ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 9/136

12.08.08

За позовом Приватного підприємства «Профілекс»

До відповідача Приватного підприємства «Юкон - Буд»

Про           стягнення 61843,00 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

Від позивача: Громський О.Л. –довіреність № б/н від 17.07.2007 р.

Від відповідача: не з’явились

Обставини справи:

Позов заявлений про стягнення з відповідача нанесених ним позивачу матеріальних збитків у частині неодержаного прибутку (втраченої вигоди) у сумі 61843,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2008 р. порушено провадження у справі № 9/136 та призначено її до розгляду на 12.08.2008 р.

Позивач в судовому засіданні подав документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав і не надіслав, ухвалу суду від 30.07.2008 р. не виконав, у зв’язку з чим справа розглядалась відповідно до ст. 75 ГПК України та без участі відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Поштове відправлення відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві, та з ухвалою суду від 30.07.2008 р., отримане останнім 01.08.2008 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 05592260 (знаходиться в матеріалах справи).

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судовому засіданні 12.08.2008 р. від останнього до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез»явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов’язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладання розгляду справи, а рівно про можливість розгляду останньої за відсутністю відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Позивач зазначив, що 20.10.2004 р. між ним (Підрядник) та Приватним підприємством “Юкон-Буд» (Генпідрядник, відповідач за позовом) був укладений Договір підряду № 2010/04 від 20.10.2004 р. (надалі за текстом «Договір»).

Відповідно до п. 1.1. Договору Генпідрядник (позивач) доручив, а Підрядник (відповідач) прийняв на себе зобов»язання на виготовлення конструкцій, поставку матеріалів на місце будівництва та монтажу металевої утепленої крівлі на корпусах Інституту розвитку людини, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Крамського, 10, згідно Технічного завдання (Додаток № 1) (надалі за текстом –Роботи). Об»єм, характер та вартість конкретних етапів Робіт повинні були визначатися у Додаткових угодах, які є невід»ємною частиною Договору (п. 1.2.).

Пунктами 4.1., 4.2. визначалось, що здача-приймання виконаних робіт та їх оплата здійснюється поетапно, згідно Додаткових угод, та оформлюється приймально - здавальними актами.

Відповідно до п. 5.2. Договору був передбачений авансовий платіж за кожний етап Робіт, який вказується у Додаткових угодах та складає 70% вартості етапу Робіт.

Вартість Робіт відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1 від 21.10.2004 р. до Договору сторони визначили у сумі 290843,00 грн., надалі за текстом – Додаткова угода № 1), а строки виконання етапів Робіт, їх вартість та строки оплати були встановили у п. 4 наведеної додаткової угоди.

На твердження позивача, відповідачем на виконання умов Договору були перераховані на розрахунковий рахунок позивача за період з 22.10.2004 р. по 30.06.2005 року 229000,00 грн. (останнє встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2007 р. по справі № 9/139 на підставі копій виписок банку за 22.10.04 р., 25.10.04 р., 22.11.04 р., 14.04.05 р.).

Позивачем на виконання умов Договору фактично були виконані Роботи на загальну суму 214006,80 грн. (таке встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2007 р. по справі № 9/139на підставі Довідки про вартість виконаних підрядних робіт за червень 2005 р. (форма № КБ-3) та Акту приймання виконаних підрядних робіт за червень 2005 р. (форма № КБ-2в).

З огляду на наведене позивач вважає, що різниця між договірною ціною Робіт (290843,00 грн.) та сумою фактично отриманих позивачем коштів за виконані ним Роботи (229000,00 грн.), яка складає 61843,00 грн., є його матеріальними збитками, зокрема, позивачем ніби –то не одержано прибуток (втрачена вигода), на який він мав право розраховувати і одержав би у разі належного виконання зобов»язання відповідачем. А тому сума у розмірі та у сумі 61843,00 грн. підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущене вигода) (п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Фактично за позовом визначена позивачем стягувана сума (61843,00 грн.) як різниця між договірною ціною Робіт (290843,00 грн.) та сумою фактично отриманих позивачем коштів за виконані ним Роботи (229000,00 грн.) по Договору. Але при цьому позивач характеризує вищезазначену стягувану суму у вигляді упущеної вигоди.

Судом встановлено, що сума різниці між договірною ціною Робіт та сумою фактично отриманих позивачем коштів за виконані останнім Роботи по Договору не відповідає ознакам упущеної вигоди з огляду на приписи ст. 22 ЦК України.

А відтак, у суду відсутні підстави вважати порушеним цивільне право позивача в порядку п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України і в задоволенні позовних вимог про стягнення 61843,00 грн. збитків (упущеної вигоди) позивачу належить відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача .

Керуючись ст. ст. 22, 837, 839 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          У позові відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

С.М. Жирнов

Дата підписання рішення –14.08.2008 р.