ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті позовної заяви

22 вересня 2008 р. Справа № 14/23-08/02-2

Суддя господарського суду Залімський І.Г. , розглянувши матеріали

за позовом:Вінницької митниці ( 21100, вул. Лебединського,7, м. Вінниці)

до:Державного підприємства "Вінницькі теплові мережі" ( 21100, вул. 1 Травня, 2, м. Вінниця)

про визнання додаткових нарахувань в сумі 28 266,84 грн. такими, що не відповідають умовам договору

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Вінницької митниці до Державного підприємства "Вінницькі теплові мережі" про визнання додаткових нарахувань в сумі 28266,84 грн. такими, що не відповідають вимогам договору та додаткам до нього та про зобов’язання відповідача утриматись від неправомірних дій по відношенню до позивача не передбачених договором «Про постачання теплової енергії».

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що в її прийнятті слід відмовити з наступних підстав.

Заявивши вимогу про визнання додаткових нарахувань в сумі 28266,84 грн. такими, що не відповідають вимогам договору та додаткам до нього позивачем не дотримано встановлених чинним господарським процесуальним законодавством правил підвідомчості даної категорії спорів.

Так відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам України підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

На підставі п. 1 ст. 62 ГПК України - суд відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Окрім того, відповідно до ст. 67 ГПК України заходами до забезпечення позову є накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; заборона відповідачеві вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, вимога позивача щодо зобов’язання відповідача утриматись від неправомірних дій по відношенню до позивача не передбачених договором «Про постачання теплової енергії», в даному випадку, є заходом до забезпечення позову, а не вимогою в процесі заявлення позовної заяви.

Частина 2 статті 20 ГК України серед актів, визнання незаконними яких передбачено статтею 16 ЦК України, як спосіб захисту прав та законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживача. Тобто, за змістом цієї норми, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов’язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що оспорюваний позивачем рахунок на оплату теплової енергії в сумі 28266,84 грн. за своїми ознаками не відносяться до актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов’язковий характер для учасників відповідних правовідносин, а є лише фіксацією наявності заборгованості, яка була нарахована в процесі здійснення перерахунку за новими тарифами на теплову енергію за 2007 р.. на що вказано у ,

Така правова позиція побічно підтверджується і постановою Верховного Суду України від 12.06.2007 р., відповідно до якої рахунки за спожиту теплову енергію, за своїми ознаками не належать до актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов"язковий характер для учасників відповідних правовідносин., крім того зазначені рахунки можуть бути використані як докази у разі звернення постачальника теплової енергії із позовом до суду і підлягають оцінці останнім згідно з вимогами статті 43 ГПК.

Слід також зазначити, що позивач, обгрунтовуючи безпідставність нарахувань з боку відповідача, фактично оспорює рішення виконкому міської ради від 13.12.07 р. № 2971, яке не є предметом спору, при цьому не зазначаючи норми чинного законодавства та договору, яким суперечать дії відповідача, що не узгоджується із вимогами п. 5 ч. 1 ст. 54 ГПК України, позивач також не подав обгрунтованого розрахунку ціни позову.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на зміст заявлених позивачем вимог і характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду в господарському суді.

За вказаних обставин, в прийнятті позовної заяви слід відмовити.

Керуючись п. 1 ст. 62, ст. ст. 86, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви №16/1-3649 від 10.09.08 на 2-харкушах відмовити.

2. Позовні матеріали на 37 - миаркушах повернути позивачу.

3. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 282,67 грн., перераховане за платіжним дорученням № 700 від 10.09.2008 р. , підлягає поверненню.

4. Відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України №1258 від 21.12.05 "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ", внесені для оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу грошові кошти в сумі 118,00 грн., перераховане за платіжним дорученням № 701 від 10.09.08 р., підлягають поверненню.

5. Ухвалу надіслати позивачу.

6. Копію ухвали надіслати відповідачу.

Суддя Залімський І.Г.

віддрук. прим.:

1 - позивачу

2 - відповідачу

3 - в наряд