СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

06
червня 2008 р.
Справа  № 16/52

10
год. 35 хв.

за
позовом              Ужгородської міжрайонної прокуратури
в інтересах держави в особі Ужгородської міжрайонної державної
податкової інспекції, м. Ужгород

до
відповідача 1
підприємця  ОСОБА_1, м. Чоп

до
відповідача 2
страхового товариства з
додатковою відповідальністю „Глобус”, м. Київ

про
визнання недійсними
договору на інформаційно-консультаційне обслуговування в галузі страхування та
надання послуг в укладенні договорів страхування від 05.01.04 та договору
комерційного посередництва (агентських відносин) від 01.04.06 та стягнення
коштів у сумі 683830,00 грн.

Суддя
О.В. Васьковський

При
секретарі  Зизень І.І.

Представники:

Прокурор
-Сливка Я.Б.

від
позивача -Савицький
С.І. -державний податковий інспектор юридичного відділу           (дов. від 30.07.78 №10275/с/10-0),
Глоба М.М. - головний державний податковий ревізор-інспектор відділу
контрольно-перевірочної роботи (дов. від 04.06.08 №7340/Г/10)

від
відповідача 1 -ОСОБА_2.
(дов. від 04.06.08)

від
відповідача 2 -Петюшка
Р.В. -начальник юридичного відділу (дов. від 20.02.07  №0356-ЮРС)

СУТЬ
СПОРУ: про визнання
недійсними договору на інформаційно-консультаційне обслуговування в галузі
страхування та надання послуг в укладенні договорів страхування від 05.01.04 та
договору комерційного посередництва (агентських відносин) від 01.04.06 та
стягнення коштів у сумі 683830,00 грн.

Підставою
звернення прокурора з позовом є необхідність захисту інтересів держави, що
полягає у поповненні державного бюджету шляхом повного та своєчасного
надходження податків та зборів, оскільки здійснення діяльності юридичних осіб,
спрямованої на ухилення та приховування від оподаткування грошових коштів,
призводить до неможливості державою достатньо фінансувати пріоритетні сфери
економічного, соціального і культурного життя суспільства.

Позивав
позов прокурора підтримав та просить задоволити позов, мотивуючи тим, що    між відповідачами укладено договір на
інформаційно-консультаційне обслуговування в галузі страхування та надання
послуг в укладенні договорів страхування від 05.01.04 та договір комерційного
посередництва (агентських відносин) від 01.04.06, які завідомо суперечать
інтересам держави і суспільства, внаслідок чого повинні бути визнані недійсними  відповідно до ст. 207 Господарського кодексу
з тих підстав, що у відповідача 1 відсутній відповідний дозвіл (ліцензія),
тобто свідоцтво на право здійснення діяльності страхових та перестрахових
брокерів та при виконанні зобов'язань по вказаним договорам відповідач 1 не мав
статусу ні страхового брокера, ні страхового агента. Зокрема вказує, що
відповідач 1 бланки страхових полісів від відповідача 2 не отримував, страхові
поліси не реалізовував, за них не звітувався, винагороди за реалізацію
страхових полісів не отримував. Виконання зобов'язань відповідачем 1 по
оспорюваним договорам та складення актів виконаних робіт здійснювалися з
порушенням вимог чинного законодавства, а саме Закону України „Про
страхування”, Положення про реєстрацію страхових та перестрахових брокерів і
ведення державного реєстру страхових та перестрахових брокерів, Закону України
„Про бухгалтерський облік та фінансову діяльність в Україні”, наказу
Міністерства фінансів України „Про положення про документальне забезпечення
записів у бухгалтерський облік”. Позивач посилається на ст. 208 Господарського
кодексу України, та просить суд застосувати наслідки передбачені вказаною
статтею та стягнути з відповідача 1 в доход держави одержані від відповідача
2  кошти за виконання зобов'язання за
договорами.

Відповідач
1 заперечує проти позову, обґрунтовуючи свої заперечення та доводи у письмовому
запереченні  від 03.06.08. Зокрема
вказує, що невірним є твердження позивача, що він не є страховим агентом, а
також ним не отримувалися та не реалізовувалися страхові поліси, оскільки він
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, вид діяльності за КВЕД
-допоміжна діяльність у сфері фінансів та страхування, який включає, в тому
числі і діяльність, що тісно пов'язана зі страхуванням, діяльність страхового
агента, на здійснення якої відповідачем 2 йому видане доручення. Відповідач 1
не погоджується з висновком позивача, що акти виконаних робіт не відповідають
вимогам закону, а зобов'язання по договорах виконувалися всупереч закону.
Посилання прокурора та позивача на порушення         ч. 1 ст. 227 ЦК України, ч. 1 ст. 207,
ч. 1 ст. 208 ГК України відповідач 1 вважає безпідставним і необґрунтованим.

Відповідач
2  позов заперечує. Свої заперечення та
доводи відповідачем 2 наведено у
письмовому запереченні від 04.05.08. Зокрема, не погоджується з  висновками позивача про фіктивність
господарських операцій згідно договорів, укладених між ним та відповідачем 1 та
про їх суперечність інтересам держав і суспільства, а також невідповідності
вимогам закону актів виконаних робіт згідно договорів. Відповідач підтвердив
факт надання відповідачу 1 довіреностей
на підставі укладених договорів, якою уповноважив відповідача 1
рекламувати, консультувати, пропонувати страхувальникам страхові послуги,  що і було основою діяльності по наданню
послуг на підставі договорів.

У
судовому засіданні 05.06.08, відповідно до ч.2 ст. 150 Кодексу
адміністративного судочинства України, оголошувалася перерва.

Відповідно
до ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні
06.06.08 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до
ч.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, судом повідомлено, що
повний текст постанови буде виготовлено 27.06.08.

Заслухавши
пояснення представників сторін та доповнення прокурора, розглянувши матеріали
справи, суд встановив:

Між
відповідачем 1 (виконавець по договору) та відповідачем 2 (замовник по
договору) 05.01.04 укладено договір на інформаційно-консультаційне
обслуговування в галузі страхування та надання послуг в укладенні договорів
страхування від (далі -договір від 05.01.04), згідно умов якого відповідач 2
доручив, а відповідач 1 взяв на себе зобов'язання: здійснити аналіз стну
страхового поля та надати замовнику рекомендації щодо його розширення; надати
потенційним клієнтам  інформацію
(консультацію) щодо умов укладення договорів страхування, їх чинності та дій
страхувальника при настанні  страхового
випадку; надавати інші інформаційно-консультаційні послуги в галузі страхування
відповідно до Переліку; надавати послуги в укладені договорів страхування чи
сприяти їх укладенню від імені замовника та на визначених замовником умовах
(п.1.1. договору від 05.01.04)

Між
відповідачем 1 (виконавець по договору) та відповідачем 2 (замовник по
договору) 01.04.06 укладено договір комерційного посередництва (агентських
відносин) (далі -договір від 01.04.06), згідно умов якого відповідач 2 доручив,
а відповідач 1 взяв на себе зобов'язання: організувати страхову діяльність в
Закарпатській області відповідно до чинного законодавства та вказівок
замовника, в тому числі його агентську мережу; здійснювати  аналіз стану страхового ринку та надати
замовнику рекомендації щодо його розширення; надавати потенційним клієнтам
інформацію (консультацію) щодо умов
укладення договорів страхування, їх чинності та дій страхувальник при
настанні страхового випадку; надавати інші послуги в галузі страхування
відповідно до переліку; здійснювати заходи по недопущенню страхових випадків, а
при їх настанні проводити первинні дії щодо фіксації та збору документів по
страховому випадку для передачі їх замовнику відповідно до технологічних
вказівок (п.1.1. договору від 01.04.06).

Про
прийняття виконаних робіт згідно договору від 05.01.04 за послуги в галузі
страхування за січень, лютий, березень 2005 року, січень, лютий, березень 2006
року, між відповідачем 1 та відповідачем складено акти виконаних робіт від
01.02.05, 01.03.05, 01.04.05, 01.02.06, 01.03.06, 03.04.06 та про прийняття
виконаних робіт (послу) за квітень-грудень 2006 року та січень 2007 року  згідно договору від 01.04.06 між відповідачем
1 та відповідачем складено акти виконаних робіт від 01.05.06, 02.06.06,
03.07.06, 01.08.06, 01.09.06, 02.10.06, 01.11.06, 01.12.06, 02.01.07, 02.02.07.
Загальна вартість виконаних відповідачем 1 робіт (послуг) склала 683830 грн.,
які оплачені відповідачем 2 надані відповідачем 1 послуги оплачено, що
підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками про рух
коштів на рахунку.

Ужгородською
міжрайонною державною податковою інспекцією проведено документальну планову
перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів) по питанню дотримання вимог податкового
законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з 01.01.05 по 31.12.07, про що
складено акт від 12.02.08 №13/17-2/), де зафіксовано порушення ст. 13
Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян”, п. 3,
п. 4.5. та п.7.2. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” та пп.
17.1.3. п. 17.1. ст. 17 Закону України „ Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, в
результаті чого підприємцю ОСОБА_1. донараховано 10846.00 грн. податку на
додану вартість за 2007 року та 12191,02 грн. податку з доходів фізичних осіб,
згідно річного перерахунку за 2007 рік.

Також,
документальною перевіркою встановлено та зазначено у вказаному акті, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1. при виконанні робіт, наданню послуг СТДВ „Глобус”
порушено Закон України „Про бухгалтерський облік та фінансову діяльність в
Україні” „996-ХІV від 16.07.1999р.; наказу Міністерства фінансів України „Про
положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерський облік” №88
від 24.05.1995р.; ст. 15 Закону України „Про страхування” №85/96-ВР від
07.03.1996р.; п.1.6 ст. 1 „Положення про реєстрацію страхових та пере страхових
брокерів і ведення державного реєстру страхових та перестрахових брокерів” від
28.05.04 №736.

Аналізуючи
доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку про відмову у позові,
виходячи з наступного.

Доводи
позивача, з посиланням на абз. 3 ст. 15 Закон України „Про страхування”, п.
1.6. ст. 1, п. 7.9. Положення про реєстрацію страхових та перестрахових
брокерів і ведення державного реєстру страхових та перестрахових брокерів,
Закон України „Про бухгалтерський облік та фінансову діяльність в Україні”,
наказ Міністерства фінансів України „Про положення про документальне
забезпечення записів у бухгалтерський облік”, ст. 227 Цивільного кодексу
України та статті 207, 208 Господарського кодексу України, полягають у тому, що
укладений між відповідачами договір від 05.01.04 та договір від  01.04.06 не відповідають вимогам закону, є
такими, що суперечить інтересам держави, внаслідок чого має бути визнаний
недійсним з тих підстав, що при виконанні зобов'язань по вказаних
договорах  у відповідача 1 було відсутнє
свідоцтво на право здійснення діяльності страхових та перестрахових брокерів, а
також відповідач 1 не мав статусу ні страхового брокера, ні страхового агента,
бланки страхових полісів від відповідача 2 не отримував, страхові поліси не
реалізовував, за них не звітувався, винагороди за реалізацію страхових полісів
не отримував, у зв'язку з чим є підстави застосувати наслідки передбачені ч. 1
ст. 208 Господарського кодексу України.

В
абз. 3 ст. 15 Закону України „Про страхування”
визначено, що страхові
брокери  -  юридичні
особи  або фізичні особи, які
зареєстровані  у встановленому порядку як
суб'єкти підприємницької діяльності та здійснюють за винагороду посередницьку
діяльність у страхуванні  від  свого
імені  на  підставі
брокерської  угоди з особою,  яка має потребу у страхуванні як
страхувальник.

Відповідач
1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, про що останньому
видано свідоцтво державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_1,
вид діяльності за КВЕД -67: допоміжна діяльність у сфері фінансів та
страхування. Цей вид включає діяльність пов'язану зі страхуванням, зокрема
діяльність страхових агентів.

Відповідно
до абз. 1 ст. 15 Закону України „Про страхування” страхова діяльність  в
Україні може  провадитися  за участю страхових  посередників.
Страховими  посередниками  можуть бути страхові або перестрахові
брокери, страхові агенти. В абз. 7 цієї ж статті вказано, що  страхові агенти - фізичні особи або юридичні
особи, які діють від  імені  та
за  дорученням страховика і виконують
частину його страхової  діяльності,  а
саме:  укладають  договори страхування, одержують страхові
платежі, виконують роботи, пов'язані із здійсненням страхових виплат та
страхових відшкодувань. Страхові агенти є
представниками  страховика і діють
в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком.

Відповідно
до ч. 1 Положення про порядок провадження діяльності страховими посередниками
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 1996 р. №1523
агентська діяльність -діяльність суб'єктів підприємницької діяльності,
уповноважених діяти від імені та на підставі доручення одного або більше
страховиків,  щодо рекламування,
консультування, пропонування
страхувальникам   страхових  послуг
та  проведення роботи,  пов'язаної
з   укладенням   та
виконанням   договорів
страхування   (підготовка і
укладення  договорів  страхування, виконання робіт з обслуговування  договорів),
у тому  числі оформлення  всіх
необхідних  документів  для
своєчасної  виплати страхових сум
або страхового відшкодування, а також здійснення цих виплат.

На
підставі договорів від 05.01.04 та від 01.04.06 відповідач 2 видано відповідачу
1 довіреності від 03.01.05 та від 01.04.06, яким відповідача 1 (страхового
агента згідно довіреностей) уповноважено представляти інтереси компанії перед
третіми особами для чого надано право, зокрема, рекламувати, консультувати,
пропонувати страхувальникам страхові послуги, що і було основною діяльністю по
наданню послуг на підставі вказаних договорів. Реалізація страхових полісів та
укладення договорів страхування відповідачем 1 не проводилася, що останнім та
відповідачем 2 підтверджується.

Отже,
при виконанні зобов'язання по договорам від 05.01.04 та від 01.04.06  відповідач 1 здійснював агентську діяльність
як суб'єкт підприємницької діяльності та являвся страховим агентом.

Обсяг
послуг, які надавав відповідач 1 визначені у предметі договорів від 05.01.04 та
01.04.06 та переліку послуг у галузі страхування (а.с.10). Слід відзначити, що
у відповідності до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Із
наведеного випливає, що вступаючи у договірні відносини сторони вільні у виборі
предмету та обсягу агентської діяльності, яку здійснював відповідач 1 на
користь   відповідача 2.

Таким
чином, з наведених підстав, позивач не довів, що договір від 05.01.04 та
договір від 01.04.06, які укладені між відповідачами, не відповідають вимогам
закону, є такими що суперечить інтересам держави та не довів свої вимоги щодо
визнання недійсними вказаних договорів.

Правочин
учинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства
водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже -нікчемним у
відповідності до ст. 228 Цивільного кодексу України. Тому, позови про визнання
такого правочину (договору) недійсним не можуть бути предметом позову. При
цьому, висновок суду щодо нікчемності може бути викладений у мотивувальній
частині рішення.

Отже, у частині вимоги про визнання
договору на інформаційно-консультаційне обслуговування в галузі страхування та
надання послуг в укладенні договорів страхування від 05.01.04 та договору
комерційного посередництва (агентських відносин) від 01.04.06  недійсними на підставі їх вчинення з метою,
що за відомо суперечить інтересам держави і суспільства, провадження у справі
підлягає закриттю, відповідно до  п. 1 ч.
1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно
до ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України якщо господарське зобов'язання
визнане недійсним, як таке, що вчинене з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, то за наявністю наміру в обох сторін -у разі
виконання зобов'язання обома сторонами -в доход держав з рішенням суду
стягується все одержане ними з зобов'язанням.

Оскільки,
як вбачається із вищенаведеного, позивачем не доведено, що спірні договори
вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то у
вимозі про застування наслідків передбачених ст. 208 Господарського кодексу
України, а саме стягнути в доход держави з підприємця ОСОБА_1. одержані кошти у
сумі 683830,00  грн. слід відмовити.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 86, ч.2 ст. 150, п.1 ч.1 ст. 157, ст. ст.
158-163, ч.4 ст.167  Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у
частині позовних вимог про визнання договору на інформаційно-консультаційне
обслуговування в галузі страхування та надання послуг в укладенні договорів
страхування від 05.01.04 та договору комерційного посередництва (агентських
відносин) від 01.04.06   недійсними на
підставі їх вчинення з метою що завідомо суперечить інтересам держави і
суспільства,  закрити провадження.

У решті позову відмовити.

Постанова
набирає чинності протягом 10-ти днів з дня складання в повному обсязі відповідно
до ст. ст. 160, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України і може
бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя
О.В. Васьковський

Повний
текст постанови виготовлено та підписано 27.06.08.