ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"11" листопада 2008 р.

Справа № 4/77

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В. розглянувши матеріали справи № 4/77

за позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії", м. Кіровоград

про стягнення 11 295 313 грн. 35 коп.

Представники сторін:

Позивача: Лебедюк Ю.А., довіреність № 106/10 від15.07.08

Відповідача: А.Кулик, довіреність № 36 від 22.09.2008 року

В судовому засіданні було оголошено перерву з 04.11.2008 року до 11.11.2008 року.

СУТЬ СПОРУ:

Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" подано позов до дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" про стягнення основного боргу за поставлений природній газ в сумі 8 066 466, 48 грн., пені в сумі 702 444,03 грн., втрати від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів в розмірі 2 136 563, 83 грн., трьох відсотків річних за несвоєчасні розрахунки в сумі 389 839, 01 грн.

Відповідач у відзиві від 10.04.2008 року позовні вимоги заперечив лише в частині нарахування втрат від інфляції, трьох відсотків річних та пені посилаючись на ту обставину, що відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів з метою належного виконання зобов'язань перед позивачем.

У доповнені до відзиву від 04.11.2008 року відповідач позовні вимоги не визнає повністю обґрунтовуючи свої заперечення наступним. Згідно умов укладеного договору від 03.07.2008 року № 6/440 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 25.04.2008 року відповідач звільняється від сплати вказаних нарахувань. Крім того, просить врахувати повне погашення заборгованості по основному боргу в сумі 8 066 466, 48 грн., яке відбулося 25.07.2008 року.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ (постачальник) та відповідачем дочірнім підприємством "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" м. Кіровоград (покупець) було укладено договір на постачання природного газу № 06/05-2031 ТЕ-18. Згідно умов вказаного договору п.1.1. постачальник передав у власність покупцю в 2006 році природний газ на загальну суму 21 448 337, 48 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 31.01.2006 року, 28.02.2006 року, 31.03.2006 року, 30.04.2006 року, 31.05.2006 року, 31.10.2006 року, 30.11.2006 року, 31.12.2006 року.

Згідно п. 6.1 договору оплата за газ та послуги з його транспортування проводиться покупцем грошовими коштами у такому порядку: перша оплата в розмірі 34 відсотки від вартості місячних запланованих обсягів постачання та транспортування газу проводяться не пізніше 10 числа поточного місяця, а в подальшому платежі проводяться в плановому порядку по 33 відсотки вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця.

Остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акта приймання-передачі газу до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В п. 5.1 договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м. газу без врахування вартості транспортування газу територією України для платників податку на додану вартість становить 206,40 грн. та цільова надбавка до тарифу на газ (2%) 4,128 грн., та ПДВ в розмірі 0% і вартість транспортування газу територією України 47,50 грн. та ПДВ за ставкою 20% - 9,50 грн., тобто разом до сплати за 1000 куб.м. природного газу 267,528 грн. враховуючи ПДВ.

У відповідності до додаткової угоди № 1 від 15.03.2006 року, № 2 від 22.04.2006 року, № 4 від 23.10.2006 року , № 5 від 24.11.06р. сторони погодили обсяги постачання природного газу на відповідні періоди.

Умови договору та додаткових угод до договору прийняті без будь-яких заперечень чи зауважень, підписані повноважними представниками сторін, а їх підписи скріплено відтисками печаток підприємств.

На виконання умов укладеного договору позивач проводив постачання природного газу відповідачу в обсягах, передбачених додатковими угодами, а відповідач приймав поставлений газ та розпоряджався ним на власний розсуд. Приймання-передача природного газу підтверджується підписаними без зауважень представниками сторін вказаних вище актів прийому-передачі на загальну суму 21 448 337, 38 грн. Факт отримання природного газу, його кількості та вартість відповідачем не заперечується.

Однак, дочірнє підприємство "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової компанії" провело оплату вартості отриманого природного газу лише частково на суму 13 381 871,00 грн., у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 8 066 466,48 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду.

Господарський суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір є договором поставки.

Так, згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Господарським судом приймається до уваги та враховується при винесенні рішення наступні обставини, які мають суттєве значення для винесення законного рішення.

Після звернення позивача до господарського суду для захисту своїх прав з позовом про відшкодування заборгованості, сторони по справі взяли участь в укладенні договору № 6/440 від 03.07.2008 року про організацію взаєморозрахунків відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2008 року № 440 та уклали вказаний договір між Головним управлінням Державного казначейства України в Кіровоградській області (сторона 1), головним фінансовим управлінням Кіровоградської облдержадміністрації (сторона 2), Фінансовим управлінням Кіровоградської міської ради (сторона 3), Департаментом житлово-комунального господарства - головним розпорядником коштів (сторона 4), ДП “Кіровоградтепло” ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (сторона 5), ДК “Газ України” (сторона 6), НАК “Нафтогаз України (сторона остання), предметом якого в результаті вільного волевиявлення, без будь-яких заперечень чи зауважень визначили організацію проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до ст. 54 Закону України “Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” та постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2008 року № 440. Згідно до умов розділу 2 “Порядок проведення взаєморозрахунків” сторони погодили порядок та строки проведення перерахування коштів у розмірі 8 066 466,46 грн. (в розмірі основного боргу), залучених з єдиного казначейського рахунку та фактичне погашення позивачу по справі заборгованості у сумі 8 066 466,46 грн. за природний газ згідно з договором від 30.12.2005 року № 06/05-2031 ТЕ-18 за 2006 рік. У п.5.4 договору № 6/440 від 03.07.2008 року сторони засвідчили, що після виконання вказаного договору, вони не мають одна до одної жодних претензій щодо предмету договору.

На виконання умов договору № 6/440 від 03.07.2008 року відповідач платіжним дорученням № 12 від 25.07.2008 року перерахував на розрахунковий рахунок позивача 8 066 466,46 грн. визначивши призначення платежу: "Стаття 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік за природний газ згідно договору від 30.12.2005 року № 06/05-2031 ТЕ-18 за 2006 рік, а позивач прийняв вказаний платіж згідно до умов договору № 6/440 від 03.07.2008 року. Тобто відповідач і позивач повністю виконали взяті на себе зобов'язання по договору № 6/440 від 03.07.2008 рок .

Виходячи з викладеного господарський суд прийшов висновку, що провадження у справі щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 8 066 466, 46 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю спору.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожитий та неоплачений відповідачем природний газ в сумі 02 коп. необхідно відмовити виходячи з наступного.

В акті звіряння розрахунків від 31.12.2007 року, який підписано сторонами без зауважень, зазначено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 8066466,46 грн. За таких обставин господарський суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу на суму 02 копійки як безпідставно пред'явлені.

Посилаючись на п. 6 статті 231 Господарського кодексу України, статті 258, 549-551 Цивільного кодексу України, пункти 7.2, 7.5. договору № 06/05-2031 ТЕ-18 від 30.12.2005 року позивач просить стягнути з відповідача за несвоєчасну оплату спожитого газу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення в сумі 702 444,03 грн. за період з 29.08.2007 року по 01.01.2008 рік.

Розглядаючи спір в частині стягнення пені господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ст.ст. 546,547 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

У п.п. 7.2. та 7. 5 договору сторонами узгоджено, що пеня нараховується протягом шести місяців, що передує моменту звернення з вимогою, претензією, або позовом у розмірі подвійної облікової ставку НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу. В пункті п. 10.6 договору сторони узгодили, що строк позовної давності по даному договору та стягненню неустойки встановлюється тривалістю у 3 (три) роки).

У судовому засіданні 11.11.2008 року відповідачем подано клопотання про зменшення розміру неустойки у виняткових випадках та зменшення розміру пені, нарахованої позивачем за договором № 06/05-2031 - ТЕ 18.

Господарський суд вважає за можливе використати передбачене п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України право на зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони яка порушила зобов'язання, виходячи з наступного. Відповідальність за порушення зобовязання застосовується з урахуванням вини особи, яка порушила зобов’язання (ст. 614 ЦК України), а тому, з огляду на ступінь вини відповідача у виникненні заборгованості, яка пов’язана з несвоєчасним прийняттям обґрунтованих тарифів та віднесенням суми основного боргу в повному розмірі до суми, яка підлягає до погашення за рахунок виділених коштів згідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 440 та погашенням заборгованості в розмірі 8 066 466,46 грн. за природний газ та враховуючи норми п. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якого розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. . За таких обставин господарський суд задовольняє клопотання відповідача про зменшення розмір неустойки до 1 відсотку від простроченої суми за період з 29.08.2007 року по 01.01.2008 рік та стягує з відповідача пеню в сумі 7 024,44 грн. В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення пені господарський суд відмовляє.

Посилаючись на п.7.1. договору та норми статті 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача збитки від знецінення коштів внаслідок інфляції в сумі 2 136 563, 83 грн. та три відсотки річних в сумі 389 839, 01 грн.

Відповідач не погодився з вимогами позивача в цій частині позову, зазначивши, що позивачем сума інфляційних збитків за поточний місяць нараховувалась на суму боргу з урахуванням інфляційного збільшення за попередній місяць, що суперечить Рекомендаціям Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді справ, викладених у листі від 03.04.1997 року № 62-97. Згідно обгрунтованого розрахунку відповідача від 10.11.2008 року сума збитків внаслідок знеціненя коштів від інфляції за період з лютого 2006 року по січень 2008 року становить 1 907826,44 грн.

Враховуючи здійсненні відповідачем проплати на суму 69 000,00 грн. та 65 754,00 грн., що підтверджено платіжними дорученнями № 911 від 13.09.2006 року, № 91 від 16.04.2006 року, копії яких додано до матеріалів справи, господарський суд дійшов висновку, що позивачем невірно розраховано належні до сплати три відсотки річних, а тому при розгляді спору враховує поданий відповідачем обгрунтований розрахунок трьох відсотків річних, які становлять 386 063, 17 грн. за період з11.02.2006р. по 29.02.2008р.

Доводи відповідача щодо звільнення його від сплати інфляційних збитків та трьох відсотків річних з простроченої суми судом не приймаються, оскільки боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання у відповідності до норм статті 625 Цивільного кодексу України. Нормами цієї статті встановлена відповідальність боржника за порушення грошового зобов'язання незалежно від його вини. Крім того, відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За таких обставин господарський суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення збитків від інфляції в сумі 1 907826,44 грн. за період з лютого 2006р. по січень 2008 року та трьох відсотків річних в сумі 386 063, 17 грн. за період з11.02.2006р. по 29.02.2008р.

В задоволені решти позовних вимог в частині стягнення збитків від інфляції та трьох відсотків річних господарський суд відмовляє оскільки позовні вимоги в цій частині безпідставно заявлені позивачем до стягнення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України державне мито у спорі та витрати на інформаційно-технчне забезпечення судового процесу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44,49, п. 1-1 ст. 80, 82-85, 116 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової компанії", 25030, м.Кіровоград, вул.Кутузова, 23/16, р/р № 3161 у відділенні "Приватбанку", МФО 323583, на користь дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", 04116, м.Київ, вул.Шолуденка,1, р/р № 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, збитки від знецінення коштів внаслідок інфляції в сумі 1 907 826,44 грн.; три відсотки річних в сумі 386 063,17 грн. та пеню в сумі 7 024,44 грн.; державне мито в сумі 5 195,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 24,93 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили та направити стягувачу.

Провадження у справі в частині стягнення 8066466,46 грн. припинити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя