ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2008 р.

№ 6/165

Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:

Грейц К.В. –головуючого,

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.,

розглянувши касаційну скаргу

Київської міської ради

на постанову

від 08.07.2008

Київського апеляційного господарського суду

у справі господарського суду міста Києва № 6/165

за позовом

ТОВ "Матінка"

до

Київської міської ради

про

скасування рішення щодо оренди землі

за участю представників:

- позивача

Кобзаря О.В.

- відповідача

Шадевської Ж.Е.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2008 у справі №6/165 (суддя Ковтун С.А.) позовні вимоги ТОВ "Матінка" до Київської міської ради про скасування рішення щодо оренди землі задоволені, визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради № 1236/4069 від 15.11.2007 "Про відміну пункту 2 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 121-16/994 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею".

Київський апеляційний господарський суд, здійснюючи апеляційний перегляд в зв’язку зі скаргою відповідача, постановою від 08.07.2008 (колегія суддів у складі головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Верховця А.А., Тищенко А.І.) рішення у справі змінив, задовольнивши позов частково і скасувавши п. 1 рішення Київської міської ради №1236/4069 від 15.11.2007 "Про відміну п. 2 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 121-16/994 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею", в решті позову відмовив.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 141, 143 Земельного кодексу України, яким суперечить спірне рішення ради і має бути визнане недійсним на підставі ч. 1 ст. 21 ЦК України, натомість суд апеляційної інстанції вказав на інші підстави задоволення позову в частині п. 1 спірного рішення, зокрема, на закінчення дії в часі п. 2 рішення Київської міської ради від 23.10.2003, на підставі якого між сторонами у справі виникли правовідносини з оренди землі, отже, будь-які зміни до цих правовідносин мають здійснюватись через процедуру внесення змін до договору оренди або його припинення, а щодо іншої частини спірного рішення ради від 15.11.2007, то ним запропоновано позивачеві надати згоду на розірвання договору оренди, або, в разі неотримання такої згоди, –звернутись до суду з відповідним позовом, що є правом відповідача, гарантованим ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997, ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України.

Київська міська рада з рішенням та постановою у справі в частині задоволення позову не згодна, в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що, за його переконанням, судові акти у справі прийняті з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні господарського суду, обставинам справи. Зокрема, скаржник вказує, що при прийнятті рішення Київська міська рада діяла в межах своїх повноважень і не припиняла право користування TOB "Матінка" земельною ділянкою, а лише відмінила п. 2 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 121-16/994 як підставу виникнення юридичного факту для укладення договору оренди земельної ділянки, зважаючи на те, що TOB "Матінка" не розпочало будівельних робіт на спірній земельній ділянці.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 23.10.2003 Київською міською радою прийнято рішення № 121-16/994, п. 2 якого вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки TOB "Матінка" для будівництва житлового будинку на вул. Пугачова, 17-б у Шевченківському районі міста Києва, та передати позивачу в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,13 га для будівництва вказаного житлового будинку.

На підставі цього рішення 14.06.2004 між сторонами за справою укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, зареєстрований 25.06.2004 за № 91-6-00279, актом від 25.06.2004 земельна ділянка площею 0,1297 га по вул. Пугачова, 17-6 у Шевченківському районі міста Києва передана позивачеві в оренду у придатному для її використання стані.

15.11.2007 Київська міська рада приймає рішення № 1236/4069, яким відмінено п. 2 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 №121-16/994, відповідно до якого позивачеві було передано в оренду земельну ділянку, одночасно позивачеві запропоновано надати згоду на розірвання договору оренди земельної ділянки № 91-6-00279 від 25.06.2004 та зазначено, що в разі неотримання такої згоди необхідно звернутись до суду з відповідним позовом.

В преамбулі цього рішення йдеться посилання на норми ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій", ст. 22 Закону України "Про столицю України –місто-герой Київ", ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 9 Земельного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, а також на ту обставину, що ТОВ "Матінка" не розпочало будівельних робіт на земельній ділянці.

Втім, колегія суддів зазначає, що обставини і норми, якими обґрунтовано спірне рішення, не визначають і не встановлюють підстав його прийняття.

Так, норма ст. 24 Закону України "Про планування і забудову територій" передбачає необхідність отримання дозволу на будівництво об’єктів містобудування, нормою ст. 22 Закону України "Про столицю України –місто-герой Київ" визначені додаткові права Київської міської ради, пов’язані зі здійсненням містом Києвом столичних функцій, норми ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 9 Земельного кодексу України встановлюють виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад і повноваження Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин, ст. 188 Господарського кодексу України –порядок зміни та розірвання господарських договорів, однак, жодна з зазначених норм не містить вказівки про можливість скасування чи то відміні радою власного попереднього рішення про надання земельної ділянки в оренду.

Натомість, стаття 19 Конституції України зобов’язує органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та Законами України, а відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення виключно на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин відповідно до Закону.

Отже, як правильно встановили суди попередніх інстанцій, спірне рішення відповідача щодо відміни власного попереднього рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки TOB "Матінка" площею 0,13 га для будівництва житлового будинку на вул. Пугачова, 17-6 у Шевченківському районі міста Києва та передачу цієї ділянки в короткострокову оренду на 5 років не відповідає та не ґрунтується на законі, що регулює дані земельні орендні правовідносини, прийняте поза межами повноважень та у спосіб, не передбачений цим законодавством.

Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення Київської міської ради від 23.10.2003 про надання земельної ділянки в оренду, прийняте в межах повноважень, встановлених ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 9, 124, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 4 Закону України "Про оренду землі", згідно ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є обов’язковим для виконання і є підставою для укладення договору оренди землі, а право на оренду згідно ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України виникло у позивача і оформлено внаслідок факту укладення від 14.06.2004 договору оренди і його державної реєстрації, отже, як вірно визначено судом апеляційної інстанції, всі подальші дії щодо зміни умов або припинення права користування переданої позивачеві в оренду земельної ділянки має здійснюватись через процедуру внесення змін до укладеного між сторонами договору оренди або його припинення в порядку, передбаченому чинним законодавством України, а не шляхом відміни підстави для укладення договору оренди.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про підставність і ґрунтовність позовних вимог в частині п. 1 спірного рішення та враховує, що інша частина цього рішення не є предметом касаційного оскарження.

З огляду на викладене, касаційна інстанція вважає, що під час прийняття постанови господарським судом апеляційної інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а, відтак, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2008 у справі господарського суду міста Києва № 6/165 залишити без змін.

Касаційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення.

Головуючий суддя К.В.Грейц

Судді           С.В.Бакуліна

О.І.Глос