ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 52/48

17.09.08

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі Структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго” до Центрального госпіталю Міністерства внутрішніх справ України про стягнення 311 750,23 грн., за участю представників позивача –Полоз І.В., довіреність № Д07/3329 від 09.06.2008 року, Радзівіло Т.О., довіреність № Д07/1833 від 25.03.2008 р., відповідача –Морозова М.В. довіреність б/н від 01.09.2008р.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 265 428,72 грн. основного боргу, 27 300,80 грн. інфляційних сум, 2 480,96 грн. 3% річних та 16 539,75 грн. пені, на загальну суму 311 750,23 грн. у зв’язку з неналежним виконанням останнім зобов’язання за договором № 340199 від 01.01.2005 року на постачання теплової енергії у гарячій воді з оплати спожитої теплової енергії за період з 01.01.2008 року по 01.06.2008 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.07.2008 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 29.08.2008 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.08.2008 року розгляд справи відкладено на 17.09.2008 року.

У судовому засіданні 17.09.2008 року представник позивача надав заяву про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу у зв’язку із сплатою відповідачем заборгованості.

Представник відповідача відзив на позов не надав, але надав в судовому засіданні довідку, що станом на 01.09.2008 року заборгованість за теплову енергію перед позивачем відсутня.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Акціонерною енергопостачальною компанією “Київенерго” в особі Структурного відокремленого підрозділу “Енергозбут Київенерго” та Центральним госпіталем Міністерства внутрішніх справ України укладено договір № 340199 від 01.01.2005 року на постачання теплової енергії у гарячій воді, за умовами якого позивач зобов’язався постачати відповідачу, а відповідач - користуватися та оплатити спожиту теплову енергію у гарячій воді.

Згідно п. 2.2.1 договору позивач постачає теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону, гарячого водопостачання –протягом року, в кількості та обсягах відповідно до додатка № 1 до цього договору за тарифами затвердженими Київською міською державною адміністрацією, які можуть змінюватись в період дії договору.

П. 5.1 договору передбачено, що облік споживання абонентом теплової енергії (відповідачем) здійснюється за приладами обліку.

За п. 5 додатку № 1 до договору при відсутності розбіжностей з обох сторін за обсягами відпуску теплової енергії в поточному році термін дії даного договору продовжується на кожний наступний рік.

П.п.1, 2, 3 додатку № 4 до договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається здійснюються виключно у грошовій формі.

Абонент (відповідач) щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у Районному відділі теплозбуту № 1 за адресою Жилянська, 63 табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт зірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в РВТ) та платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Сплату за вказаними в п. 2 цього додатку документами абонент (відповідач) виконує не пізніше 25 числа поточного місяця.

За п. 3.5 у випадку несплати теплової енергії до кінця розрахункового періоду (п. 3 цього додатку) енергопостачальна організація нараховує абоненту пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5 % за кожний день прострочення платежу по день фактичної сплати, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача про стягнення 265 428,72 грн. основного боргу, 27 300,80 грн. інфляційних сум, 2 480,96 грн. 3% річних та 16 539,75 грн. пені, на загальну суму 311 750,23 грн.

Поясненнями позивача, відповідача на підставі довідки відповідача, платіжних доручень № 1330 від 22.08.2008 року та № 1284 від 20.08.2008 року стверджується факт сплати основного боргу за договором № 340199 від 01.01.2005 року в спірний період.

Отже, заборгованість з оплати спожитої теплової енергії станом на день розгляду справи у відповідача перед позивачем за спірним договором у спірний період відсутня.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що станом на день розгляду справи відповідач повністю сплатив заборгованість за спожиту теплову енергію, суд вважає, що провадження у справі в частині стягнення основного боргу підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Позивач виконав належним чином взяті на себе зобов’язання з поставки теплової енергії за договором, а відповідач виконав неналежним чином взяті на себе зобов’язання з оплати спожитої енергії з простроченням строку виконання зобов’язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення інфляційних витрат в розмірі 27 300,80 грн. та 3 % річних в розмірі 2 480,96 грн., які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору, є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Згідно з п. 3.5. додатка № 4 до договору у випадку неоплати теплової енергії до кінця розрахункового періоду “Енергопостачальна організація” нараховує “Абоненту” пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу по день фактичної сплати, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

З урахуванням встановлених судом обставин щодо розміру заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язання, стану виконання відповідачем цього зобов’язання, розміру прострочених сум та тяжкого фінансового становища відповідача суд вважає можливим відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України зменшити розмір пені до 1 000,00 грн. В позові в частині стягнення 15 539,75 грн. пені судом відмовлено.

Державне мито у сумі 2 962,10 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 113,06 грн. підлягають стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 80, 82–85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Центрального госпіталю Міністерства внутрішніх справ України (04116, м. Київ, вул. Бердичівська, 1, ідентифікаційний код 08735882, р/р 0826 УДК у м. Києві, МФО 320019) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, , р/р 0005 у Старокиївському відділенні Промінвестбанку України у м. Києві, МФО 322227) 27 300 (двадцять сім тисяч триста) грн. 80 коп. інфляційної складової боргу, 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн. 96 коп. 3% річних, 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. пені, 2 962 (дві тисячі дев’ятсот шістдесят дві) грн. 10 коп. витрат по оплаті державного мита та 113 (сто тринадцять) грн. 06 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 265 428,72 грн.

В решті в позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                          С. Чебикіна