КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2008                                                                                           № 3/159

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Ситніков Г.С. – Директор;

від відповідачів: 1) не з’явився

2) Хомутінніков Г.Г. ,(довіреність № б/н від 06.05.2008 р.)

від третіх осіб: 1) не з’явився

2) не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Моє майбутнє"

на рішення Господарського суду м.Києва від 10.06.2008

у справі № 3/159

за позовом                               Приватного підприємства "Моє майбутнє"

до                                                   1) Відділу приватизації комунального майна Подільського району м.Києва

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Всеукраїнський центр права та захисту"

треті особи           1) Подільська районна у місті Києві рада

2) Серотюк Ірина Юріївна

про                                                  визнання договору купівлі-продажу недійсним

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство “Моє майбутнє” звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Відділу приватизації комунального майна Подільського району м. Києва та Товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична компанія “Всеукраїнський центр права та захисту” про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень з № 1 по № 5 (групи приміщень № 48), з № 1 по № 8 (групи приміщень № 49), загальною площею 199,90 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, буд. № 118/2 (літера А).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.03.2008 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, Подільську районну у м. Києві раду.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.06.2008 р. у справі № 3/159 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає чинному законодавству, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2008 р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2008 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 Серотюк Ірину Юріївну.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення Господарського суду м. Києва без змін, а скаргу – без задоволення.

Представники відповідача-1 та третіх осіб в судове засідання не з’явились, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача-1 та третіх осіб.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до рішення Київської міської ради № 208/1642 від 27.12.2001 р. “Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва” до комунальної власності територіальної громади Подільського району віднесено житловий будинок по вул. Фрунзе, 118/2 (літера А).

Свідоцтвом про право власності серія САВ 553586 виданим 02.10.2007 р. підтверджено право власності територіальної громади Подільського району м. Києва на нежилі приміщення з № 1 по № 5 (група приміщень № 48), з № 1 по № 8 (група приміщень № 49), загальною площею 199,90 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, буд. № 118/2 (літера А).

20.03.2002 р. між позивачем та Комунальним підприємством “Оренда” був укладений договір № 3003, відповідно до п. 1.1. якого позивач прийняв в орендне користування напівпідвальне приміщення в будинку по вулиці Фрунзе, 118/2 загальною площею 109,0 м2. Приміщення надається для розміщення магазину харчових продуктів.

Пунктом 7.2. визначений строк дії договору № 3003: з 20.03.2002 р. по 20.03.2012 р.

Рішенням Подільської районної у місті Києві ради № 227 від 12.07.2007 р. затверджено перелік об’єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району міста Києва, що підлягають приватизації шляхом викупу орендарем згідно додатку № 1.

Відповідно до п. 94 додатку № 1 до вищезазначеного рішення позивачу був наданий дозвіл на викуп ним нежилого приміщення, розташованого по вул. Фрунзе, 118/2 (літера А).

21.02.2007 р. між відповідачем-2 та Комунальним підприємством “Оренда” був укладений договір № 3209/07, відповідно до п. 1.1. якого Комунальне підприємство “Оренда” на підставі розпорядження Подільської райдержадміністрації м. Києва від 21.02.2007 р. № 221 передає, а відповідач-1 приймає в оренду цокольне приміщення по вулиці Фрунзе, 118 літ. А, площею 94,0 м2 для розміщення пункту побутового обслуговування населення.

Рішенням Подільської районної у місті Києві ради № 134 від 01.03.2007 р. затверджено перелік об’єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району міста Києва, що підлягають приватизації шляхом викупу орендарем згідно додатку № 1.

Згідно п. 62 додатку № 1 до вищезазначеного рішення відповідачу-2 був наданий дозвіл на викуп ним нежилого приміщення, розташованого по вул. Фрунзе, 118/2 (літера А).

Додатковою угодою від 27.06.2007 р. до договору № 3209/07 від 21.02.2007 р. встановлено, що в оренду відповідачу-2 передано приміщення по вул. Фрунзе, 118/2 (літера А) площею 200,0 кв. м для розміщення пункту обслуговування населення.

30.10.2007 р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1. якого відповідач-2 купив нежитлові приміщення з № 1 по № 5 (група приміщень № 48), з № 1 по № 8 (група приміщень № 49), загальною площею 199,90 кв. м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, буд. № 118/2 (літера А), та належали територіальній громаді Подільського району м. Києва на праві комунальної власності на підставі свідоцтва про право власності від 02.10.2007 р.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позивача з приводу того, що відповідач-1 та відповідач-2 не мали права укладати вищевказаний договір, не є обгрунтованим, виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до п. 94 додатку № 1 до рішення Подільської районної у місті Києві ради № 227 від 12.07.2007 р. позивачу, як орендарю, був наданий дозвіл на викуп ним нежилого приміщення, розташованого по вул. Фрунзе, 118/2 (літера А).

Але, в матеріалах справи міститься рішення Господарського суду м. Києва про розірвання договору оренди № 3003 від 20.03.2002 р. та виселення орендаря з орендованого приміщення, яке залишене без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2007 р.

Як вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, у зв’язку з розірванням в судовому порядку договору оренди № 3003 від 20.03.2002 р., Приватне підприємство “Моє майбутнє” втратило права та обов’язки орендаря, передбачені Законом України “Про оренду державного та комунального майна”, а також Законом України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”, а саме: втратило право на приватизацію орендованого приміщення, яке рішенням Подільської районної у м. Києві ради від 12.07.2007 р. № 227 було надано орендарю цього приміщення.

Отже, Господарський суд м. Києва дійшов вірного висновку про те, що позивач ні на момент укладення оспорюваного договору, ні на момент звернення до суду з позовом не був та не є на даний момент орендарем приміщення по вул. Фрунзе, 118/2 (літера А), таким чином, не має права на його викуп.

Крім того, оспорюваний позивачем договір купівлі-продажу був укладений відповідачем-1 та відповідачем-2 30.10.2007 р., тобто після того, як рішення Господарського суду м. Києва про розірвання договору оренди № 3003 від 20.03.2002 р. набрало законної сили.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції та вважає, що посилання позивача на розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації № 1653 від 26.10.2007 р., згідно п. 1 якого позивачу надане в тимчасове орендне користування на 364 дні нежиле приміщення 109,0 кв. м по вул. Фрунзе, 118/2 (літера А), як на підставу для задоволення позовних вимог, є необгрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” право оренди виникає на підставі договору, укладеного орендодавцем з орендарем. Натомість, розпорядження Подільської районної у м. Києві державної адміністрації № 1653 від 26.10.2007 р. є лише передумовою укладення відповідного договору оренди. Позивач договір оренди спірного приміщення не уклав.

Також, в матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу від 27.12.2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченко Є.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1789, укладений між відповідачем-2 та Серотюк Іриною Юріївною, відповідно до п. 1 якого відповідач-2 (продавець) продав, а третя особа-2 (покупець) купила спірні нежилі приміщення.

Отже, на момент прийняття рішення по справі № 3/159 та на даний час власником спірних приміщень є Серотюк Ірина Юріївна, що також підтверджується листом Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна № 40408 від 24.10.2008 р.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в порушення зазначеної норми належним чином апеляційну скаргу не обґрунтував, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не навів.

Тому колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 10.06.2008 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв’язку з чим підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Моє майбутнє” залишити беззадоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 10.06.2008 р. у справі № 3/159 - без змін.

Матеріали справи № 3/159 повернути Господарському суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді

05.11.08 (відправлено)