ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.10.08                                                                                           Справа№ 11/180

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Молочник”, м.Житомир

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Агро ЛТД”, м.Жовква

Про стягнення 246922,80грн.

У відкритому судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Ярмоліцький-предст.доручення

Від відповідача: не з’явився

Суть позову:

Розглядається справа за позовом Відкритого акціонерного товариства „Молочник” про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Агро ЛТД” 194015,00грн. основного боргу, 33506,30грн. пені та 19401,50грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду від 17.07.2008року господарський суд Львівської області порушив провадження у справі та призначив до розгляду на 12.08.2008року.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах господарського суду.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився. Конверти адресовані відповідачу повертались із позначкою „за зазначеною адресою не знаходиться”. Однак, відповідно до копії довідки № 2169 управління статистики про включення відповідача до ЄДРПОУ юридична адреса відповідача відповідає адресі зазначеній у позовній заяві, а саме: м.Жовка, вул. Козака, 2а/2.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності сторони, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

29.05.2007року позивач уклав з відповідачем в особі структурно підрозділу договір поставки № 53 на підставі якого відповідач зобов’язався поставити позивачу казеїн згідно специфікації:

- від 05.07.07р.-5000кг. на суму 221000грн. протягом липня 2007року;

- від 19.07.2007року –3000кг. На загальну суму 144000грн. протягом липня-серпня 2007року;

- від 02.08.2007року –10000кг. На загальну суму 500000грн. протягом серпня 2007року.

Позивач сплатив відповідачу в якості авансу 06.07.2007року-221000грн., 19.07.2007року-144000грн. та 03.08.2007року –465000грн.

Загальна сума проведеної позивачем передоплати становить 830000,00грн.

Фактично відповідач поставив позивачу товару на суму 268995,00грн.(за видатковою накладною № 16487 від 24.07.2007року товар у кількості 2975гкг. на суму 131495грн.; за видатковою накладною № 953 від 17.09.2007року в кількості 2750кг. на суму 137500грн.).

Станом на 09.10.2007року заборгованість відповідача складала 561005грн., в зв’язку з чим йому направлено лист-вимогу вих. 534 від 09.10.2007р про допоставку товару, або повернення коштів.

Після претензії відповідач допоставив товар за накладними № 1630 від 14.10.2007року, № 1983 від 21.10.2007року та № 3097 від 11.11.2007року на загальну суму 241990грн.

Крім цього, відповідачем повернуто кошти в сумі 125000,00грн.

З огляду на викладене, станом на 30.04.2008року заборгованість відповідача складає 194015,00грн.

Дану суму позивач просить суд стягнути із рахунку відповідача в примусовому порядку шляхом задоволення позовних вимог.

Крім суми основної заборгованості позивач нарахував 33506,30грн. пені та 19401,50грн. штрафу на підставі п. 7.3 договору, яким передбачено, що у випадку затримки поставки Постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми недопоставленого товару за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на період, на який нараховується пеня. У разі, якщо затримка товару складає більше 10днів Постачальник сплачує штраф в розмірі 10% від ціни недопоставленого товару.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволенню частково з огляду на наступне:

На підставі укладено між сторонами договору поставки № 53 від 29.05.2007року позивачем відповідно до п.3.1 договору здійснено переоплату. Пункт 3.1 договору зазначає, що оплата здійснюється покупцем в гривнях шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника у строк вказаний у специфікації до кожної поставки, яка є невід’ємною частиною договору.

На виконання умов договору відповідно до специфікацій позивач провів переоплату 06.07.2007року в розмірі 221000грн., 19.07.2007року-144000грн. та 03.08.2007року –465000грн.

Загальна сума здійсненої авансу становила 830000,00грн.

Однак внаслідок того, що відповідачем неналежно виконувалися умови договору, станом на 09.10.2007року він заборгував 561005грн., а після проведення ще ряду поставок та повернення частини коштів станом на 30.04.2008року заборгованість відповідача становила 194015грн.

Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського кодексу України, господарсько-торгівельною діяльністю є діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Ч.1 ст. 264 зазначає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного так і придбаних у інших суб»єктів господарювання, здійснюється суб»єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Згідно приписів ч.1 ст. 665 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов”язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов”язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму в розмірі, встановленому домовленістю, відповідно до ст. 632 ЦКУ.

Оскільки відповідач поставивши певну кількість товару та повернувши частину коштів заборгував 194015грн., позивач звернувся до суду із позовом.

Відповідно с.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попереньої оплати товару, не передав товару у встановлений строк, покупець має право вимагати передавання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, коли продавець одержав суму попередньої оплати, а при цьому не передав товар покупцю відповідно до умов договору у встановлений строк, покупець згідно закону має право вимагати від продавця передання оплачених товарів, або повернення суми попередньої оплати. Тобто у покупця виникає можливість пред’явлення до продавця альтернативних вимог - або передати обумовлені договором товари, за які вже була здійснена попередня оплата, або вимагати сплаченої за товар суми. Право вибору належить покупцеві

Згідно частини 2 ст.509 ЦК України, зобов’язання виникають з підстав, вказаних у ст. 11 ЦК України, у тому числі з угод, передбачених законом, а також із угод, хоча і не передбачених законом, але не суперечних йому. Виникнення прав та обов’язків пов’язано з юридичними фактами, які підтверджують виникнення між сторонами правовідносин. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, у силу яких Відкрите акціонерне товариство „Молочник” перерахував кошти в якості авансу, а Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма „Агро ЛТД” зобов’язалось поставити товар.

Пунктом 7.3 договору сторони визначили відповідальність, яка настає у випадку затримки поставки шляхом нарахування пені в розмірі 0,1% від суми недопоставленого товару за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня.

У разі, якщо затримка товару складає більше 10 днів Постачальник сплачує штраф в розмірі 10% від ціни недопоставленого товару.

З огляду на викладене, позивачем в позовній заяві нараховано 33506,30грн. пені та 19401,50грн. штрафу.

В судове засідання 07.10.2008року позивачем подано заяву про збільшення нарахованого штрафу до 56100,00грн. із розрахунку на наявність заборгованості станом на жовтень 2007року в розмірі 561005,00грн.

Крім цього, в судове засідання 07.10.2008року позивачем подано заяву про уточнення суми позовних вимог в зв’язку із повним погашенням позивачем суми основної заборгованості Таким чином, позивач просить суд стягнути 56100,00грн. штрафу, 33506,00грн. пені, 3368,33грн. сплаченого держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Як вбачається із представлених суду матеріалів відповідно п. п.4.1 договору сторони передбачили, що поставка здійснюється у строк та на умовах вказаних у специфікації, яка є невід’ємною частиною договору.

У специфікаціях від 19.07.2007року, 05.07.2007року та 05.08.2007року поставка товару повинна була бути здійснена до серпня 2007року.

Однак, станом 09.10.2007року заборгованість відповідача складала 561005,00грн.

Відповідно до п.7.3 договору у разі, якщо затримка товару складає більше 10 днів Постачальник сплачує штраф в розмірі 10% від ціни недопоставленого товару.

З огляду на викладене, позивачем правомірно нараховано 56100,00грн. штрафу та 33506,00грн. пені нарахованої на підставі п. 7.3 договору в розмірі 0,1% від суми недопоставленого товару за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на період, на який нараховується пеня.

Таким чином, стягненню підлягає 56100,00грн. штрафу, 33506,00грн. пені, 896,06грн. держмита з огляду на здійснену відповідачем проплату основної заборгованості до 18.06.2008року, тобто до моменту подачі позивачем позову до Господарського суду Тернопільської області (позов подано 16.07.2008року), 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ст. 33 ГПК України, зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК)

Керуючись ст. 49, п.1.1 ст.80, ст.ст. 82-84, 116 ГПК України,

суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Агро ЛТД”, м.Жовква, вул. Козака, 2а/2 () на користь Товариства з Відкритого акціонерного товариства „Молочник”, м.Житомир, вул. Заводська, 21 () 56100,00грн. штрафу, 33506,00грн. пені, 896,06грн. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 194015,00грн. провадження у справі припинити.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Сало І.А.