ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.07.08р.

Справа № 16/122-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Суха Балка", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Відкритого акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 632 717 грн. 00 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Слюсарчук Ю.М..- представник, дов. від 14.01.2008р. №150;

від відповідача: Петрова Т.А.- представник, дов. від 02.01.2008р. №05/01.

СУТЬ СПОРУ:

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерви до 10.06.2008р. та до 01.07.2008р.

Позивач просить стягнути з відповідача 632 717 грн. 00 коп., що складає 500 000 грн. 00 коп. - заборгованості за простим векселем від 10.03.1999 року №0926, 88 478 грн. 00 коп. - відсотків та 44 239 грн. 00 коп. - пені за прострочення платежу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що: - 10.03.1999р. відповідачем на користь представництва фірми „Словенські обходні Дом” було емітовано простий вексель №0926 номіналом 500 000 грн. 00 коп. зі строком погашення –за пред’явленням, але не раніше 10.03.2005р. із застереженням без протесту; - позивач пред’явив до платежу простий вексель №0926 протягом встановленого строку, направивши йому цінним листом з описом Акт пред’явлення векселя до платежу від 11.03.05р. №1 із супроводжувальним листом від 11.03.05р. за вихідним №898 разом з копією цього векселя; - на цей час ВАТ „ЦГЗК” вексель не оплатило; - своєчасно несплачений простий вексель зберігає за собою своє вексельне боргове зобов’язання лише у разі своєчасного протесту, під яким розуміється офіційно засвідчена вимога платежу і його неодержання (стаття 44 Положення №104/1341); - однак, векселедавець, індосант або аваліст можуть через включення у документ і підписаного застереження „оборот без витрат”, „без протесту” або будь-якого іншого рівнозначного застереження звільнити векселедержателя від учинення (для здійснення його прав регресу) протесту в неакцепті або в неплатежі (стаття 46 Положення №104/1341); - простий вексель №0926 від 10.03.1999р. містить застереження „без протесту”, а отже, ВАТ „Суха Балка” має право звернутися до господарського суду Дніпропетровської області без його опротестування в неоплаті в порядку, передбаченому статтею 44 Положення №104/1341; - за приписом статті 48 Положення №104/1341, векселедержатель може вимагати від того, кому він пред’являє позов - суму переказного векселя, неакцептовану або несплачену, з відсотками, якщо вони були обумовлені, відсотки, в розмірі шести від дня строку платежу, витрати, пов’язані з протестом, з пересиланням повідомлення, а також інші витрати, пеню, в розмірі трьох відсотків від дня строку платежу; - згідно статті 70 Положення №104/1341, позовні вимоги, які випливають з переказного векселя проти акцептанта, погашаються після закінчення трьох років з дня строку платежу; - дане положення стосується й простого векселя; - позовну заяву подано позивачем в межах трирічного строку; - станом на 28.02.08р. відповідач не оплатив простий вексель від 10.03.1999р. №0926, який був пред’явлений до платежу; - кількість днів прострочення оплати зазначеного простого векселя становить 1 079 днів (з 16.03.05р. по 28.02.08р.).

Відповідач у відзиві (вх.№6627 від 14.05.08р.) просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що: - спірні відносини за векселем, які є предметом розгляду у справі виникли 10.03.99р. і до них застосовуються норми вексельного обігу, що діяли у той час, а саме Положення про переказний і простий вексель, затверджене постановою ЦВК і РНК СРСР від 07.08.1937р. №104/1341; - відповідно до статті 70 Положення позовні вимоги, які випливають з переказного векселя проти акцептанта, погашаються після закінчення трьох років з дня строку платежу; - вказане стосується і простого векселя; - простий вексель №0926 на суму 500 000 грн. 00 коп., виданий 10.03.1999р. за пред'явленням, не раніше 10.03.2005р.; - трирічний строк позовної давності збігає 11.03.2008р., а позовна заява направлена позивачем до суду після закінчення зазначеного терміну; - стягнення 6% річних та пені відноситься до штрафних санкцій, які не можуть бути застосовані до позивача, так як відносно ВАТ "ЦГЗК" ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2006р. у справі №Б15/211-06 порушено провадження про банкрутство і відповідно до пункту 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; - одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого не нараховується неустойка (штраф, пеня) не застосовуються інші санкції з невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів); - відповідно до пункту 7 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство; - зазначена норма встановлює конкретний відрізок часу, протягом дії якого не нараховується неустойка та не застосовуються інші санкції і цей відрізок часу відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів; - таким чином, боржник повинен виконувати зобов'язання, які виникли після введення мораторію, але пеня і штраф за їх невиконання або неналежне невиконання не нараховуються.

Позивач у запереченні (вх.№8016 від 04.06.08р.) на відзив зазначає про те, що: - трирічний строк вексельної давності, встановлений статтею 70 Положення про переказний і простий вексель пропущено з поважних причин, оскільки згідно статтею 71 Положення встановлено таке поняття, як перерва давності для позовних вимог, які випливають з переказного/простого векселя; - так, перерва давності має силу лише щодо того, проти кого було вчинено дію, яка перериває давність; - оскільки подією, яка перериває строк давності є звернення з позовом до суду (стаття 264 Цивільного кодексу України), то ВАТ „Суха Балка” вважає, що з його зверненням 07.03.2008р. до суду з позовом про стягнення з ВАТ „ЦГЗК” вексельної заборгованості, строк давності перервався.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін не заявлялося.

За згодою представників сторін у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- 10.03.1999р. відповідачем –Відкритим акціонерним товариством „Центральний гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Кривий Ріг на ім’я представництва фірми „Словенські обходні Дом” було емітовано простий вексель №0926 номінальною вартістю 500 000 грн. 00 коп. із застереженням „Без протесту”; строк платежу у векселі зазначений „за пред’явленням”, але не раніше 10.03.2005р.;

- як вбачається представництвом фірми „Словенські обходні Дом” на зазначеному зроблено передавальний напис „Сплатити наказу ДСП „Метал Трейд Кривий Ріг”, а в подальшому ДСП „Метал Трейд Кривий Ріг” зроблено напис „Сплатити наказу ВАТ „Суха Балка”;

- відповідно до статті 21 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" вексель є цінним папером, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю);

- на момент емітування векселя відносини щодо вексельного обігу регулювалися Положенням про переказний та простий вексель, затвердженим постановою ЦВК і РНК СРСР від 07.08.1937р. (№104/1341 (надалі –Положення);

- відповідно до статті 77 Положення до простого векселя застосовуються, оскільки вони не є несумісними з природою цього документа, постанови, які стосуються переказного векселя і які стосуються: - індосаменту (статті 11-20); - терміну платежу (статті 33-37); - платежу (статті 38-42); - позову у разі неакцепту або неплатежу (статті 43-50,

52-54); - платежу у порядку посередництва (статті 55, 59-63); - копій (статті 67 і 68); - змін (стаття 69); - давності (статті 70-71); - неробочих днів, обрахування строків і заборони граціонних днів (статті 72, 73 і 74);

- статтею 34 Положення передбачено, що переказний вексель строком за пред'явленням оплачується при його пред'явленні; він повинен бути пред'явленим до платежу протягом одного року від дня його складання; векселедавець може встановити, що переказний вексель строком за пред'явленням не може бути пред'явленим до платежу раніше визначеного строку; в цьому разі строк для пред'явлення починається з цього строку;

- 11.03.2005р. позивачем –Відкритим акціонерним товариством „Суха Балка” було пред’явлено простий вексель №0926 до платежу, про що свідчить акт №1 пред’явлення векселів до платежу;

- відповідно до акту від 11.03.2005р. №1 пред’явлення векселів до платежу векселедавець (відповідач) здійснює оплату векселів до 21.03.2005р.;

- на момент розгляду справи вексель №0926 відповідачем не оплачено;

- згідно статті 48 Положення векселедержатель може вимагати від того, кому він пред'являє позов: - суму переказного векселя, неакцептовану або неоплачену, з відсотками, якщо вони були обумовлені; - відсотки, в розмірі шести від дня строку платежу; - витрати, пов'язані з протестом, з пересиланням повідомлення, а також інші витрати; - пеню в розмірі трьох відсотків від дня строку платежу;

-          отже, відсотки становлять 88 478 грн. 00 коп. (з 16.03.2005р. по 28.02.2008р.);

-          що стосується вимог позивача щодо стягнення пені у сумі 44 239 грн. 00 коп., то вони є необґрунтованими, виходячи з наступного:

·          ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2006р. у справі було порушено провадження у справі №Б15/211-06 про банкрутство відповідача –Відкритого акціонерного товариства “Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів;

·          відповідно до статті 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій на задоволення вимог кредиторів передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію;

·          відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком;

·          згідно з частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання;

·          отже, пеня є тим спрямованим на забезпечення виконання зобов’язання, заходом, який під час дії мораторію не нараховується;

·          оскільки строк оплати за простим векселем від 10.03.1999р. №0926 настав до порушення провадження у справі про банкрутство відповідача нарахування пені за несвоєчасну оплату за векселем, є безпідставним;

- одночасно, суд не погоджується з думкою відповідача про закінчення строку позовної давності для стягнення заборгованості за простим векселем від 10.03.1999р. №0926, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивачем було надіслано до господарського суду позовну заяву від 06.03.2008р. №02/1081 про стягнення заборгованості за простим векселем 07.03.2008р., тобто до закінчення строку позовної давності; ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2008р. у справі №П16/1653-08, якою була повернена зазначена позовна заява, скасована постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.05.2008р.

З урахуванням викладеного позовні вимоги обґрунтовані у частині стягнення з відповідача 500 000 грн. 00 коп. –заборгованості та 88 478 грн. 00 коп. - відсотків.

Згідно із статтею 49           Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі розподіляються між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (50066, с. Мировське, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області; ; п/р 0150 в ЗАТ КБ “ПриватБанк” м. Дніпропетровськ, МФО 305299) на користь Відкритого акціонерного товариства “Суха Балка" (50015,м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Конституційна,5; ; п/р 2051 в ЗАТ КБ “ПриватБанк” м. Дніпропетровськ, МФО 305299) 500 000 грн. 00 коп. –заборгованості, 88 478 грн. 00 коп. - відсотків, 5 884 грн. 78 коп. - витрати по сплаті державного мита та 109 грн. 75 коп. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України

„ 16„ липня 2008р.