ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2008

Справа №2-6/8174-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванда», м. Ялта,

до відповідача Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек», смт.Гурзуф,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

на стороні позивача - Гурзуфська селищна рада, смт. Гурзуф,

на стороні відповідача – 1. Державне управління справами, м. Київ;

2. Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель АР Крим, м. Сімферополь,

про усунення перешкод в праві користування та встановлення договору сервітуту

Суддя Шкуро В.М.

представники:

Від позивача –Малий О.С., представник, довір. від 21.04.2008р., Кашкаров О.О., генеральний директор, П’ятницький О.І., заступник генерального директора, довіреність №149/02 від 10.11.2008р.

Від відповідача – не з’явився, повідомлений належним чином.

Від третіх осіб:

Гурзуфської селищної ради Бородко І.О, представник, довіреність № 02-24/31 від 14.01.2008р.

Від третьої особи 2, 3 – представники не з'явились, повідомлені належним чином

Від прокуратури АР Крим - представник не з'явився

Суть спору: ТОВ «Ванда» звернулось до господарського суду АР Крим з позовом про зобов’язання ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек» усунути перешкоди в праві користування земельною ділянкою загальною площею 2,3600 га, яка розташована за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Гурзуф, район спального корпуса «Аю-Даг», кадастровий номер: ділянка №1 – :01:001:0101; ділянка №2 – :01:001:0102, належних позивачу на праві користування відповідно договору оренди від 11.09.2006р., та затвердження договору встановлення сервітуту на право проїзду транспортних засобів та пішого проходу по земельній ділянці відповідача до земельної ділянки позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не може приступити до освоєння та використання земельної ділянки, яку отримав в оренду на підставі рішення 5-ї сесії 5-го скликання Гурзуфської селищної ради від 31.08.2006р. № 77, так як прохід до земельної ділянки позивача пролягає через земельну ділянку відповідача. Це дає право позивачу вимагати на підставі статті 402 ЦК України встановлення земельного сервітуту за рішенням суду.

Відповідач позовні вимоги не визнав, оскільки, на його думку, і рішення селищної ради і договір оренди суперечать чинному законодавству. Вважає, що рішення про передачу в оренду земельної ділянки в районі спального корпуса «Аю-Даг» має приймати Рада міністрів АР Крим після її вилучення за рішенням Кабінету Міністрів України у відповідності до частини 9 ст.149 Земельного кодексу України. Позивач не довів, що він є зовнішнім землекористувачем по відношенню до ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек» і у позивача нема можливості пройти через земельні ділянки інших землекористувачів.

Третя особа – Гурзуфська селищна рада підтримала заявлений позов, посилаючись на те, що прохід та проїзд до орендованої позивачем земельної ділянки можливий лише по вулиці Гайдара та вулиці Ленінградський в смт.Гурзуф, які проходять через земельну ділянку ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек». В’їзд і вхід на ці вулиці обмежений контрольно-пропускним пунктом №7 відповідача.

Треті особи - Державне управління справами та Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель АР Крим, явку своїх представників у засідання суду не забезпечили, пояснень по суті спору не надали, про час розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, третьої особи, суд -

встановив:

Державне підприємство України «Міжнародний дитячий центр «Артек» користується земельною ділянкою рекреаційного призначення загальною площею 208,0174 га на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії II-КМ №001515, виданого 15.01.1997р. відповідно до рішення 9-ї сесії 22 скликання Гурзуфської селищної ради від 15.12.1996р. №56 (т.1, а.с.60-61).

11.09.2006р. між Гурзуфською селищною радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ванда» (орендар) укладено договір оренди земельних ділянок загальною площею 2,3600 га, розташованих за адресою: АР Крим, смт.Гурзуф, район спального корпусу «Аю-Даг» ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек», кадастровий номер: ділянка №1 – :01:001:0101, ділянка №2 – :01:001:0102, для обслуговування рекреаційного комплексу (пансіонату для батьків з дітьми) та організації і обслуговування пляжної зони строком на 49 років (далі - договір, т.1 а.с.25-28).

Актом від 05.09.2006р. межі вказаних земельних ділянок перенесені в натурі (на місцевості) та на підставі акту приймання-передачі вказані земельні ділянки передані орендарю (т.1 а.с.35, 36).

Однак, отримавши у вересні 2006р. право користування земельною ділянкою, позивач до теперішнього часу не має можливості приступити до освоєння та використання орендованої земельної ділянкою, оскільки прохід до орендованої земельної ділянки пролягає через земельну ділянку відповідача, а останній чинить перешкоди проїзду транспорту і пішому проходу до орендованої земельної ділянки.

Дослідивши надані сторонами у підтвердження своїх доводів і заперечень докази, заслухав пояснення представників сторін, третьої особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням 5-ї сесії 5-го скликання Гурзуфської селищної ради від 31.08.2006р. №77 затверджено проект землеустрою з відведення земельних ділянок ТОВ «Ванда» для будівництва і обслуговування рекреаційного комплексу (пансіонату для батьків з дітьми), організації і обслуговування пляжної зони в смт.Гурзуф в районі спального корпусу «Аю-Даг».

Пунктом 3 рішення вказані земельні ділянки загальною площею 2,3600 га. із земель Гурзуфської селищної ради не переданих у власність і не наданих в користування в межах населеного пункту передані у довгострокову оренду ТОВ «Ванда» строком на 49 років (т.1, а.с.29).

Згідно проекту землеустрою з відведення земельних ділянок ТОВ «Ванда» (т.3, а.с.1-123) запроектовані до відведення земельні ділянки не межують із земельною ділянкою ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек», оскільки Гурзуфська селищна рада планує будівництво сходів загального користування між землекористувачами від асфальтової дороги до моря, а межують із землями Гурзуфської селищної ради і Алуштинського державного лісогосподарського підприємства.

Межі земельної ділянки погоджені з Алуштинським державним лісогосподарським підприємством як суміжним землекористувачем, актом перенесення меж в натурі (на місцевості) без зауважень (т.1, а.с.36).

Проект відведення земельних ділянок погоджено з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологіним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і отримав позитивний висновок державної землевпорядної експертизи. Зокрема, згідно повідомлення Республіканського комітету АР Крим по охороні навколишнього природного середовища заплановані до відведення земельні ділянки не входять до об’єктів природно-завідного фонду (т.1, а.с.18), Республіканський комітет АР Крим по лісовому та мисливському господарству не заперечує проти зміни цільового призначення земельних ділянок, скільки вони не є об’єктом природно-заповідного фонду, лісного фонду і іншого природоохоронного призначення, не зарезервовані до заповідання (висновок від 18.07.2006р. №05-1/31, т.3, а.с.22-23).

Згідно довідки про склад земельних угідь Ялтинського міського управління земельних ресурсів від 18.04.2006р. №5795-2/10-25, по статистичному звіту Державного комітету України по земельним ресурсам рахуються на обліку:

ділянка 1, площею 2,5 га

-          строчка 12.3 (шифр 96) «Землі, не передані у власність не надані в користування у межах населеного пункту;

-          по видам земельних угідь – графа 25: «інші захисні насадження (включаючи лісну рослинність)»

ділянка 2, площею 0,2 га

-          строчка 12.3 (шифр 96) «Землі, не передані у власність не надані в користування у межах населеного пункту;

-          по видам земельних угідь – графи 67, 68: «відкриті землі без рослинного покрову або із незначним рослинним покровом», в т.ч. «кам’янисті місця».

Оскільки передані в оренду ТОВ «Ванда» земельні ділянки знаходяться у межах селища міського типу Гурзуф, то відповідно до визначених пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України саме Гурзуфська селищна рада наділена повноваженнями щодо розпорядження землями в межах цього населеного пункту. Цим спростовується твердження відповідача про передачу в оренду земельних ділянок в районі спального корпусу «Аю-Даг» неповноважною особою.

Неспроможними є і заперечення відповідача стосовно необхідності застосування положень частини 9 статті 149 Земельного кодексу України, оскільки до компетенції Кабінету Міністрів України віднесено вилучення тих категорій і різновидів земель, які мають особливу цінність для сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва або особливо охороняються, за винятком випадків, коли ці землі знаходяться у межах населених пунктів (частини 5-8 статті 149 ЗК України). Передані в оренду ТОВ «Ванда» земельні ділянки не належать до жодної із таких категорій.

Стосовно розмірковувань про порушення Гурзуфською селищною радою вимог земельного законодавства при прийнятті рішення про передачу ТОВ «Ванда» земельних ділянок в оренду, які викладені у наданому позивачем на підтвердження своїх заперечень листі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим від 06.07.2007р. №1066,01-15 (т.1, а.с.55-57), суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Лист начальника інспекції на адресу директора ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек» не може спростувати дані державного земельного кадастру, який покликаний забезпечувати необхідною інформацією органи державної влади та органи місцевого самоврядування та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. А отже висловлені у листі розмірковування, які не потягли жодних наслідків, є лише власною думкою начальника інспекції з приводу дотримання земельного законодавства при передачі в оренду ТОВ «Ванда» земельних ділянок.

З метою з’ясування можливості проїзду до земельних ділянок позивача іншим шляхом, ані ж через ділянку, фактичним землекористувачем якої є відповідач, та, чи можливе встановлення сервітуту на право проїзду транспортних засобів та пішого проходу по земельній ділянці відповідача, ухвалою суду від 14.08.2008р. призначалась судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої було доручено Севастопольському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

Проведеним експертним дослідженням встановлено, що досліджувана дорога (вулиця Гайдара та вулиця Ленінградська) не є основним в’їздом до території ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек». На цю дорогу можливо заїхати як з основного в’їзду, який розташовано на повороті з траси за стелою з назвою «Артек», так і проїхавши далі по трасі у напрямку м.Алушта, де розташоване КПП №7.

Всі будівлі ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек» розташовані на значній відстані від досліджуваної дороги, та мають свій в’їзд та систему внутрішніх доріг до кожної будівлі. Вздовж досліджуваної дороги розташовано кілька будинків та очисні споруди. З лівого боку від в’їзду з КПП №7 є схил гори Аю-Даг, а з правого боку вздовж дороги по крутому схилу ростуть лісові зелені насадження.

Досліджувана дорога від КПП №7 до спального корпусу «Аю-Даг» є єдиним проїздом транспортних засобів та пішим проходом до орендованої ТОВ «Ванда» земельної ділянки. Влаштувати інший шлях по схилу гори Аю-Даг, технічної точки зору, неможливо. Виходячи з розташування земельної ділянки ТОВ «Ванда» та досліджуваної дороги, запропонований ТОВ «Ванда» у проекті договору варіант встановлення сервітуту є оптимальним.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 03.10.2008р. №775

проїзд до орендованих ТОВ «Ванда» земельних ділянок іншим шляхом, ніж через земельну ділянку, фактичним землекористувачем якої є ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек», неможливий.

Встановлення сервітуту на право проїзду транспортних засобів та пішого проходу згідно схеми у додатку №1 до проекту договору на встановлення сервітуту по земельній ділянці, що знаходиться у фактичному землекористуванні ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек», за координатами, вказаними у відомості обчислення площі сервітуту, що є додатком №2 до проекту договору на встановлення сервітуту, з технічної точки зору, можливо. Така схема є оптимальною (т.2, а.с.100-105).

Відповідачем не наведено належного обґрунтування неможливості встановлення земельного сервітуту на право проходу і проїзду транспортних засобів по єдиній дорозі, яка веде до орендованих ТОВ «Ванда» земельних ділянок, а його заперечення стосовно можливості проїзду через земельні ділянки інших землекористувачів спростовуються наведеним вище висновком судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно статті 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту – це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими.

Стаття 99 цього кодексу містить перелік видів права земельного сервітуту, одним з яких є право проходу та проїзду на транспортному засобі по наявному шляху через земельну ділянку іншого землекористувача (пункт а) і б) вказаної статті).

Відповідно до статті 100 Земельного кодексу України власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельні сервітути встановлюються за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

Стаття 402 Цивільного кодексу України передбачає встановлення земельного сервітуту договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки, законом, заповітом або рішенням суду.

У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозиціями про встановлення сервітуту.

Так листом від 26.04.2008р. позивачем на адресу відповідача був направлений лист з пропозицією укладення договору встановлення сервітуту, а 09.06.2008р. позивач повторно звернувся до відповідача з пропозицією укладення договору про встановлення земельного сервітуту та направив відповідачу проект цього договору (т.1, а.с.14,15).

Однак на вказані звернення відповідач не відреагував, та відповіді не надав, що розцінюється судом як фактична відмова в укладенні договору про встановлення земельного сервітуту, що дає право позивачу на звернення з відповідним позовом до суду.

Позивачем надано проект договору про встановлення земельного сервітуту до якого додано відомість обчислення площі сервітуту на право проходу та проїзду до земельних ділянок та відповідна схема (додатки №1, №2 до договору, т.1, а.с.6-10, 16-24).

Оскільки позивач пропонує встановлення земельного сервітуту, який полягає у проході і проїзді транспортних засобів вже по існуючій дорозі, суд приходить до висновку, що здійснення земельного сервітуту у такий спосіб є найменш обтяжливим для ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек», землекористувача земельної ділянки, щодо якої він встановлюється. А отже приписи частини 4 статті 98 Земельного кодексу України щодо здійснення земельного сервітуту найменш обтяжливим для власника земельної ділянки спосіб є дотриманими.

Щодо заявленої вимоги про зобов’язання ДП України «Міжнародний дитячий центр «Артек» усунути перешкоди в праві користування ТОВ «Ванда» земельними ділянками суд зазначає.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу. Частиною 2 ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, це припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов’язку в натурі тощо.

Позовна вимога взагалі не містить способу, яким відповідач має усунути перешкоди в праві позивачу вільно користуватися орендованою земельною ділянкою та в чому полягають ці перешкоди.

Невизначеність позивачем способу захисту свого цивільного права, виключає можливість захисту такого права судом.

Заявлене Державним управління справами клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації, тобто представництво юридичної особи в суді не обмежується колом певних осіб. А отже у разі зайнятості когось із представників в іншому судовому засіданні, ніщо не перешкоджало управлінню забезпечити участь у розгляді справи другого представника за довіреністю. До того ж, у разі взагалі неможливості участі в судовому засіданні, управління в силу статті 22 ГПК України, не позбавлено можливості подати свої доводи в письмовому вигляді.

Понесені позивачем судові витрати з оплати державного мита в розмірі 85,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн. судом відносяться на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Вступна і резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 11 листопада 2008 року.

Рішення оформлене згідно ст.84 ГПК України і підписане 17 листопада 2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, ст.82-84, 85, ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити земельний сервітут на право проїзду транспортних засобів та пішохідного проходу по земельній ділянці Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» до земельних ділянок Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванда» загальною площею 2,3600 га, які розташовані за адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Гурзуф, район спального корпуса «Аю-Даг», кадастровий номер: ділянка №1 – :01:001:0101; ділянка №2 – :01:001:0102, на запропонованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Ванда» в проекті договору про встановлення земельного сервітуту від 26.05.2008р. умовах.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» (адреса: 98645, АР Крим, м. Ялта, смт. Гурзуф, вул. Ленінградська, 41, ідентифікаційний код 16502790) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ванда» (адреса: 98607, АР Крим, м. Ялта, смт. Гурзуф, вул. Будівельників, 6-А, ідентифікаційний код 32003128) судові витрати з оплати 42,50 грн. державного мита та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Шкуро В.М.