ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.08
р.
Справа № 2/114пн

Суддя
господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при
секретарі  судового засідання Трубачевій
А.О.

розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Імпульс” м. Донецьк

до
відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.
Донецьк

про
визнання права власності на нерухоме майно, виділення в натурі частки в
спільному майні та припинення права спільної часткової власності

За
участю

представників
сторін

від
позивача:      Нежигай І.А. - за довір.

від
відповідача: ОСОБА_1 - приват. підп.

У
судовому засіданні 10.06.2008р. було оголошено перерву до 11.06.2008р.

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач,
Товариство з обмеженою відповідальністю “Імпульс” м. Донецьк, звернувся до
господарського суду з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи - ОСОБА_1 м. Донецьк про визнання за Товариством з обмеженою
відповідальністю “Імпульс” право власності на двоповерхову прибудову загальною
площею 91,8м2 (літера Е'-2), яка розташована за адресою:                        м. Донецьк, пр.
Дзержинського, буд. 64; виділення в натурі частки в спільному нерухомому майні
(цех літера Е-1) загальною площею 82,8 м2, яке розташоване за адресою: м.
Донецьк, пр. Дзержинського, буд. 64 та належить на праві спільної часткової
власності Товариству з обмеженою відповідальністю “Імпульс”; припинити право
спільної часткової власності стосовно 7/100 частини будівлі загальною площею
82,8 м2 (цех літера Е-1), яка знаходиться за адресою: м. Донецьк, пр. Дзержинського,
буд. 64.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на свідоцтво про право
власності на будівлю від 24.05.2000р., технічний паспорт БТІ станом на
21.01.2008р., лист б/н від 08.05.2008р., договір оренди земельної ділянки №
2354 від 02.01.2003., попередній проект, технічний висновок від 25.04.2008р. Як
на правові підстави позову посилається на ст. 357, 358, 364, 392 ЦК України.
Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач
проти задоволення позову заперечує, надав відзив на позовну заяву б/н від
10.06.є2008р., де вказує, що виділ в натурі частки в спільному нерухомому майні
є неможливим через те, що прибудова Е'-2, яка самостійно побудова позивачем,
згідно до технічного паспорту не введена Позивачем в експлуатацію, та
відповідно у нього відсутнє право власності на цю частину нерухомого майна.

Заслухавши
у судовому засіданні представників сторін, розглянувши наявні матеріали справи
та дослідивши надані сторонами докази, суд ВСТАНОВИВ:

Товариство
з обмеженою відповідальністю “Імпульс” відповідно до свідоцтва про право
власності на будівлю від 24.05.2000р. є власником 7/100 частки об'єкту
нерухомості, який розташований у місті Донецьку по проспекту Дзержинського,
буд. 64.

Згідно
до вказаного свідоцтва будівля складається з головного корпусу літера А-1,
А'-1, миючого цеху літера Б-2, цеху літера В-1, Е-1, Ж-1, контори літера Г-1,
гаражу літера Д-1, складів літера З-1, М-1, Л-1, комори літера Г-1, гаражу
Літера Д-1, складів літера З-1, М-1, Л-1, комори літера И-1, котельної літери
К-1, що разом складає - спільне нерухоме майно.

Згідно
до технічного паспорту на громадський будинок станом на 21.01.2008р., що
розташований у м. Донецьк, пр-т. Дзержинського, буд. 64 позивачу належать
наступні об'єкти:  цех літера Е-1  площею 82,8м2, прибудова літера Е'-2 площа
цеху 45,8м2, площа санвузлу 2,4м2 (загальна площа першого поверху 48,2 м2),
другий поверх складається з коридору площею 4,5м2, кабінету площею 18,2 м2,
санвузлу площею 2,4м2, кабінету площею 18,5 м2 (загальна площа другого поверху
43,6м2). Загальна площа обох поверхів прибудови ти літери Е'-2 складає 91,8м2.

Відповідно
до експлікації технічного поверху об'єкт нерухомості прибудова літера Е'-2 був
самостійно побудований.

Позивач
має намір виділити в натурі частку в спільному нерухомому майні, що розташовано
за адресою: м. Донецьк, пр-т. Дзержинського, буд 64, а саме : цех літера Е-1.

При
проведенні переговорів зі співвласниками Спільного нерухомого майна Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1  зазначив про неможливість виділення в натурі
частки в спільному нерухомому майні оскільки частина об'єкту нерухомості не
введена позивачем в експлуатацію, а отже й право власності на цю частину
нерухомості у нього відсутнє.

Позивач
просить виділити в натурі частку в спільному нерухомому майні (цех літера Е-1)
загальною площею 82,8м2, яке розташоване за адресою: м. Донецьк, пр-т.
Дзержинського, 64 та належить на праві спільної часткової власності Товариству
з обмеженою відповідальністю “Імпульс”.

Як встановлено судом позивач
відповідно до свідоцтва про право власності на будівлю від 24.05.2000р. є
власником 7/100 частки об'єкту нерухомості, який розташований у місті Донецьку
по проспекту Дзержинського, буд. 64.

Решта
частина нерухомого майна, що розташоване за адресою належить Приватному
підприємцю ОСОБА_1., Товариству з обмеженою відповідальністю “Алекс”,
Приватному підприємцю ОСОБА_2, Приватному підприємцю ОСОБА_3

Відповідно до ст.355 Цивільного
кодексу України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), що
виникає з підстав не заборонених законом.

Майно
може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної
власності.

Спільна
власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Як
встановлено, судом, згідно з матеріалами справи позивачу на праві власності
належить частина об'єкту нерухомості, а саме цех (літ. Е-1, площею 82,8м2) та
прибудова (Е'-2, площею 91,8м2), що розташовані за адресою : м. Донецьк, пр-т.
Дзержинського, 64.

Статтею
317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права
володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник
згідно із ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно
із ст.364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Договір
про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Як
встановлено судом позивач звернувся до відповідача з листом про надання згоди
для виділення в натурі частині нерухомого спільного майна, а саме цех літера
Е-1 площею 82,8м2, яке знаходиться за адресою: м. Донецьк, пр-т. Дзержинського,
64.

В
листі від 08.05.2008р. відповідач відмовив в наданні згоди щодо виділення в
натурі долі в спільному нерухомому майні, виходячи з того, що частина майна не
введена в експлуатацію.

Відповідно
до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно
із ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове
виконання обов'язку в натурі; припинення правовідношення тощо.

Права
та законні інтереси суб'єктів господарювання та споживачів за нормами           ст.20 Господарського кодексу України
захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав; установлення, зміни
і припинення господарських правовідносин тощо.

За
вимогами ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно
судами. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Суд у
відповідності із ст.16 Цивільного кодексу України може захистити цивільне право
або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як
вказувалось вище, згідно із ст.364 Цивільного кодексу України співвласник має
право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Таким
чином, з урахуванням вимог ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити
передбачене ст.364 Цивільного кодексу України право співвласника на виділення у
натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно
до технічного висновку Донецького обласного центру експертизи та оцінки від
25.04.2008р., встановлено, що існує можливість виділення вказаного приміщення в
натурі.

За
приписами ст. 43 ГПК  України  господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Виходячи
з того, що згідно з ліцензією серії АБ №294208 від 20.10.2005р.                     ЗАТ “Донецькому обласному центру
експертизи та оцінки” надане право здійснювати обстеження та оцінювання
технічного стану будівельних конструкцій, суд приймає до уваги вказаний вище
висновок як доказ, що підтверджує можливість виділення у натурі частки із
спірного майна, що є у спільній частковій власності.

Крім
того суд зазначає, що до матеріалів справи надано Лист від 08.05.2008р., згідно
до якого інші співвласники нерухомого майна, а саме ТОВ “Алекс”, Приватний
підприємець ОСОБА_2., Приватний підприємець ОСОБА_3. надали згоду Товариству з
обмеженою відповідальністю “Імпульс” на виділення в натурі долі в загальному
нерухомому майні, що знаходиться за адресою: м. Донецьк                                    пр-т.
Дзержинського, 64.

З
огляду на вказане вимоги позивача, щодо виділу в натурі частки в спільному
нерухомому майні (цех літера Е-1) загальною площею 82,8 м2, яке розташоване за
адресою : м. Донецьк, пр. Дзержинського, 62 є обґрунтовані доведені належним
чином та підлягають задоволенню.

Таким
чином, оскільки суд дійшов висновку, про виділення в натурі частки в спільному
нерухомому майні (цех літера Е-1) загальною площею 82,8м2 вимоги позивача про
припинення права спільної часткової власності стосовно 7/100 частини будівлі
загальною площею 82,8м2 (цех літера Е-1), що розташоване за адресою : м.
Донецьк,               пр. Дзержинського,
64 підлягають задоволенню.

Також
позивач у позові просить визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю
“Імпульс” права власності на двоповерхову прибудову загальною площею 91,8м2
(літера Е'-2), яка розташована за адресою : м. Донецьк, пр-т. Дзержинського,
буд. 64, зазначені вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно
до матеріалів справи позивачу на праві спільної власності належить частка
об'єкту нерухомості в розмірі 7/100 об'єкту, що розташовані за адресою:                          м. Донецьк, пр-т.
Дзержинського, буд. 64.

Згідно
до паспорту Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації”  за адресою м. Донецьк, пр-т. Джержинського,
буд, 64 розташований самовільно побудований об'єкт нерухомості Літера Е'-2, що
складається з цеху площею 45,8м2, санвузлу площею 2,4м2 (загальна площа першого
поверху 48,2 м2), другий поверх складається з коридору площею 4,5м2, кабінету
площею 18,2 м2, санвузлу площею 2,4м2, кабінету площею 18,5 м2 (загальна площа
другого поверху 43,6м2). Загальна площа обох поверхів прибудови  літери Е'-2 складає 91,8м2.

Зазначений
об'єкт було побудовано позивачем самовільно, що останнім не оспорюється.

Приписами
ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Особа,
яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є
власником цієї речі.

Право
власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо
договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо
право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До
завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів,
обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення
майна).

Позивач
побудував вказані об'єкти зі своїх матеріалів, завершив будівництво, а тому є
правомірним власником об'єктів самовільного будівництва.

Відповідно
до матеріалів справи між Виконавчим комітетом Донецької міської ради
(Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Імпульс” (Орендар)
укладено договір оренди земельної ділянки № 2354 від 02.01.2003р.

Відповідно
до п. 1.1. договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне
користування без виділення в натурі (на місцевості) земельну ділянку площею
483,64 м2, що знаходиться на території Калінінського району м. Донецька по
проспекту Дзержинського, 63 із при будинкової території будівлі для сплати до
місцевого бюджету орендної плати за землю.

Пунктом
2.1. договору визначено, що договір укладається на термін оренди або
перебування у власності Орендаря нежитлового приміщення, що знаходиться на
земельній ділянці за вказаною адресою.

З матеріалів справи слідує, що
вищевказані самовільно побудована прибудова
розташована на земельній ділянці площею 483,64м2, яка знаходиться в
користуванні у Товариства з обмеженою відповідальністю “Імпульс” на підставі
договору оренди земельної ділянки № 2354 від 02.01.03р.

Відповідно
до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать
земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Приписами ст. 328 ЦК України встановлено що,
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів.  Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

Статтею
329 ЦК України визначено, що юридична особа публічного права набуває право
власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у
власність на підставах, не заборонених законом.

Судом
встановлено, що позивачем були здійснені роботи з прибудови до цеху літера Е-1
площею 82,8м2. Як вбачається з матеріалів справи в результаті проведення
вказаних будівельних робіт самовільно було прибудовано об'єкт нерухомості, що
складається з цеху площею 45,8м2, санвузлу площею 2,4м2 (загальна площа першого
поверху 48,2 м2), другий поверх складається з коридору площею 4,5м2, кабінету
площею 18,2 м2, санвузлу площею 2,4м2, кабінету площею 18,5 м2 (загальна площа
другого поверху 43,6м2). Загальна площа обох поверхів прибудови  літери Е'-2 складає 91,8м2.

Згідно
до ст. 4 Закону України “Про власність” власник на свій розсуд користується,
розпоряджається та володіє належним йому майном та може вчиняти відносно цього
майна будь-які дії.

Судом
встановлено, що 21.01.2008 р. Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк була
проведена технічна інвентаризація об'єктів нерухомості, що знаходяться за
адресою м. Донецьк, пр-т. Дзержинського, 64. За результатами обстеження та
обмірювання наявних конструкцій та будівель за цією адресою, було складено
технічний паспорт.

Відповідно
до п. 3 Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової
політики України від 24 травня 2001 року № 127 “Про затвердження Інструкції про
порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна”
технічній інвентаризації підлягають об'єкти (згідно з розділом 2) всіх форм
власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами),
незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи
самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі
будинки, господарські будівлі та споруди.

Роботи
з інвентаризації повинні здійснюватися за обов'язковою участю власника
(власників) будинків, у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що
фіксується в абрисі чи ескізі, з обов'язковим підписанням цих документів
власником (власниками).

Тобто,
відповідно до наданих документів, судом встановлено, що позивачем була
проведено самовільне будівництво, а саме: прибудову (літ. Е'-2).

Статтею
48 Закону України “Про власність” передбачено, що власник може вимагати  усунення будь-яких порушень його права, хоч
би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування
завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським
судом.

Відповідно
до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Згідно
ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів
господарювання захищаються, у тому числі, шляхом визнання наявності або
відсутності прав.

Майнові
права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання, згідно                      ст. 144 Господарського
кодексу України, виникають, у тому числі, внаслідок створення та придбання
майна з підстав, не заборонених законом, а також, внаслідок порушення вимог
закону при здійсненні господарської діяльності.

Відповідно
до частини 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належне затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та
правил.

Пунктом
5 ст. 376 Цивільного кодексу України встановлено, що на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Відповідно
до приписів ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини
справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом
не встановлено із наданих сторонами документів, обставин, які б свідчили, що
самочинне будівництво яке здійснив позивач, порушує права інших осіб.

Згідно
до технічного висновку Донецького обласного центру експертизи та оцінки від
25.04.2008р. встановлено, що будівельні конструкції прибудованих приміщень в
два рівня за адресою: м. Донецьк, пр-т. Дзержинського, 64, знаходяться в
доброму стані та приміщення придатні до експлуатації за призначенням. Існує
можливість виділення даного приміщення в натурі.

За
таких обставин, враховуючи вищезазначені вимоги Цивільного кодексу України,
приймаючи до уваги надані до справи документи, виходячи з того, що спірний
об'єкт збудований на земельної ділянці, яка надана Товариству з обмеженою
відповідальністю “Імпульс” в оренду, а також відсутність будь-яких доказів
порушення будівництвом спірного об'єкта прав інших осіб, позовні вимоги про
визнання права власності на самовільну забудову, підлягають задоволенню.

Заперечення
відповідача викладені в відзиві на позовну заяву спростовуються вище викладеним
та до уваги не беруться.

Судові витрати покладаються на
відповідача в відповідності до ст. 49 ГПК України.

На
підставі викладеного керуючись ст. 4, 48 Закону України “Про власність”,             ст. 16, 376 Цивільного кодексу
України, ст. 20, 144 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 43, 49,
59, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Імпульс” м. Донецьк до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Донецьк про визнання
права власності на нерухоме майно, виділення в натурі частки в спільному майні
та припинення права спільної часткової власності задовольнити повністю.

Виділити
в натурі Товариству з обмеженою відповідальністю “Імпульс” (83055,                 м. Донецьк, вул. Артема, 121,
п/р 0 в ДОФ АКБ УСБ м. Донецька, МФО 334011, ) із
спільної часткової власності нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.
Донецьк, пр. Дзержинського, 64, частку, а саме цех Літера Е-1 загальною площею
82,8м2 у відповідності до технічної документації КП “БТІ                            м. Донецька” згідно
з технічним паспортом від 21.01.2008р.

Припинити
право спільної часткової власності стосовно 7/100 частини будівлі загальною
площею 82,8м2 (цех літера Е-1), яка знаходиться за адресою: м. Донецьк,                 пр. Дзержинського, 64.

Визнати
за Товариством з обмеженою відповідальністю “Імпульс” (83055,                 м. Донецьк, вул. Артема, 121,
п/р 0 в ДОФ АКБ УСБ м. Донецька, МФО 334011, ) право
власності на двоповерхову прибудову загальною площею 91,8м2 (літера Е'-2), яка
розташована за адресою: м. Донецьк, пр. Дзержинського, буд. 64.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, п/р
НОМЕР_1 в Київському ОСБ м. Донецька, МФО 394181, ІНН НОМЕР_2) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю “Імпульс” (83055, м. Донецьк, вул.
Артема, 121,                         п/р
0 в ДОФ АКБ УСБ м. Донецька, МФО 334011, ) судові
витрати: витрати по сплаті державного мита в розмірі 85грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118грн.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Рішення
може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному
порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку
протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя