ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.10.08р.

Справа
№ 7/4

За
позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
науково-виробничого підприємства "Дніпро-Софт, ЛТД", м.
Дніпропетровськ

До
Підприємця - фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

Про стягнення 23 581, 46 грн.

Суддя Коваль Л.А.

Представники:

від
позивача: не
з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ
СПОРУ:

Товариство
з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Дніпро-Софт,
ЛТД" (м. Дніпропетровськ) з урахуванням змін позовних вимог, що надійшли
до господарського суду 27.12.2005р., просить стягнути на свою користь з
Підприємця - фізичної особи ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ):

-          заборгованість за виконані роботи по
договору від 17.09.2003р. № 12/09 в розмірі 22 156, 40 грн.;

-          матеріальну шкоду (реальні збитки) на
відновлення свого порушеного права у справі № 18/447: державне мито -230, 00
грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу -118, 00
грн.;

-          матеріальну шкоду: витрати на оплату
юридичних послуг у сумі 500, 00 грн., пеню у сумі 577, 06 грн. (згідно
розрахунку, доданого до позову, сума 577, 06 грн. складається з пені за період
прострочення виконання зобов'язання по оплаті виконаних робіт з липня 2004 року
по лютий 2005 року в розмірі 78, 55 грн., 3% річних від суми простроченого
зобов'язання з 10 лютого по 11 листопада в розмірі 498, 51 грн.).

Загальна
сума позовних вимог 23 581, 46 грн.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов вказаного договору позивач
виконував обумовлений договором обсяг робіт по поставці відповідачу обладнання
та його монтажу, на виконаний обсяг робіт направляв відповідачу акти виконаних
робіт та виставляв рахунки на оплату. Жоден акт виконаних робіт відповідач не
підписав, але рахунки оплачував. За станом на 05.07.2004р. позивач виконав
установку придбаного раніше обладнання для відповідача, надав відповідачу акт
виконаних робіт від 05.07.2004р. та рахунок на їх оплату від 05.07.2004р. на
суму 22 156, 40 грн. Відповідач названий акт виконаних робіт не підписав,
мотивованої відмови від його підписання не надав. Посилаючись на ч. 4 ст. 882
ЦК України, позивач вважає підписаний однією стороною (зі свого боку) акт
виконаних робіт дійсним, на підставі якого виникає зобов'язання оплатити
вартість виконаних робіт. Відповідач виконані роботи не оплатив.

Відповідач
проти позову заперечує. Відповідач стверджує, що виконані роботи та поставлене
обладнання оплачував позивачу в повному обсязі. Акти виконаних робіт, щодо
оплати яких виник спір, оформлені неналежним чином: не вказано, які конкретно
виконані роботи і яке поставлено обладнання, відсутні дати. Відповідач шляхом
направлення   претензій повідомляв
позивача про те, що роботи за договором проведені не в повному обсязі, не
відповідають встановленим нормам, вимагав виконати роботи якісно і в повному
обсязі. Відповідач вважає, що збитки, які просить стягнути позивач, виникли з
вини позивача.

В
судовому засіданні 11.01.2006р. оголошено перерву на 18.01.2006р.

Розгляд
справи відкладався з 18.01.2006р. на 14.02.2006р.

Згідно
ухвали господарського суду від 14.02.2006р. провадження у справі зупинено в
зв'язку з призначенням у справі судової експертизи, проведення якої доручено
Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно
ухвали господарського суду від 14.05.2007р. проведення судової експертизи
доручено Приватному підприємству науково-виробничій фірмі „ДНІПРО-Експерт К”.

Згідно
ухвали господарського суду від 30.09.2008р. провадження у справі поновлено,
розгляд справи призначено в судове засідання на 14.10.2008р.

Розгляд
справи відкладався з 14.10.2008р. на 30.10.2008р.

В
судові засідання, призначені для розгляду справи після поновлення провадження у
справі, представники позивача та відповідача не з'явилися. Позивач та
відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення
судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про
вручення рекомендованих поштових відправлень.

Згідно
ухвали господарського суду від 18.01.2006р. за погодженням представників сторін
строк вирішення спору продовжено до 01.03.2006р.

Згідно
ухвали господарського суду від 14.10.2008р., винесеної заступником голови суду
Камша Н.М., строк вирішення спору продовжено терміном на один місяць.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши доводи представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2003р.
Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство
"Дніпро-Софт, ЛТД" (м. Дніпропетровськ), як виконавець, та
Підприємець-фізична особа ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ), як замовник, уклали
договір № 12/09 (надалі -Договір), за умовами якого виконавець забезпечує поставку
обладнання, монтаж та здачу в експлуатацію системи кондиціонування та
вентиляції повітря, а замовник приймає обладнання та змонтовану систему та
оплачує їх на умовах договору (п.1.1. Договору).

Згідно
п.1.2. Договору виконавець виконує гарантійне обслуговування та гарантійний
ремонт обладнання протягом двох років з моменту введення в експлуатацію.

Вартість
робіт та обладнання визначається в специфікації, яка є невід'ємною частиною
Договору, і складає 69 932, 63 грн. (п.3.1. Договору).

Додатком
до Договору є специфікація на загальну суму 69 932, 63 грн., яка не містить
відміток про узгодження її сторонами.

Згідно
п.3.2. Договору замовник здійснює попередню оплату в розмірі 50% за обладнання,
матеріали та монтаж від узгодженої сторонами їх вартості протягом 3-х днів з
моменту підписання Договору. Залишок -після підписання акту виконаних робіт.

Договір
діє з моменту його підписання сторонами до остаточного виконання договірних
зобов'язань та оформлення акту приймання-передачі робіт (п.5.1. Договору).

05.07.2004р.
позивачем складено акт № 26/05 виконаних робіт на поставку та монтаж
вентиляційного обладнання на загальну суму 22 156, 40 грн., який направлено
відповідачу 02.06.2005р.

Акт №
26/05 від 05.07.2004р. не містить підпису відповідача, який би свідчив про
прийняття виконаних позивачем робіт.

Також,
05.07.2004р. позивач виписав рахунок № 85/07 на оплату спірної суми -22 156, 40
грн.

Позивач
посилається на неоплату виконаних робіт відповідачем, що і є причиною спору.

Стаття
526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Як
зазначалося вище, умовами Договору передбачена попередня оплата в розмірі 50%
за обладнання, матеріали та монтаж від узгодженої сторонами їх вартості
протягом 3-х днів з моменту підписання Договору. Залишок -після підписання акту
виконаних робіт.

Попередня
оплата на умовах  Договору не
здійснювалася.

За
таких обставин, за положеннями Договору підставою для оплати виконаних робіт є
акти виконаних робіт, строк оплати -відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України.

Як
зазначено вище, 05.07.2004р. позивач виписав рахунок № 85/07 на оплату спірної
суми -22 156, 40 грн. Доказів направлення названого рахунку відповідачу
матеріали справи не містять. Матеріали справи містять докази направлення
відповідачу рахунку № 85107 02.06.2005р., однак такий рахунок в матеріалах
справи відсутній, з огляду на що у суду відсутні підстави стверджувати про
тотожність рахунків № 85/07 та № 85107.

28.06.2005р.
позивач направив відповідачу претензію на оплату спірної суми основного боргу
-22 156, 40 грн. (докази направлення -в матеріалах справи).

Спірна
сума відповідачем не оплачена.

Згідно
п.2.2.3. замовник (відповідач) прийняв на себе зобов'язання підписати акти
приймання-передачі виконаних робіт в дводенний строк з моменту їх отримання або
надати письмову мотивовану відмову.

Акт
виконаних робіт № 26/05, на який посилається позивач в обґрунтування позовних
вимог, відповідачем не підписаний.

Мотивована
відмова від підписання акту № 26/05 від 05.07.2004р. відповідачем позивачу не
надавалася.

За
приписами ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови
однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він
підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути
визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви  відмови другої сторони від підписання акта
визнані судом обґрунтованими.

Відповідач
заперечує проти позову, зокрема з тих підстав, що роботи виконані позивачем не
в повному обсязі та не з дотриманням вимог щодо якості їх виконання.

Матеріали
справи містять ряд актів виконаних робіт, підписаних позивачем, та рахунків на
оплату, виставлених позивачем відповідачу, що складені в період дії Договору,
інших, ніж ті, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог.

Позивачем
та відповідачем надані наступні акти виконаних робіт:

- акт
№ 114-034 від березня 2004 року  (без
дати) на суму 8 681, 40 грн.

- акт
№ 01-044 від 01.04.2004р. на суму 2 599, 80 грн.

- акт
№ 01-044 від 01.04.2004р. на суму 5 041, 80 грн.

- акт
№ 01-044 від 01.04.2004р. на суму 8 681, 40 грн.

- акт
№ 170-044 від 26.04.2004р. на суму 502, 20 грн.

- акт
№ 37-054 від 12.05.2004р. на суму 6 134, 44 грн.

- акт
№ 83-054-2 від 19.05.2004р. на суму 1 335, 00 грн.

- акт
№ 83 -054-1 від 19.05.2004р. на суму 392, 00 грн.

Як вбачається
з викладеного, позивач склав три акти виконаних робіт від 01.04.2004р. під
одним і тим же номером та на різні суми, один із яких до того ж повністю за
змістом відповідає акту виконаних робіт № 114-034 від березня 2004 року  (без дати) на суму 8 681, 40 грн.

Позивачем
виписані наступні рахунки:

- №
03/10 від 01.10.2003р. на суму 18 610, 33 грн.

- №
222/11 від 24.11.2003р. на суму 10 110, 00 грн.

- №
01/04 від 01.04.2004р. на суму 5 875, 45 грн.

- №
78/04 від 07.04.2004р. на суму 6 744, 00 грн.

- № 163/04
від 16.04.2004р. на суму 4 388, 00 грн.

- №
231/04 від 23.04.2004р. на суму 5 527, 80 грн.

- №
49/05 від 10.05.2004р. на суму 7 120, 00 грн.

- №
122-04-1 від 17.05.2004р. на суму 2 390, 00 грн.

- №
122-04-2 від 17.05.2004р. на суму 1 335, 00 грн.

- №
89-04 від 19.05.2004р. на суму 4 300, 00 грн.

- №
142-04 від 26.05.2004р. на суму 1 700, 00 грн.

- №
163/04 від 23.06.2004р. на суму 10 388, 00 грн.

- №
49/07 від 07.07.2004р. на суму 1 900, 00 грн.

Загальна
сума за виписаними рахунками, що приведені вище, становить 80 388, 58 грн., що
є за межами договірної суми. Крім того, як зазначено вище, позивач виписав
рахунок № 85/07 на суму 22 156, 40 грн.

З
матеріалів справи не вбачається, що виписані позивачем рахунки відповідають
складеним позивачем актам виконаних робіт.

З
метою з'ясування обставин виконання позивачем робіт та поставки обладнання,
вказаних в акті  № 26/05 від 05.07.2004р.
та в цілому за Договором, їх відповідності умовам Договору, специфікації до
Договору, державним будівельним нормам та правилам, вимогам, що звичайно
ставляться до таких робіт, у справі призначалася судова експертиза.

Судова
експертиза у справі не проведена в зв'язку з відсутністю у науково-дослідних
інститутах судових експертиз України відповідних фахівців.

Вимоги
суду до сторін спору запропонувати експерта, експертну установу, який (яка)
зможе провести судову експертизу, не призвели до проведення судової експертизи
у справі та отримання експертного висновку.

Виходячи
із розрахунку суми основного боргу, наданого позивачем, заявлена до стягнення
сума основного боргу -22 156, 40 грн. є різницею між договірною вартістю робіт
та обладнання та сумою здійснених відповідачем оплат за Договором (69 932, 63
грн. -47 776, 23 грн.).

Отже,
з огляду на позовні вимоги, позивач вважає, що виконав роботи та поставив
обладнання в повному обсязі, обумовленому Договором.

Між
тим, згідно положень, закріплених в п.1.1. Договору, виконання зобов'язань
позивача по поставці обладнання та його монтажу має закінчуватися здачею в
експлуатацію системи кондиціонування та вентиляції повітря. Обставини здачі в
експлуатацію змонтованого об'єкту позивач не довів.

Згідно
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК
України). За викладеного, враховуючи відсутність належних доказів у справі в
підтвердження виконаного позивачем обсягу монтажних робіт та поставленого
обладнання, заперечення відповідача проти позову з підстав невиконання
позивачем робіт в повному обсязі, тобто недоведеністю обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд не вбачає підстав для задоволення позову в
частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 22
156, 40 грн.

Відповідно
до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором
або законом (ч.1 ст. 548 ЦК України).

Відповідно
до п.4.2. Договору за несвоєчасну оплату замовник сплачує виконавцю пеню в
розмірі 0,1% від загальної вартості Договору за кожен день прострочки, але не
більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно
до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Оскільки
суд не вбачає підстав для стягнення основного боргу, відповідно, порушення
відповідачем зобов'язань по своєчасній оплаті, які забезпечені неустойкою,
прострочення виконання грошового зобов'язання, є неправомірними та не
підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь
позивача пені у сумі  78, 55 грн. та 3%
річних у сумі 498, 51 грн.

Не
підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь
позивача матеріальної шкоди (реальних збитків) на відновлення свого порушеного
права у справі № 18/447: державне мито -230, 00 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу -118, 00 грн.; матеріальної
шкоди: витрати на оплату юридичних послуг у сумі 500, 00 грн.

Вимоги
щодо стягнення матеріальної шкоди позивачем заявлені на підставі ст. 623 ЦК
України, згідно частини першої якої боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Сплачені
позивачем у справі № 18/447 державне мито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу є судовими витратами, а не збитками позивача,
які, як судові витрати,  розподіляються
господарським судом при вирішенні спору згідно ст. 49 ГПК України.

З
огляду на відсутність обставин порушення відповідачем зобов'язання, відсутні
підстави для стягнення матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на оплату
юридичних послуг. В будь-якому випадку, витрати позивача на оплату юридичних
послуг не є тими необхідними витратами, за наявності яких можна стверджувати
про понесену матеріальну шкоду від порушення зобов'язання.

Враховуючи
встановлені обставини справи, суд відхиляє доводи позивача у справі.

Відповідно
до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись
ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В
позові - відмовити.

Судові
витрати віднести на позивача.

Повернути
Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробничому підприємству
"Дніпро-Софт, ЛТД" (м. Дніпропетровськ) зайво сплачене згідно
платіжного доручення № 683 від 04.11.2005р., яке знаходиться в матеріалах
справи, державне мито у сумі 4 (чотири) грн. 19 коп., про що видати довідку.

Суддя                                                                                                        Л.А.
Коваль