ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2008

Справа №2-2/8263-2008

за позовом Закритого акціонерного товариства "Федкомінвест-Україна" (01034, м. Київ, вул. Чапаєва, 12 «Б»)

до Відкритого акціонерного товариства "Сімферопольський райагрохім" (95033, АР Крим, м.Сімферополь, вул. Автомобілістів, 4)

про стягнення 21 508,83 грн.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача :. Грінцов І.В. – представник по довіреності № 31/07/08 від 31.07.2008 р., довіреність у справі.

Від відповідача : Приступа Є.В. – представник по довіреності від 16.08.2007 р., довіреність у справі.

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом до відповідача про стягнення 21 508грн.83коп. збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено договір зберігання від 06.08.2003 р. № 2003-ОХ-75, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання продукцію. Відповідач не виконав свій обов’язок по наданню продукції з відповідального зберігання, яка належить позивачу, тим самим завдав позивачу збитки у розмірі 21 508грн.83коп, з яких 13 383грн64коп - втрачена вигода та 8 124грн92коп - сума штрафу сплаченого позивачем своєму контрагенту за невиконання умов укладеного між ними договору, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні на виконання вимог ухвали ГС АРК від 04.7.2008р надав суду пояснення щодо суми позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні, яке відбулось 11.9.2008 р., надав суду відзив на позовну заяву від 10.09.2008 р., відповідно до якого просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, та в якому зазначає те, що відповідач не заперечує проти розрахунку кількості та залогової вартості продукції, яка була передана позивачем відповідачу на зберігання, а потім повернута ЗАТ "Федкомінвест-Україна" за винятком тієї обставини, що фактично на склади відповідача було поставлено 39,575тон КМД «Гармонія» NPK 5:5:5 у мішках по 25 кг, а не 40тон, як вказує позивач. Оскільки продукція була відсутня на складах відповідача, то він відшкодував позивачу її залогову вартість продукції щодо якої було виявлено недостачу, а саме 27 240грн65коп., отже, на думку відповідача, заборгованість відсутня. Також відповідач зазначив, що позовні вимоги щодо відшкодування 13 383грн64коп - втраченої вигоди та 8 124грн92коп - суми штрафу сплаченого позивачем своєму контрагенту за невиконання умов укладеного між ними договору вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, на думку відповідача, ЗАТ "Федкомінвест-Україна" не міг отримати реальний прибуток від виконання вимог договору купівлі-продажу, через те, що безпосередньо знало про відсутність продукції, яка була предметом цього договору та отримало компенсацію за цю продукцію, також, відповідач вказує на те, що сплата штрафних санкцій позивачем була результатом власної недбалості, та з огляду на добровільне відшкодування відповідачем залогової вартості, тому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Також сторони у судовому засіданні заявили клопотання про розгляд спору у більш тривалий строк ніж передбачено ч.1 ст.69 ГПК України.

У судовому засіданні оголошувались перерви на 19.9.2008р та 23.10.2008р, після перерв судові засідання були продовжені за участю тих же представників сторін.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 19.9.2008 р., надав суду заяву від 18.9.2008 р., відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 48 749грн.48коп, оскільки у позовній заяві та поясненнях, наданих суду 11.9.2008р у судовому засіданні, позивачем було помилково зазначено, що відповідач перерахував на його рахунок кошти у розмірі 27 240грн65коп та після проведеного аналізу бухгалтерської документації позивачу стало відомо про відсутність будь – яких виплат з боку відповідача на рахунок позивача. Збитки у сумі 48 749грн48коп позивач встановлює з розрахунку суми за договором № 2008-001 від 05.5.2008р та додатком № 1 до нього, яка була перерахована позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдінг» та суми штрафу, сплаченого позивачем за невиконання договору № 2008-001 від 05.5.2008р. Вимога про стягнення з відповідача залогової вартості неповернутої продукції у розмірі 27 240грн65коп не заявлена.

6 жовтня 2008 року до суду від позивача надійшли пояснення від 02.10.2008р, у яких позивач зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву надав суду неправдиву інформацію стосовно перерахування на користь позивача 27 240грн65коп залогової вартості продукції.

У судовому засіданні, що відбулося 23.10.2008р, відповідач надав судe відзив на доповнення до позовної заяви, відповідно до якого просить суд у позові відмовити у повному об’ємі та зазначає, що з доповненими позовними вимогами не згодні з підстав, викладених у відзиві на позов. Також відповідач просить суд залучити до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет позову ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдінг».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним|виробленого,справленого| належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов'язання визнається порушенням зобов'язання.

Відповідно до ст..629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст..525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За підставами, заявленим у позові, позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного:

За договором зберігання одна сторона зобов'язується зберігати річ, передану їй іншою стороною і повернути її поклажодавцеві в збереженні (ст. 936 ЦК України).

06.08.2003 року між Закритим акціонерним товариством «Федкомінвест-Україна» та Відкритим акціонерним товариством «Сімферопольський райагрохім» був укладений договір зберігання №2003-ОХ-75.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач передає, а відповідач приймає на відповідальне зберігання продукцію в асортименті і кількості, що вказується в специфікаціях до дійсного договору. Зберігач надає послуги по зберіганню продукції безоплатно. Залогова вартість продукції, що передається, вказується у специфікаціях до договору (п.1.2 договору).

Згідно п. 1.3 договору продукція, яка передається позивачем на відповідальне зберігання у відповідності з договором, на протязі всього строку зберігання залишається власністю позивача. Відповідач не вправі користуватися продукцією, яка була передана йому на відповідальне зберігання у відповідності з договором.

У подальшому на виконання умов договору між позивачем та відповідачем були оформлені специфікації до договору, відповідно до яких позивач повинен був передати, а відповідач прийняти на відповідальне зберігання на склад ВАТ «Сімферопольський райагрохім» продукцію.

Згідно актів прийому-передачі на відповідальне зберігання позивач передавав, а відповідач приймав на відповідальне зберігання на склад ВАТ «Сімферопольський райагрохім» продукцію, обумовлену у специфікаціях.

Враховуючи вищенаведений договір, специфікації до договору, акти прийому - передачі на відповідальне зберігання та акти прийому-передачі з відповідального зберігання до договору станом на 25.06.2008 року у відповідача повинна знаходитись на відповідальному зберіганні наступна продукція, яка належить позивачу: Гармонія NРК 5:5:5 в мішках по 25,0кг. - 17,175тн. та Гармонія NРК 5:5:5 в мішках по 2,5кг. - 1,0425тн.

Відповідно до ч.1ст.949 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання.

Зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо термін її зберігання не закінчився.(ст..953 ЦК України).

Згідно п. 2.1 договору зберігання №2003-ОХ-75 зберігач зобов'язується надати продукцію власнику протягом 1 дня з моменту отримання письмового повідомлення про вивіз продукції.

06 червня 2008 року позивач надіслав на адресу відповідача лист № 04-01 від 04.06.2008 року з проханням відповідно до п. 2.1, 2.2 договору зберігання №2003-ОХ-75 повернути (надати) представнику ЗАТ «Федкомінвест-Україна» Бондаровичу Валерію Анатолійовичу наступну продукцію: Гармонія NРК 5:5:5 в мішках по 25,0кг. - 17,175тн та Гармонія NРК 5:5:5 в мішках по 2,5кг. - 1,0425тн. (факт надіслання листа підтверджується описом вкладення та повідомленням про вручення; факт отримання листа відповідачем підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення).

У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір від 05.5.2008р, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдинг».

Дійсно, 5 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Федкомінвест-Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдинг» був укладений договір № 2008-001, відповідно до п. 1.1 якого ЗАТ «Федкомінвест-Україна» зобов'язується передати, а ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» прийняти і оплатити хімічну продукцію, в кількості, по номенклатурі, ціні, строкам і умовам поставки згідно умов договору и датків до нього, які є невід'ємною частиною договору.

05 травня 2008 року між ЗАТ «Федкомінвест-Україна» та ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» був укладений додаток № 1 до договору, відповідно до п. 1 якого ЗАТ «Федкомінвест-Україна» зобов'язується поставити, а ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» прийняти і оплатити ОМУ «Гармонія» NРК 5:5:5 у кількості 17,175тн. у мішках по 25.0кг та ОМУ «Гармонія» NРК 5:5:5 у кількості 1,0425тн. у мішках по 2,5кг на загальну суму з ПДВ 40624,56грн.

Відповідно до п. 2 додатку № 1 до договору № 2008-001 від 05.5.2008р умови поставки товару «РСА, ВАТ «Сімферопольський райагрохім», АР Крим, м.Сімферополь, вул. Автомобілістів, 4», відповідно правил ІНКОТЕРМС-1000.

Відповідно до п.4 додатку № 1 до договору № 2008-001 від 05.5.2008р оплата за товар по цьому додатку здійснюється шляхом врахування грошових коштів на поточний рахунок продавця (ЗАТ «Федкомінвест-Україна») у вигляді 100% попередньої оплати в строк до 15.06.2008 року.

Згідно п. 5 Додатку №1 до договору № 2008-001 від 05.5.2008р поставка товару повинна бути здійснена протягом 3 робочих днів з дати здійснення оплати покупцем (ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг») згідно п. 4 Додатку № 1 до договору № 2008-001 від 05.5.2008р .

13 червня 2008 року ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» виконало свій обов'язок по оплаті (попередній оплаті) товару у розмірі 40 624грн56коп відповідно до п. 4 додатку № 1 до договору №2008-001 від 05.5.2008р, підтвердженням чого є виписка з банківського рахунку позивача від 13.06.2008 року. Тобто ЗАТ «Федкомінвест-Україна» повинно було поставити згідно умов договору № 2008-001 від 05.5.2008р та Додатку № 1 до договору № 2008-001 від 05.5.2008р товар по 18 червня 2008 року.

Відповідач не виконав свій обов'язок по наданню продукції з відповідального зберігання без зазначення будь – яких поважних причин, вищенаведена продукція не була надана ЗАТ «Федкомінвест-Україна», у зв'язку з чим позивач не зміг виконати свій обов’язок по Договору № 2008-001 від 05.5.2008р та Додатку № 1 до договору № 2008-001 від 05.5.2008р, а саме поставити товар ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» по 18.06.2008 року.

Відповідно до п. 8.3 договору № 2008-001 від 05.5.2008р у випадку порушення ЗАТ «Федкомінвест-Україна» строків поставки, передбачених даним Договором и додатків до нього, ЗАТ «Федкомінвест-Україна» сплачує ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» штраф у розмірі 20% від вартості товару, який поставляється.

19 червня 2008 року ЗАТ «Федкомінвест-Україна» сплатило штраф на користь ТОВ «Торговий дім Агрохімхолдинг» у зв'язку з невиконанням умов Договору № 2008-001 від 05.5.2008р та Додатку № 1 до договору № 2008-001 від 05.5.2008р, щодо поставки товару у строк по 18.06.2008 року, у розмірі 8 124,92гр, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача від 20.06.2008 року.

Відповідно до ст..22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, якими є витрати.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено, під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною ( ст. 224 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються у тому числі: додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною (ч.1ст.225 ГК України).

Особа, що порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявністю її провини, якщо інше не встановлене договором або законом, особа є невинною, якщо доведе, що прийняла всі залежні від неї заходи по належному виконанню зобов'язання, відсутність своєї провини доводить особа, що порушила зобов'язання (ст. 614 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.226 ГК України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі

Відповідальність є наслідком правопорушення, склад якого утворюють суб'єкт, об'єкт, суб'єктивна сторона, об'єктивна сторона. Суб'єктом є боржник, об'єктом правопорушення є зобов'язальні правовідносини, в які вступили кредитор і боржник. Суб'єктивну сторону цивільного правопорушення утворює провина. Об'єктивну сторону правопорушення створюють:- наявність збитків, протиправність поведінки боржника, що виразилася в невиконанні або неналежному виконанні узятого зобов'язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками.

Отже відповідач не виконав свій обов'язок по наданню продукції з відповідального зберігання, яка належить Позивачу, тим самим завдав збитки позивачу у розмірі 8 124грн92коп., а саме: сплачений штраф за Договором № 2008-001 від 05.5.2008р та Додатком № 1 до договору № 2008-001.

У цій частині позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГIIK України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 40 624грн56коп збитків у вигляді втраченої вигоди, оскільки позивачем не надано суду доказів наявності збитків на цю суму, тому що відповідно до п. 4 Додатку № 1 до договору № 2008-001 від 05.5.2008р сума у розмірі 40 624грн56коп була перерахована позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдинг» 13.06.2008 року, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача від 13.06.2008 року та вказана сума не стягнута Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдинг» з позивача та не повернута позивачем.

Доводи відповідача також не знайшли підтвердження в ході розгляду спору.

Клопотання відповідача про залучення у якості третьої особи без самостійних вимог ТОВ «Торговий дім «Агрохімхолдинг» задоволенню не підлягають у зв’язку з неспроможністю даного клопотання.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

В засіданні суду за згодою представника позивача оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене та підписане 27.10.2008р.

Керуючись ст.ст. 49,82,84,85 ГПК України

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з ВАТ "Сімферопольський райагрохім" (95033, АР Крим, м.Сімферополь, вул. Автомобілістів, 4, п/р 6051 в КРУ КБ «Приватбанк», м. Сімферополь, МФО 384436, , ІПН 40, св-во платника ПДВ 00714309) на користь ЗАТ "Федкомінвест-Україна" (01034, м. Київ, вул. Чапаєва, 12 «Б», п/р 788 в ТОВ «Укрпромбанк» м. Київ, МФО 321228, , ІПН 96, св-во платника ПДВ 39003771) 8 124грн92коп. збитків, 81грн.25коп. державного мита, 19грн.67коп. витрат по інформаційно – технічному забезпеченню судового процесу.

3.          У стягненні 40 624грн56коп збитків відмовити.

4.          Наказ видати після вступу рішення у законну силу

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.