження базу відпочинку «Стріжи». Також просить стягнути з
відповідача вартість майна відповідно до Додатку № 2 до передаточного акту від
29.12.2005 року (за виключенням вартості двох житлових комплексів) у сумі 217615,63
грн.

Ухвалою ГС АР Крим від 22.10.2007
р. провадження по справі було зупинено у зв'язку з призначенням комплексної
судової оціночної, судової землевпорядкувальної та судової товарознавчої  експертизи.

13.05.2008р. до Господарського суду
АР Крим надійшли матеріали контрольної
справи з висновком експерта № 403 від 11.05.2008 року та провадження по
справі було поновлено.

Заявою від 17.07.2008 року позивач
уточнив позовні вимоги та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу бази
відпочинку «Стріжи», яка розташована за адресою: м. Ялта, 10 мікрорайон на
північно-західній околиці міста в районі Ялтинського хлібокомбінату, від
01.02.2002 року, укладений між ТОВ «Ергліс», що діяв  від імені власника майна - Комітету по
управлінню муніципальним майном м. Стріжевого Томської області Російської
федерації і ЗАТ «Еконг». Також просить усунути перешкоди у володінні,
користуванні, розпорядженні  бази
відпочинку «Стріжи», яка розташована за адресою: м. Ялта, 10 мікрорайон на
північно-західній околиці міста в районі Ялтинського хлібокомбінату, від
01.02.2002 року шляхом звільнення бази відпочинку «Стрічі» ЗАТ «Еконг».

Позивач у судовому засіданні
уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Перший відповідач проти позовних
вимог позивача заперечує.

Другий відповідач у судове
засідання не з'явився.

Слухання справи відкладалося, у
справі оголошувалася перерва у порядку статті 77 ГПК України.

Строк розгляду справи було
продовжено у порядку статті 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників,  суд
-

ВСТАНОВИВ:

За договором доручення №2 від
05.02.2001 Комітет по управлінню муніципальним майно м. Стрежевого -
довіритель, доручив та ТОВ “Эргліс” - повіреному, здійснити від імені та за
рахунок довірителя юридичні дії, а саме організувати продаж бази відпочинку
“Стрижи”.

Відповідно до ст. 386 ЦК УРСР
за   договором    доручення
одна    сторона    (повірений) зобов'язується виконати від
імені  й
за  рахунок  другої
сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Загальною юридичною сутністю
договору доручення є те що він є договором про представництво, тобто дії
повіреного створюють права та зобов'язання щодо довірителя, які мають за своєю
сутністю  породжують, змінюють або
припиняють суб'єктивні права та обов'язки довірителя.

У випадку, укладення договору
доручення між Комітетом по управлінню муніципальним майно м. Стрежевого та ТОВ
“Эргліс”, довірителем були делеговані повіреному правомочності власника по
відношенню до належного на праві власності довірителю майна, а саме продаж бази
відпочинку “Стрижи”.

07 лютого 2001 року на підставі
договору доручення за №2 від 07.02.2001 Комітетом по управлінню муніципальним
майно м. Стрежевого видало громадянину ОСОБА_1 доручення на продаж бази
відпочинку “Стрижи”, яка знаходиться за адресою Україна, м. Ялта.

20 грудня 2000 року Міською Думою
м. Стрежевой Томської області було прийнято рішення “Про продаж бази відпочинку
“Стрижи”” за №84, яким постановлено рекомендувати комітету по управлінню
муніципальним майном організувати продаж бази відпочинку “Стрижи”, розташовану
в м. Ялта, Республіка Україна через ТОВ “Эргліс”.

01 лютого 2002 року між Товариством
з обмеженою відповідальністю “Эргліс” (продавець) та Закритим акціонерним
товариством “Эконг” (покупець) був укладений договір купівлі-продажу бази відпочинку
“Стрижи”, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у
власність, а покупець прийняти та сплатити корпуса та майно бази відпочинку
“Стрижи”, яке розташоване за адресою м. Ялта.

Статтею 224 ЦК УССР передбачено що
за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за
нього певну грошову суму.

Факт сплати, придбаного за
договором купівлі-продажу бази відпочинку “Стрижи” від 01 лютого 2002 року
підтверджується, платіжним дорученням за №24, за яким на розрахунковий рахунок
ТОВ “Эргліс”, були перераховані, обумовлені           п. 2.1  договору, грошові кошти, в розмірі 3481860
руб.

За загальним правилом, за договором
купівлі-продажу, одна сторона - продавець, передає або зобов'язується передати
майно (товар), друга сторона - покупець, зобов'язується прийняти та сплати ціну
за майно (товар). При здійсненні цих, обумовлених договором дій сторонами до
набувача, покупця, переходить окрім товару й право власності на нього,
відповідно такого права позбавляється продавець.

Законодавцем передбачені випадки з
якими законь пов'язує виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема,  є договори та інші правочини ст. 11
Цивільного кодексу України, набуття права власності, здійснюється на підставах,
не заборонених законом, зокрема із правочинів ст. 328 Цивільного кодексу
України.

Так підписанням договору
купівлі-продажу майна б/н від 01.02.2002, ТОВ “Эргліс” фактично здійснив всі
передбачені доручення, юридичні дії, від імені та в інтересах власника спірного
майна, а саме продав об'єкт, на умовах, передбачених договором доручення. В
даному випадку, бажаним для довірителя результатом був факт відчуження майна за
ціною, яка була встановлена їм самим, тобто отримання фінансової вигоди при
здійсненні даної угоди.

Покупець - ЗАТ “Эконг” свої
зобов'язання за договором б/н від 01.02.2002 виконав в повному обсязі,
перерахував, обумовлену договором ціну за об'єкт, крім того суд вважає за
необхідне зазначити що, у випадку, не повернення, одержаних за спірним
договором ТОВ “Эргліс” грошових коштів, надає право довірителю на захист, в
встановленому порядку прав та охоронюваних законом інтересів.

Крім того, суд вважає за необхідним
зазначити той факт що договір доручення №2 від 07.02.2001 в встановленому
законом порядку не визнано недійсним, представництво повіреного,  ТОВ “Эргліс”, за договором доручення, до
моменту укладення спірного договору купівлі-продажу, припинено не було.

Більш того, відповідно до ст. 225
ЦК УРСР, право  продажу  майна,
крім  випадків  примусового
продажу, належить власникові. Якщо продавець майна  не
є  його  власником, покупець набуває права власності
лише в тих випадках, коли  згідно з
статтею 145 цього Кодексу  власник  не
вправі  витребувати  від нього майно.

Відповідно до ст. 241 Цивільного
кодексу України, правочин,
вчинений    представником з
перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки
особи,  яку він представляє,  лише
у  разі  наступного
схвалення правочину  цією  особою.
Правочин  вважається схваленим
зокрема у разі,  якщо особа,  яку він представляє,  вчинила дії, що свідчать про прийняття його
до виконання.

Наступне схвалення правочину  особою,
яку  представляють, створює,  змінює
і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього
правочину.

Суд вважає, що на момент розгляду
справи у суді, факт схвалення Комітетом по управлінню муніципальним майно м.
Стрежевого, здійснення від його імені дій
ТОВ “Эргліс” шляхом укладення договору купівлі-продажу з  ЗАТ “Эконг” є те що останнім цій факт не
оскаржено в судовому порядку, покупцю -
ЗАТ “Эконг”, перераховані їм грошові кошти також не повернути.

Судом встановлено що, договір
купівлі-продажу б/н від 01.02.2002 укладений між ТОВ “Эргліс” та ЗАТ “Эконг”,
відповідав волевиявленню сторін в момент його укладення, для сторін наступили
бажанні за договором наслідки, а саме перехід права власності к покупцю, та
отримання грошових коштів покупцем.

Статтею 204 ЦК України передбачена
презумпція правомірності правочину, так правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Згідно ст. 220 Цивільного кодексу
України якщо сторони домовилися за всіма істотними умовами договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне
посвідчення договору не потрібне.

Оглянувши зміст спірного договору,
суд вважає, що він відповідає всім нормам чинного законодавства і волевиявленню
сторін.

Ухвалою ГС АР Крим від 22.10.2007
р. провадження по справі було зупинено у зв'язку з призначенням комплексної
судової оціночної, судової землевпорядкувальної та судової товарознавчої  експертизи.

На вирішення експерта були
поставлені наступні питання: на якій земельній ділянці розташована база
відпочинку «Стріжи»? Чи мається у налічії база відпочинку «Стріжи», яка
розташована за адресою: м. Ялта 10-мікрорайон на північно-західній околиці
міста у районі Ялтинського хлібокомбінату? Що являє собою майно, яке
розташоване за адресою: м. Ялта 10-мікрорайон на північно-західній околиці
міста у районі Ялтинського хлібокомбінату:

- з якого будівельного матеріалу
виготовлене? - є капітальними чи тимчасовими спорудами? Яка вартість майна, що
знаходиться на території бази відпочинку «Стріжи», переданого на підставі
договору купівлі-продажу від 01.02.2002 року?

На вказані питання експерту не
можливо було надати відповідь у зв'язку з недопущенням експерта на територію
бази.

Статтею 15 Цивільного кодексу
України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини першої статті 16
Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вказаних обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному обсязі.

витрати зі сплати державного мита
та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за клопотанням
позивача відносяться на його рахунок.

У судовому засіданні оголошена
вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у повному обсязі
та підписане 01.08.2008 року.

Враховуючи викладене, керуючись ,
ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,
суд  -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу бази відпочинку «Стріжи», яка розташована за адресою: м. Ялта,
10 мікрорайон на північно-західній околиці міста в районі Ялтинського
хлібокомбінату, від 01.02.2002 року, укладений між ТОВ «Ергліс», що діяв  від імені власника майна - Комітету по
управлінню муніципальним майном м. Стріжевого Томської області Російської
федерації і ЗАТ «Еконг».

Усунути перешкоди у володінні,
користуванні, розпорядженні  бази
відпочинку «Стріжи», яка розташована за адресою: м. Ялта, 10 мікрорайон на
північно-західній околиці міста в районі Ялтинського хлібокомбінату, від 01.02.2002
року шляхом звільнення бази відпочинку «Стріжи» Закритому акціонерному
товариству «Еконг».

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова
А.І.