ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 37/213

15.07.08

За позовом

Закритого акціонерного товариства «Українсько-російська

акціонерна страхова компанія «Авіоніка»

До

1.          Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»

2.          Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

Про

стягнення 28 902,22 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача: Головко С.М. - представник за довіреністю № 199 від

22.11.2007          року;

Від відповідача 1: Автанділов В.Р. - представник за довіреністю № 05-22/5 від 15.01.2008 року;

Від відповідача 2: Данько А.Б. - представник за довіреністю № 0517 від 20.02.2008 року;

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 02.06.2008 р. оголошувалась перерва.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Українсько-російська акціонерна страхова компанія «Авіоніка»до Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» про стягнення 28 902,22 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2008 р. порушено провадження у справі № 37/213, розгляд справи було призначено на 02.06.2008р. о 12-00.

В судовому засіданні 02.06.2008 року представник відповідача 1 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить допустити заміну первісного відповідача Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»належним відповідачем —Відкритим акціонерним товариством «Страхова компанія «П3У Україна».

Відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 02.06.2008 року оголошено перерву до 01.07.2008 року, про що представники сторін були повідомлені належним

чином.

Представник відповідача в судове засідання 01.07.2008 року не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2008 року на підставі статті 24, 77 Господарського процесуального кодексу України судом залучено до участі у справі, в якості іншого відповідача - Відкрите акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ-Україна»та відкладено розгляд справи до 15.07.2008 року на 15-15.

Представник позивача в судовому засіданні 15.07.2008 року подав суду заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить суд стягнути на свою користь з Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» розмір страхового відшкодування в розмірі 24 990,00 грн. та з Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»в розмірі 3912,00 грн.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 15.07.2008 року надав суду заяву, в якій значив, що позовні вимоги визнає частково, а саме 3 912,22 грн. –основного боргу, 289,02 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову з урахуванням поданих уточнень не заперечували.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України за згодою представників сторін в судовому засіданні 15.07.2008 року судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2005 року на вулиці Братиславській у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: ВМW-735, державний номер СВ 45-85 АА, власник Сидін Віра Пантеліївна, водій - Сидін

Микола Миколайович, та Рено - Конго, державний номер 108-59 КА, власник - Державне підприємство «Український державний центр радіочастот», водій Зінченко Микола Миколайович.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля Рено-Конго, державний номер 108-59 КА - Зінченка Миколи Миколайовича, який порушив п. 10.1, 10.4, 1.3 д. 2 Правил дорожнього руху України. Вина зазначеної особи та інші обставини ДТП підтверджуються довідкою ВДАІ Деснянського РУ ГУ МВС України м. Києва та Постановою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 08 листопада 2005 р.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 19 жовтня 2005 року № 529, матеріальний збиток, спричинений внаслідок ДТП власнику автомобіля ВМW-735, державний номер СВ 45-85 АА, Сидін Вірі Пантеліївні, становить 35 427,06 грн.

Даний транспортний засіб було застраховано власником в ЗАТ «УР АСК «Авіоніка»відповідно до Договору страхування наземного транспорту № 3776/3 від 10 грудня 2005 р.

ЗАТ «УР АСК «Авіоніка»виконуючи свої зобов'язання за договором страхування, сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 28 620,22 грн. Розмір страхового відшкодування визначався на підставі вищезазначеного звіту про оцінку майна за вирахуванням франшизи, суми ПДВ за відновлювальні роботи, знижки за попередні виплати та недострахування.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність грунтується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Рено-Конго», державний номер 108-59 КА, що належить Державному підприємству «Український державний центр радіочастот»на праві власності, встановлена у судовому порядку.

Відтак, Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» є особою, відповідальною за збиток, заподіяний власнику автомобіля ВМW-735, державний номер СВ 45-85 АА, Сидін Вірі Пантеліївні, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Позивач вважаючи, що Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» безпідставно ухиляється від виплати страхового відшкодування в розмірі 28902,22 грн. звернувся до суду з даним позовом.

Проте, в судовому засіданні було встановлено, що між відповідачем та Відкритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Скайд-вест»був укладений договір у вигляді полісу обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № Б/0120428, предметом якого є страхування цивільної відповідальності власника автомобіля Renault Kango держ номер АІ10859КА - Державного підприємства «Український державний центр радіочастот». В зв’язку з чим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2008 року було залучено до участі у справі іншого відповідача, а саме, Відкрите акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»(«СКАЙД ВЕСТ»).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування»страхове відшкодування –це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Право ЗАТ «Українсько-російська акціонерна страхова компанія «Авіоніка»вимагати відшкодування шкоди, що виникла в результаті виплати ним сум для виконання обов'язку щодо відшкодування збитків завданих з вини боржника (регресата), походить зі змісту статті 993 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма міститься і в частині 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, згідно з якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Крім того, перехід права вимоги від страхувальника до страховика передбачений і статтею 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Суд відзначає, що норма Закону України «Про страхування»є спеціальною по відношенню до норм ЦК України, які в даному випадку є загальними нормами. Отже, розмір вимоги, що переходить до страховика, дорівнює відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування»фактичним затратам, тобто виплаченому страховому відшкодуванню.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Розмір матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу) заподіяного власнику автомобіля ВМW-735, державний номер СВ 45-85 АА, підтверджений звітом про оцінку майна № 529 від 19.10.2005 року.

Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з частиною 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 тис. 500 грн. на одного потерпілого.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що незалежно від джерела виникнення права на регрес позов щодо відшкодування збитків подається до особи, відповідальної за завдані збитки, проте враховуючи те, що цивільна відповідальність винної особи застрахована, позов може бути заявлений також і до юридичної особи, яка застрахувала відповідальність Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», зокрема до відповідача у даній справі - Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (дана правова позиція підтверджується також постановою ВГСУ від 05.12.2006 року № 54/53-06).

Відкрите акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відповідно до умов договору страхування, а саме Полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № Б/0120428 від 26.12.2004 року зобов’язано здійснити виплату страхового відшкодування в межах ліміту, який становить 25500,00 грн.

При цьому, відповідно до полісу № Б/0120428 від 26.12.2004 року було встановлено франшизу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про страхування»франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином суд відзначає, що з Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»підлягає стягненню на користь Закритого акціонерного товариства «Українсько-російська акціонерна страхова компанія «Авіоніка»страхове відшкодування в розмірі 24990,00 грн. (25500,00 грн. –510 грн.).

Слід також зазначити, що відповідно до вимог статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що для повного відшкодування завданих Державним підприємством «Український державний центр радіочастот»збитків недостатньо страхового відшкодування в розмірі 24990,00 грн., суд відзначає, що відповідач 1 зобов’язаний здійснити відшкодування завданих збитків в частині різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка становить за твердженням позивача та не оспорюється відповідачем-1 - 3 912,22 грн., а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 завданих збитків в розмірі 3 912,22 грн. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються на відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 993, 1189, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»(03179, м. Київ, пр-т Перемоги, 15, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Українсько-російська акціонерна страхова компанія «Авіоніка»(01054, м. Київ, вул. Боровського, 29 б, код ЄДРПОУ 322012) 3 912 (три тисяч дев’ятсот дванадцять) грн. 22 коп. суму збитків, 39 (тридцять дев’ять) грн. 12 коп. витрат по сплаті державного мита та 15 (п’ятнадцять) грн. 97 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 62, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Українсько-російська акціонерна страхова компанія «Авіоніка» (01054, м. Київ, вул. Боровського, 29 б, код ЄДРПОУ 322012) 24990 (двадцять чотири тисячі дев’ятсот дев’яносто) грн. 00 коп. страхового відшкодування, 249 (двісті сорок дев’ять) грн. 90 коп. витрат по сплаті державного мита та 102 (сто дві) грн. 03 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення           десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кондратова І.Д.

Дата підписання

рішення 01.08.2008 року