ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31"
липня 2008 р.

Справа
№ 19/3597

За
позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 смт. Летичів

до
Приватного підприємця ОСОБА_2 смт. Летичів

про
зобов'язання повернути майно на суму 18810грн.

Суддя                     Розізнана І.В.

Представники
сторін:

Позивач:
ОСОБА_3 - за
довіреністю від 29.05.2008 року

Відповідач: ОСОБА_4 -за довіреністю від
1.07.2008 року

З перервою в судовому
засіданні.

Суть спору: Ухвалою Господарського суду
Хмельницької області від 02.06.2008 року порушено провадження у справі №19/3597
за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1 до Приватного
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2  про зобов'язання
повернути майно на суму 18810 грн. Позивач у позовній заяві та його представник
в судовому засіданні просять суд зобов'язати відповідача повернути позивачу ,

майно
на суму 18810 грн., а саме двері арочні металопластикові подвійного відкриття,
наполягають на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони
підтверджені поданими доказами .

Повноважний
представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, у поданому
суду відзиві звертає увагу суду на те, що жодних доказів отримання дверей
відповідачем позивачем не надано. Стверджує, що арочні металопластикові двері
подвійного відкриття на суму 18810 грн. відповідачем взагалі не отримувались.
При вирішенні спору вважає за необхідне застосувати ст. 218 ЦК України
відповідно до якої заперечення однієї із сторін факту вчинення правочину або
оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами
аудіо -, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків. Просить суд в позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

Відповідно до накладної № 12 від
19.02.2008 року позивач отримав у ПП ОСОБА_5 двері арочні подвійного відкриття
на загальну суму 18810 грн., за які сплатив 8000 грн. згідно квитанції до
прибуткового касового ордеру № 7 від 26.02.2008 року.

Позивач стверджує, що в кінці лютого
2008 року відповідач отримав дані двері від позивача для проведення ремонтних
робіт у своєму приміщенні. Оскільки оплата за отриманні двері не проведена,
позивач вважає, що майно отримане безпідставно, а тому, керуючись ст..ст. 1212,
1213 ЦК України  просить суд зобов'язати
відповідача повернути двері вартістю 18810 грн.

На підтвердження факту отримання
відповідачем дверей, позивач посилається на письмове пояснення відповідача,
надане ним до Летичівського районного суду, при розгляді цивільної справи.

Аналізуючи
надані сторонами докази, наведенні міркування, судом приймається до уваги
наступне.

Відповідно
до п.п. 1,2,4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім
правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно
п.п. 1,3,4,5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати
його внутрішній волі.. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Статтею
205 ЦК України  передбачено, що правочин
може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка
сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У
випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення
правочину може виражатися її мовчанням.

Статтею
208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема
правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Позивач
стверджує, що відповідачем отриманні від позивача двері, за які оплата не
проведена. Враховуючи дану характеристику правовідносин, що склались між
сторонами, то їм притаманні ознаки договору купівлі -продажу, за яким,
відповідно до ст.. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У
позовній заяві, обґрунтовуючи безпідставність отриманого майна, позивач
стверджує, що передача дверей здійснена для подальшого проведення ремонту у
приміщенні відповідача, однак договір на проведення ремонту між сторонами не
був укладений. Враховуючи дану характеристику правовідносин, що склались між
сторонами, то їм притаманні ознаки договору підряду, за яким, відповідно до
ст..837 ЦК України одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно
до ст.. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа
зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала.

Відповідно до ст.. 33, 34 ГПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства
повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як
вбачається з матеріалів справи між сторонами не був укладений у письмовій формі
а ні договір купівлі - продажу, а ні договір підряду. Позивачем не надано суду
доказів на підтвердження передачі відповідачеві дверей на суму 18810 грн., а
також доказів на підтвердження встановлення саме цих дверей у приміщенні
відповідача. В матеріалах справи відсутні також докази за наявності яких можливо
було б суду ідентифікувати двері, які придбав позивач з дверима, які позивач
стверджує, що передав відповідачу.

Судом
не приймаються пояснення відповідача, надане ним до Летичівського районного
суду, при розгляді цивільної справи як належний доказ передачі майна, оскільки
в судовому засіданні, при розгляді господарським судом господарської справи,
відповідачем надані інші за змістом письмові пояснення.

За
таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Судові
витрати слід покласти на позивача відповідно до ст.. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82
- 85 Господарського процесуального кодексу
України, - суд

В И Р І Ш И В :

В позові Приватного підприємця ОСОБА_1 смт.
Летичів до Приватного підприємця ОСОБА_2 смт. Летичів про зобов'язання
повернути майно на суму 18810грн. відмовити.

Суддя
І.В. Розізнана