ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 р.

№ 8/241д/08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

товариства з обмеженою відповідальністю "Трівлад", м. Запоріжжя

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду

від 23.07.2008р.

у справі

господарського суду Запорізької області

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Трівлад", м. Запоріжжя

до

відкритого акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", м. Запоріжжя

про

визнання недійсним договору

за участю представників сторін:

позивача: не з’явився,

відповідача: Щербаха Р.С. за дов. від 25.12.2007р. №1/05-т

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трівлад" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до відкритого акціонерного товариства "Запоріжтрансформатор", м. Запоріжжя про визнання недійсним договору транспортного експедирування № 000282 від 13.06.2005 року, який було укладено між ТОВ "Трівлад" та ВАТ "Запоріжтрансформатор".

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.05.2008 року у справі № 8/241д/08, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 23.07.2008р., у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судові рішення мотивовані необгрунтованістю позовних вимог, з посиланням на ст.ст. 203, 215, 929 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9-14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" та умови оспорюваного договору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням та постановою, ТОВ "Трівлад" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи скаргу тим, що судові рішення винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст. 32, 43, 99 Господарського процесуального кодексу України, ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", ст.ст. 179, 180 Господарського кодексу України

Позивач не реалізував своє процесуальне право на участь у засіданні суду касаційної інстанції.

Розпорядженням заступника Голови судової палати з розгляду спорів, пов’язаних з державним регулюванням економічних відносин від 21.10.2008р. №02-12.2/469 суддю Полянського А.Г. замінено на суддю Костенко Т.Ф.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, 13.06.2005 року між ТОВ "Трівлад" (експедитором) та ВАТ "Запоріжтрансформатор" (клієнтом) було укладено договір транспортного експедирування № DL 000282 за умовами якого експедитор зобов’язався за плату та за рахунок клієнта надавати чи організовувати надання транспортно-екпедиторських послуг, пов’язаних з перевезенням вантажу (вантажів) автомобільним транспортом, а клієнт зобов’язався оплатити ці послуги.

До договору сторонами були укладені додаткові угоди: № 1 від 01.12.2006 року; № 2 від 29.12.2006 року; № З від 16.06.2007 року.

Доказів закінчення чи розірвання вищевказаного договору у встановленому законом порядку, сторонами не надано.

Згідно ч.1 ст.215 вказаного кодексу, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п’ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Оцінивши в ході розгляду справи доводи сторін, надані ними докази та умови спірного договору, зокрема його п.3.2.1; 5.1; 2.2.8; розд.6, господарський суд першої та апеляційної інстанції, з урахуванням приписів ст. 929 Цивільного кодексу України, ст. 9-14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" дійшов висновку, що спірний договір містить всі істотні умови, передбачені законом для цього виду договорів.

Таким чином, місцевим господарським судом та апеляційним господарським судом встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами, яким попередні суди дали належну оцінку, правом переоцінки яких в силу приписів ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не наділена, з урахуванням чого висновок господарського суду попередніх інстанцій про відмову в позові колегія суддів визнає правомірним та обґрунтованим.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги щодо порушення судами норм матеріального та процесуального права, і не заперечує правильність та законність оскаржуваних судових актів, які відповідають чинному законодавству України і обставинам справи, підстави для скасування яких відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 23.07.2008р. у справі № 8/241д/08 залишити без змін.

Головуючий суддя          : В.С. Божок

Судді: Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко