ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28"
липня 2008 р.
Справа № 07/132-08

вх. № 5191/5-07

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 5172, від 25.06.08 р.;  відповідача - ОСОБА_2, дов.№ 6019 від
26.07.08 р.;

розглянувши справу за позовом ФОП ОСОБА_3, с. Пісочин

до  ФОП ОСОБА_4, м.
Харків

про розірвання договору та стягнення 63000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 просить розірвати договір б/н
від 01.09.07 р., що був укладений між сторорнами по справі та просить стягнути
з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 10000,00 грн. заборгованості та 53000,00
грн. штрафних санкцій, мотивуючи свої вимоги ненаежним виконанням відповідачем
його зобов"язань з оплати товару, поставленого позивачем за договором б/н
від 01.09.07 р.

У судовому засіданні 28.07.08 р. відповідач визнав позов у повному
обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 43 ГПК України, визнання однією стороною
фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір б/н від
01.09.07 р. (а.с. 9), відповідно до умов якого фірма (позивач) продає, а дилер
(відповідач) купує наступні товари : блоки металопластикові - вікна, двері,
вітражі, інші аналогічні конструкції і супутні матеріали, що виготовляються
згідно ДСТУ БВ.2.6.-15-99.

Позивач свої зобов"язання за вказаним договором виконав
належним чином та поставив відповідачу вищевказаний товар, що підтверджується
накладною № 37/1 від 19.09.07 р. (а.с.11).

Відповідно до п. п. 5.1. та 5.2 вказаного договору платежі за
товари, що поставляються згідно даного договору, здійснюються дилером
безготівковим перерахуванням грошових коштів фірмі у формі 100% передплати на
підтсаві рахунків, що виставляються фірмою на кожне окреме узгоджене
замовлення. Розрахунки готівковими коштами здійснюються наступним чином: не
менш 50% - попередня оплата, остаточний розрахунок здійснюється при
відвантаженні замовлення.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження проведення
відповідачем попередної оплати чи доказів виставлення позивачем відповідачу
рахунків.

Таким чином, сторони відступили від встановлених в договорі б/н
від 01.09.07 р. строків та порядку оплати товару.

Відповідач свої зобов"язання з оплати посавленого позивачем
товару виконав неналежним чином та оплатив позивачу лише 6375,00 грн. 19.09.07
р., що підтвердили сторони у судовому засіданні.

Відповідачем було направлено позивачу листа б/н від 28.09.07 р.
(а.с.14), відповідно до якого відповідач визнає заборгованість за накладною
№37/11 від 19.09.07 р. за договором б/н від 01.09.07 р. в сумі 10000,00 грн. та
зобов"язується погасити дану заборгованість у строк до 04.10.07 р.

Позивач пред"явив відповідачу претензію №1 від 05.05.08 р.
(а.с.12) з вимогою про оплату заборгованості в сумі 10000,00 грн. та 42800,00
грн. штрафних санкцій.

У відповідь на вказану претензію відповідач направив позивачу лист
б/н від 04.06.07 р. (а.с.13), відповідно до якого заборгованість в сумі
10000,00 грн. та штрафні санкції в розмірі 42800,00 грн. визнає.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк  (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від
зобов'язання  або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив,
якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 10000,00 грн.
заборгованості не сплатив ,суму заборгованосі визнав.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким,
що з 04.10.07 р. прострочив виконання зобов"язання з оплати поставленого
позивачем товару, за договором б/н від 01.09.07 р.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів
на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений
інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, визнання заборгованості відповідачем, а
також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України,
зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з
вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача
10000,00 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами
справи та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов"язання
є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання,
настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення
зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно  від відшкодування
збитків.

Відповідно до п. 7.3 вищевказаного договору в редакції додаткової
угоди №1 від 14.09.07 р. (а.с.10), дилер (відповідач), дилер несе
відповідальність у вигляді штрафних санкцій перед фірмою (позивачем) в розмірі
2% від невиплаченої суми замовлення за кожен день прострочки платежу. Штрафні
санкції нараховуються за весь період невиконання дилером його зобов"язань
за догвоором б/н від 01.09.07 р.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Зідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від
суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання
за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому
кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського зобов'язання. Стаття 231 ГК встановлює, що
законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповдальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" та ч. 2 ст. 343 ГК України,
розмір пені за прострочку платежу, встановлений у договорі за згодою сторін, не
може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується пеня, платник грошових коштів сплачує на
користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за
прострочення  виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість
місяців від дня,  коли зобов'язання  мало бути виконано.

Враховуючи викладене, заявлені позивачем до стягення з відповідача
штрафні санкції за своєю правовою природою є пенею, а вимога про стягнення з
відповідача штрафних санкцій (пені) підлягає частковому задоволенню в сумі
909,26 грн.

Стаття 651 ЦК України встановлює, що зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною
мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи, що відповідач неналежним чином виконав свої
зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару за договором б/н від
01.09.07 р., що є істотним порушенням умов вказаного договору, внаслідок чого
позивач не отримав грошові кошти за поставений відповідачу товар, вимога про
розірвання договору б/н від 01.09.07 р. є обгрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. cт. 525, 526, ч.1 ст. 530, 610,611, ч.1 ст. 612, ч.1
ст. 624, ч.1 ст. 625, ч.1 ст. 692 ЦК України, ст. ст. 193,198 ГК України,
ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір б/н від 01.09.07 р., що був укладений між ФОП
ОСОБА_4 (ідент. № НОМЕР_1) та ФОП ОСОБА_3 (ідент. № НОМЕР_2).

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідент. №
НОМЕР_1, р/р НОМЕР_3, м. Київ банк ХОД "Райффайзен Банк Аваль", МФО
350859) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідент. №
НОМЕР_2, р/р НОМЕР_4, м. Київ, банк ХОД "Райффайзен Банк Аваль", МФО
380805) 10000,00 грн. заборгованості, 909,26 грн. пені, 194,09 грн. державного
мита та 20,56 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового
процесу.

В частині вимог щодо стягнення з відповідача 52090,74 грн. пені, в
позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 31 липня 2008 року.

Суддя