ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 40/87

12.08.08

За позовом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у місті Києві ради»

до Приватного підприємства «Інтер-сервіс плюс»

про стягнення 104 910,98 грн.

Суддя: Пукшин Л.Г.

Представники:

Від позивача: Богомаз А.К. за дов. №884 від 10.04.2008

Від відповідача: не з’явився

В засіданні брали участь

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у місті Києві ради»(далі - Позивач) з позовними вимогам до Приватного підприємства «Інтер-сервіс плюс»(далі - Відповідач) про стягнення заборгованості по орендній платі та договору платного користування частиною сходової клітини у сумі 104 910,98 грн., за Договором оренди нерухомого майна № 96 від 02.11.2007 та Договором платного користування № 96-к від 02.11.2007 та накладення арешту на майно та грошові суми, що належить Відповідачеві.

Ухвалою суду від 01.07.2008 року порушено провадження у справі № 40/87, розгляд справи призначено на 22.07.2008.

У судове засідання призначене на 22.07.208 року з’явився представник Позивача вимоги ухвали суду від 01.07.2008 виконав у повному обсязі, позовні вимоги підтримав.

Представник Відповідача у судове засідання не з’явився, вимоги ухвали не виконав. Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки ухвала про порушення провадження у справі направлялась на адресу Відповідача, що вказана в позовні заяві, довідці Головного міжрегіонального управління статистки у м. Києві та Договорах від 02.11.2007 № 96 та № 96к.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

В судовому засіданні 22.07.2008р оголошено перерву до 12.08.2008 для винесення рішення по справі № 40/87.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача оцінивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у місті Києві ради»зазначає, що між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Печерська брама»Печерської районної у м. Києві ради (Орендодавець) та Відповідачем укладено Договір оренди нерухомого майна № 96 від 02.11.2007, на підставі якого Відповідач як Орендар отримав у строкове платне користування нежиле приміщення загальною площею 283,80 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, пров. Лабораторний, 24. Крім цього, Сторони уклали Договір № 96-к від 02.11.2007 про надання в платне користування частини сходової клітини площею 24.95 кв.м. за цією ж адресою.

Рішенням Печерської районної у м Києві ради від 18.10.2007 № 9 створено Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у м. Києві ради». У зв’язку з чим, додатковою угодою від 01.03.2008 були внесені зміни до вищезазначених договорів від 02.11.2007, відповідно до яких Орендодавцем майна за вказаними Договорами виступає Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у місті Києві ради», тобто Позивач.

З посиланням на ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п. 4,5 Договору № 96 та п. 2.4.10 Договору № 96-к, Позивач стверджує про обов’язок Відповідача щомісячно вносити орендну плату та плату за користування частиною сходової клітини.

Оскільки, як зазначає Позивач, Відповідачем з 01.03.2008 року не виконуються належним чином вимоги договорів щодо повноти та вчасності внесення орендних платежів, внаслідок чого у Відповідача утворилася заборгованість перед Позивачем у період з 01.03.2008 по 23.05.2008 у сумі 104 910 грн., а саме: 93 328,86 грн. - заборгованість за Договором № 96 та 11 582,12 грн. за Договором № 96-к.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 762 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п. 4, 5 Договору № 96 та п. 2.4.10 Договору № 96-к, Позивач просить суд стягнути на його користь з Відповідача заборгованість за вищезазначеними договорами у сумі 104 910 грн. та судові витрати, понесені Позивачем по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В судовому засіданні 22.07.2008 Позивач усно заявив про відмову п.4 позовних вимог, щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать Відповідачу.

Відповідачем вимоги ухвал суду не виконано, причин неявки повноважних представників суд не повідомлений.

Керуючись статтею 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення надані Позивачем суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 36 ГПК України письмовими доказами є документи та матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В порядку передбаченому ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази судом встановлено, що 2 листопада 2007 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Печерська брама»Печерської районної у м. Києві ради та Приватним підприємством «Інтер-сервіс плюс» укладено Договір № 96 оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Печерського району міста Києва та Договір платного користування № 96к.

На підставі п. 1.1 Договору № 96 та Акта приймання-передавання в оренду нерухомого майна від 02.11.2007 Орендар (Відповідач) отримав у в орендне користування нежиле приміщення, будівлю споруду за адресою м. Київ, пров. Лабораторний, 24 загальною площею 238,80 кв.м.

Пунктом 9 Договору сторони домовилися, що Договір діє з 02.11.2007 до 30.10.2008р.

За Договором № 96к Відповідач отримав у строкове платне користування частину сходової частини клітини (біля основного приміщення, яке орендується під орган управління) по пров. Лабораторний, 24 підвалі загальною площею 24, 95 кв.м. Термін договору встановлений п. 6.1 Договору: з 02.11.2007 до 30.10.2008р.

Додатковою Угодою від 01.03.2008 року на підставі рішення Печерської районної ради у м. Києві № 9 від 18.10.2007 внесено зміни до преамбули Договору оренди № 96 де Орендодавцем визнано Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у місті Києві ради», тобто Позивача.

Отже, Відповідач, отримавши у користування об’єкт договору оренди, зобов’язаний сплачувати за користування орендну плату в розмірі та порядку визначеному умовами договорів.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Договір оренди є одним з видів зобов‘язального майнового найму, правовідносини за яким регламентуються загальними нормами зобов‘язального права та майнового найму.

Своєчасне внесення орендної плати за користуванням майном є одним з основних обов‘язків наймача (Орендаря), належне виконання якого вимагається законом.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендою є зокрема засноване на договорі, строкове, платне користування майном.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов‘язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно п. 1, п. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендар за користування об’єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог ЦК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зважаючи на встановлені вище факти, та наявні у матеріалах справи докази, а також враховуючи відсутність пояснень чи заперечень Відповідача стосовно заявлених вимог, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги за розрахунком Позивача.

Згідно ст. 44 ГПК України Позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита, відшкодовуються за рахунок Відповідача (ст. 49 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 18, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 193 ГК України, ст. ст. 525, 526, 530, 614 ЦК України, ст. ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Інтер-сервіс плюс» (01023, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, 11, ідентифікаційний код 31839357) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у місті Києві ради»(01010, м. Київ, провулок Січневий, 7 код ЄДРПОУ 69221 р/р3001 а АБ «Банк регіонального розвитку, МФО 300540) борг по орендним платежам в розмірі 104 910,98 грн. (сто чотири тисячі дев’ятсот десять гривень дев’яносто вісім копійок), державне мито у сумі 1 049,11 грн. (тисячу сорок дев’ять гривень одинадцять копійок) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень нуль копійок).

3. Видати накази відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Пукшин Л.Г.