ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.09.2008 року                                                            Справа № 2/94(5/642)

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Лазненко Л.Л.

суддів                                        Єжової С.С.

Медуниці О.Є.

секретар

судового засідання

помічник судді                     Шабадаш Д.С.

та за участю

представників сторін

від позивача:                              Архипов В.В., представник по довіреності,

довіреність № 28/12 від 28.12.07

від відповідача:            повноважний та компетентний представник

не прибув;

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу           Дочірнього підприємства „Украгротрейд”,

м.Алчевськ Луганської області

на рішення

господарського суду          Луганської області

від          01.08.2008

по справі          № 2/94(5/642) (суддя –Седляр О.О.)

за позовом           Дочірнього підприємства „Украгротрейд”,

м.Алчевськ Луганської області

до відповідача          Закритого акціонерного товариства

„Страхова компанія „ВЕСКО”, м.Київ

в особі Луганської філії Закритого акціонерного

товариства „Страхова компанія „ВЕСКО”,

м.Луганськ

про          стягнення заборгованості

у сумі 10226 грн. 70 коп.

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство „Украгротрейд”, м. Алчевськ Луганської області звернулося до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „ВЕСКО” в особі Луганської філії Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „ВЕСКО” 10266 грн. 70 коп. шкоди.

Рішенням господарського суду Луганської області від 01.08.2008 по справі 2/94(5/642) у задоволенні позову повністю відмовлено за необґрунтованістю.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач має виплатити страхове відшкодування саме потерпілим особам і в обсягах, визначених судом, а компенсація ним витрат позивача, як страхувальника, можлива лише у разі, коли ці витрати здійснені за його попередньою згодою.

З матеріалів справи та пояснень сторін не вбачається домовленості щодо компенсації витрат згідно вироку Красноармійського міського районного суду Донецької області від 24.11.06, а визначений позивачем розмір страхового відшкодування не відповідає вимогам Закону України "Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Місцевий господарський суд керувався пунктом 37,4 статті 37 Закону України „Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”.

Позивач у справі оскаржив зазначене рішення господарського суду Луганської області, звернувшись до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою без номеру від 21.08.2008 з проханням скасувати рішення від 01.08.2008 № 2/94(5/642) та задовольнити позов у повному обсязі.

За доводами апеляційної скарги судом неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, порушені та неправильно застосовані норми матеріального права.

В обґрунтування своїх доводів апелянт послався на приписи п. 37,4 статті 37 Закону України „Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”: „Страховик має право відмовити в компенсації таких витрат або зменшити її розмір з урахуванням вимог законодавства України про порядок відшкодування такої шкоди”.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 02.09.2008, відповідно до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства „Украгротрейд” від 21.08.2008 на рішення господарського суду Луганської області від 01.08.2008 у справі № 2/94(5/642) призначена судова колегія у складі суддів: Семендяєва І.В. –суддя –головуючий колегією, Баннова Т.М. –суддя, Бойченко К.І. – суддя.

Ухвалою від 02.03.2008 судовою колегією порушено апеляційне провадження по справі.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 22.09.2008, відповідно до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України” , ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства „Украгротрейд” від 21.08.2008 на рішення господарського суду Луганської області від 01.08.2008 у справі № 2/94(5/642), у зв’язку з виходом на роботу судді Лазненко Л.Л., здійснено заміну і призначено іншого головуючого суддю: виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № 2/94(5/642) головуючого суддю Семендяєву І.В. та введено до складу колегії головуючого суддю Лазненко Л.Л.

Відповідач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні апеляційної інстанції, відзив на апеляційну скаргу по справі суду не представив, що не перешкоджає суду переглянути рішення місцевого господарського суду згідно статті 96 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ст.99 ч.2 Господарського процесуального кодексу України).

Оцінивши доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення по справі № 2/94(5/642) з наступних підстав.

Як повно, всебічно та об’єктивно досліджено судом першої інстанції, що знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги:

-          15.04.2005 між сторонами по справі укладений договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 15.04.2005 по 14.04.2006 (поліс № ВА/0565814 і № ВА/0565793).

Таким чином, правовідносини у сторін виникли з договорів обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/0565814 та №0565793 від 15.04.05 і регулюються Законом України “Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” від 01.07.04 із змінами та доповненнями ( далі-Закон), та умовами договорів.

-          03.03.2006 за участю автомобіля “Вольво РН 1242Т” д.н. 126-58 АР з напівпричепом КОУЕИ 339Т ЗР08 д.н. 134-48АМ під керуванням працівника дочірнього підприємства “Украгротрейд” Сумського Е.В. на підставі шляхового листа та водійського посвідчення відповідної категорії та автомобіля “МЕРСЕДЕС-БЕНЦ-208Д” д.н. АН 3106 АР, що належить Дибровій К.М., але під керуванням Джебженяка М.М. на підставі довіреності та водійського посвідчення відповідної категорії.

-          Автомобілем „Вольво” РН 1242Т д.н. 126-58 АР і напівпричепом КОУЕИ 339Т ЗРО8 д.н 134-48АМ користувався позивач, згідно до договору оренди транспортних засобів від 23.03.2005. З такого, виник страховий випадок.

- Вироком Красноармійського міського районного суду Донецької області Сумського Е.В. визнано винним в вчинені ДТП і з дочірнього підприємства „Украгротрейд” стягнуто на користь Дибрової К.М. вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля в сумі 23 490 грн. 84 коп. та на користь Джебженяка М.М. витрати на лікування в сумі 1 543 грн. 13 коп., та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Відповідачем у справі виплачено Джебженяку М.М. в рахунок страхового відшкодування заподіяної шкоди –1342 грн. 75 коп., у зв’язку з пошкодженням його здоров’я (платіжне доручення № 4 від 18.01.2007), а також виплачено 12954 грн. 75 коп. в рахунок відшкодування шкоди, яка заподіяна Дибровій К.М, у зв’язку з пошкодженням її автомобіля MERSEDES-BENZ 208D д/н AH3106 AP, експлуатацію якого, згідно до довіреності, виданої Дібровою К.М., здійснював Джебженяк М.М., (платіжне доручення № 10 від 29.01.07).

Відповідачем також виплачено Джебженяку М.М. 2167 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування (платіжне доручення № 12 від 20.02.2007. Ці обставини підтверджені документально).

З оглядом на викладення, страховиком (відповідачем) виплачено страхове відшкодування потерпілим особам, у обсягах, визначених судом.

На виконання вироку суду 27.02.2007 позивачем сплачено Джебженяку М.М. 510 грн. суму франшизи, 375 грн. податок з доходів від відшкодування морального збитку, 2125 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди (платіжні доручення № 241-243 від 27.02.2007).

03.07.07 позивач направив відповідачеві листа № 233 від 03.07.07, в якому повідомлялося про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача на користь Джебженяка М.М. моральної шкоди в сумі 5000 грн. та на користь Дібрової К.М. боргу в сумі 23490 грн. 84 коп., в якому пропонувалося надати документи на підтвердження відшкодування згідно вироку Красноармійського міського районного суду Донецької області від 24.11.06, або узгодити проведення виплати позивачем, листом від 11.07.07 відповідачем було повідомлено про виконання своїх зобов’язань по виплаті страхового відшкодування згідно договору ВА № 0565814 від 15.04.05.

16.07.2007 позивачем на користь Джебженяка М.М. сплачено 10226 грн. 70 коп., на виконання вироку суду від 24.11.2006.

Позивачем у справі заявлений позов, оскільки він вважає, що відповідач має відшкодувати суму шкоди, що визначена судом.

За своїм суттєвим значенням позовна вимога по справі –про стягнення з відповідача (страховика) суми компенсації.

Діючим законодавством України передбачена виплата компенсації витрат страхувальника, але визначені умови щодо цього - має бути згода страхувальника (п.37,4 ст. 37 Закону України „Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”).

Позивачем у справі не надано судовим органам доказів наявності згоди з боку страховика (відповідача) компенсувати витрати, що визначені вироком суду загальної юрисдикції від 24.11.2006.

В судовому засіданні апеляційної інстанції досліджувалося це питання.

Повноважним представником позивача доведено суду, що такої згоди (компенсувати витрати страхувальника) від відповідача не одержано.

Посилання позивача на п. 37.4 ст. 37 вищевказаного Закону України судова колегія не може вважати доведеністю позивачем своєї вимоги за позовом, оскільки саме цією статтею прямо зазначено, що страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, у разі, коли такі витрати здійснюються за згодою страховика.

Якщо страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована, здійснили такі витрати без попереднього погодження із страховиком, страховик має право відмовити у компенсації таких витрат або зменшити їх розмір з урахуванням вимог законодавства України про порядок відшкодування такої шкоди.

Страховик (відповідач) реалізував своє право –не надав згоди позивачеві (страхувальнику) на здійснення компенсації; тобто відмовив у компенсації таких витрат і не вів речі щодо зменшення розміру такої компенсації.

За таких обставин, у позивача відсутні правові підстави для стягнення таких компенсаційних витрат з відповідача, а суб’єктивне тлумачення приписів п.37.4 ст.37 згаданого Закону України не можна вважати належним обґрунтуванням доводів за позовом у справі.

Підстави для задоволення позову –відсутні.

Згідно ст. 49 господарського процесуального кодексу України, судові втрати за подання апеляційної скарги покладено на її заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Украгротрейд” від 21.08.2008 на рішення господарського суду Луганської області від 01.08.2008 у справі № 2/94(5/642) залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 01.08.2008 по справі № 2/94(5/642) (суддя –Седляр О.О.) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Луганський апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошено в судовому засіданні.

Головуючий суддя                                                            Л.Л.Лазненко

Суддя                                                                                С.С. Єжова

Суддя                                                                                О.Є. Медуниця