ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2008 р. Справа № 15/337-08

вх. № 6952/3-15

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Кравцов І.Л. відповідача - не з*явився, другий відповідач- не з*явивися

розглянувши справу за позовом ПОСП "Прогрес" с. Тихопілля

до Лозівська районна державна адміністрація Харківської області м. Лозова, Лозівське бюро технічної інвентаризації м.Лозова

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Приватно - орендне сільськогосподарське підприємство "Прогрес" ( позивач) просить суд визнати за собою право власності на нерухоме майно, що розташоване у с. Тихопілля ,Лозівського району Харківської області,а саме : будівлю склад літ "Д-1" по вулиці Парковій, буд 8, будівлю зерносховища літера "Б-1" по вулиці Перемоги, буд15, будівлю молочно-товарної ферми №1 (корівник) літ "А-1" по вулиці Перемоги, буд 16, будівлю контори літера "А-2" по вулиці Полтавській, буд 39.

Перший відповідач- в судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи.

Другий відповідач-в судове засідання не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи.

Справа розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне, що згідно Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки»всі колективні сільськогосподарські підприємства протягом грудня 1999 - квітня 2000 року були реформовані в приватні підприємства (ПСП, ТОВ, ПОСП і т.п.) на засадах приватної власності на землю та майно.

Відповідно підпункту «а»пункту 1 вищезгаданного Указу передбачається -

«забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування)». Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями;

-сприяння керівникам і спеціалістам колективних сільськогосподарських підприємств, що реформуються, у реорганізації зазначених підприємств і створенні на їх базі приватних формувань.

Реформування проводилось згідно Методичних рекомендацій інституту аграрної економіки Української академії аграрних наук в 2000 році.

Указ Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян в процесі реформування аграрного сектора економіки»та постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року №177 «Про врегулювання питаннь щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки»врегулювали правові відносини в майнових питаннях бувших членів КСП.

Щодо виділення частки паю позивачу в натурі - керуючись Наказом Міністерства Аграрної Політики України № 62 від 14.03.2001 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств»п.8 Використання майнових паїв їх власниками

Кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів:

об'єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу;

об'єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду;

отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім'ї і використати його на свій розсуд;

відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Пункт 9. Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Пункт 10. З метою реалізації права власності громадян на майнові паї комісія: визначає користувачів пайового фонду майна реорганізованого підприємства, до яких перейшли зобов'язання з виділення майнових паїв співвласникам. Підставою для визначення користувача є: акти приймання-передавання майна при реорганізації КСП, роздільні (передавальні) баланси, інвентаризаційні описи або встановлений факт використання майна пайового фонду;

приймає від власників майна заяви на ім'я керівника підприємства-правонаступника (користувача майна) про способи використання належних їм майнових паїв у відповідності до пункту 8 цього Положення;

на основі заяв формує групи співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які прийняли рішення отримати майно в індивідуальну власність;

складає список осіб, які з різних причин не прийняли жодного із рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями (далі - невитребувані паї);

для визначення розмірів майнових паїв членів реорганізованого підприємства та належного оформлення реалізації їх прав, за кожною із таких груп обчислює:

1) загальну вартість майнових паїв, що належать співвласникам, та загальний відсоток цих паїв у пайовому фонді реорганізованого підприємства, який записується у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат);

2) загальну вартість майнових паїв та загальний відсоток паїв осіб у пайовому фонді реорганізованого підприємства, які виявили бажання отримати паї в індивідуальну власність;

3) загальну вартість майнових паїв та загальний відсоток невитребуваних паїв;

визначає, виходячи із уточненої величини пайового фонду реорганізованогопідприємства та відповідно до структури пайового фонду, вартість майна за групами, відображеними в структурі пайового фонду;

готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення у натурі окремо для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність, та для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин не прийняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями.

Виділення майна в натурі окремим власникам чи групам власників

Пункт 15. Виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством -користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі -Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

При виділенні майна у натурі групі співвласників, які уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, співвласники передають підприємству-правонаступнику (користувачу) один примірник цього договору і копію рішення зборів співвласників про виділення майна в натурі.

Підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітки про виділення майна в натурі у спільну часткову власність у Свідоцтвах цієї групи співвласників, що засвідчені підписом керівника підприємства та печаткою.

Свідоцтва з відмітками про виділення майна в натурі у спільну часткову власність, акт приймання-передачі майна та договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, можуть бути підставою для оформлення співвласниками прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

По суті заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне, що 01.02.2002 року між співвласниками майна, що належало їм на праві спільної часткової власності (продавці) в особі уповноваженої Лаптеєвої К.О.,що діяла на підставі договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном,що знаходилось у спільній частковій власності від 31.05.2001 року та ПОСП "Прогрес" Лозівського району був укладений договір №52 ( а.с.30).

Предметом даного договору було встановлено наступне, що "Продавець" (співвласники майна) передає, а ПОСП "Прогрес" (покупець) приймає та сплачує вартість майна за згодою сторін (п.1.1 договору).

Розмір частки кожного із співвласників у спільному майні, що є предметом даного договору визначається у вартостному виразі у відсотках.

Відповідно до п.1.3. сторони домовились , що право власності на майно переходить після підписання акта прийому-передачі.

26.02.2008 року Тихопільська сільська рада Лозівського району Харківської області видала позивачу свідоцтво серії ХА № 138878 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий серифікат). Загальна вартість майна пайового фонду підприємсмтва на 01.02.2002 року становила 726000 грн., частка позивача визнасена в розміррі 55551 грн або 7,65%.

17.01.2006 року між позивачем та уповноваженим представником співвласників майнових паїв було укладено договір № 53 купівлі-продажу майна, що знаходилось у спільній частковій власності на загальну суму 92117 грн.

Рішенням загальних зборів 15.12.2006 року (а.с .57) сторони домовились передати майно відповідно до додатку № 1 в оренду позивачу ( а.с.39-40).про що свідчить додаток № 2 до договору № 53 та акт прийому-передачі від 15.12.2006 року.

01.02.2002 року відповідно до договору купівлі-продажу майна, що знаходиться у спільній частковій власності, додатку № 2 до вказаного договору та акту приймання-передачі майна , генеральний директор ПОСП "Прогрес" прийняла майно виділене в натурі загальними зборами співвлансиків 15.12.2006 року на придбані за договором купвілі-продажу майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

27.09.2007 року між позивачем та уповноваженим представником співвласників майнових паїв було укладено договір № 54 купівлі-продажу майна, що знаходилось у спільній частковій власності на загальну суму 449885 грн та 27.11.2007 року складений акт який свідчить про приймання-передачу майна на суму 449885 грн.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні визначений Законом України „Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень" та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. N 7/5 і зареєстрованим у Мін'юсті 18.02.2002 р. за N 157/6445.

У відповідності до ст. 4 Закону речові права на нерухоме майно, зокрема, право власності фізичних та юридичних осіб на нерухоме майно, що знаходиться на території України підлягають обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до Тимчасового положення, реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється БТІ, на території яких розташований об'єкт нерухомості. Згідно із Тимчасовим положенням міські бюро технічної інвентаризації, як державні реєстратори, реєструють речові права на нерухоме майно на підставі, зокрема, свідоцтва про право власності, яке повинно видаватися відповідною міською радою, тобто відповідачем.

У відповідності до ст. ст. 317, 319 ЦК України власник може на свій розсуд користуватися та розпоряджатися своєю власністю за умови додержання прав інших осіб. Держава не має права втручатися у здійснення власником своїх прав.

Відсутність порушення прав будь-яких осіб підтверджується технічним висновком щодо можливості безперешкодного використання нежитлових приміщень.

У відповідності до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином позивач, який на підставах, визначених законом, є власником вищевказаних нежитлових приміщень .

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

У відповідності до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України захист права власності здійснюється судом, а власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Захист права власності здійснюється, зокрема, визнання судом такого права за заявою власника.

У відповідності до ст. 19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрали законної сили. У відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Способом захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання судом цього права.

У випадку визнання судом права власності на нерухоме майно - таке право, згідно з нормами ст. ст. 181, 182 ЦК України та Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підлягає державній реєстрації в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 4, 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” ст. ст. 15, 16, 182, 321, 331, 392 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України –

ВИРІШИВ:

Визнати за Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Прогрес" ( Харківська обл, Лозівський район, с.Тихопілля, ) право власності на нерухоме майно, що розташоване у с.Тихопілля,Лозівського району Харківської області, а саме : будівлю складу літ"Д-1" по вул.Парковій, буд 8, будівлю зерносховища літ "Б-1" по вулиці Перемоги, буд.15, будівлю молочно-товарної ферми №1 (корівник) літ "А-1" по вул.Перемоги, буд.16, будівлю контори літ. "А-2 "по вул. Полтавської, буд.39.

Суддя

рішення підписане 30.09.2008 року.