донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

15.09.2008 р.                                                              справа №14/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

Шевкової Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Пономарьова О.Г., довіреність № 2614-07з від 27.09.07р.;Прядка І.М., довіреність № б/н від 03.09.08р.; Гавура Т.Г., довіреність № б/н від 03.09.08 ,

від відповідача:

Супрун І.Ф. - директор за Статутом,

від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Єрмак М.І. - голова ради за посвідченням № 31 від 19.04.06 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інкор і Ко" м.Донецьк

на рішення

господарського суду

Донецької області

від

05.08.2008 року

по справі

№14/17

за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інкор і Ко" м.Донецьк

до

Відкрите акціонерне товариство "Новгородський комбінат комунального господарства" с.Новгородське

за участю третьої особи без самостійних вимог

про

Новгородської селищної ради, с.Новгородське

стягнення 1699104грн. 67коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду від 05.08.2008р. по справі №14/17, частково задоволені позовні вимоги в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства", м.Дзержинськ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство"Інкор і Ко", м.Донецьк заборгованості в сумі 780506грн. 48коп., витрат по сплаті державного мита в сумі 8017грн. 09коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 54грн. 21коп.

В задоволені решти позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство"Інкор і Ко", м.Донецьк до товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства", м.Дзержинськ, відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням місцевого господарського суду, позивач по справі, звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить суд, скасувати рішення господарського суду Донецької області від 05.08.2008р. по справі № 14/17 в частині відмови позивачу у решті позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 964614,91грн. При цьому скаржник зазначає, що договір № 426 від 15.10.2007р. був укладений, це підтверджується листом №2 від 02.01.2008р., тому відповідач повинен сплатити позивачу суму боргу за цим договором у розмірі 964614,91грн. Крім того, згідно актів поставки теплової енергії, підписаних з обох сторін, позивач виконав умови договору від 15.10.2007р. з поставки відповідачу теплової енергії та рішенням Новгородської селищної ради №1 від 13.01.2007р. була погоджена вартість 1 Гкал для бюджетних і інших організацій у розмірі 137 грн. без врахування НДС, а для населення у розмірі 106 грн. без врахування НДС, що підтверджено листом №02/22-350 від 15.07.2008р.

Заслухавши представників позивача і відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство"Інкор і Ко" (далі-Теплогенеруюча організація) та товариством з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства"(далі-Теплопостачальна організація), підписаний договор №426 від 15.10.2007р. (далі-Договор), згідно умов якого Теплогенеруюча організація взяла на себе зобов"язання постачати відповідну теплову енергію для опалення на період дії вказаного договору, а Теплопостачальна організація зобов"язалась прийняти теплову енергію та сплатити її вартість за тарифами (цінами) та строками, передбаченими договором.

Разом з Договором Теплопостачальна організація підписала скадений у своїй редакції, Протокол розбіжностей від 12.12.2007р. до договору №426 від 15.10.2007р. (далі-Протокол), який був підписаний Теплогенеруючєю організацією і Новгородською селищною радою визначеною Протоколом, стороною Договору, як "Суб"єкт відносин у сфері теплопостачання".

Теплогенеруючєю організацією разом з Протоколом, підписан протокол узгодження розбіжностей до договору №426 від 15.10.2007р. в редакції останього, але він не був підписаний ні Теплопостачальною організацією, ні Суб"єктом відносин у сфері теплопостачання.

Згідно ст. 181 ГПК України, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов"язковим для сторін на підставі закону, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжностей, що залишились неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Виходячи з того, що згідно ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" укладання договору у сфері житлово-комунальних послуг є обов"язковим, а Теплогенеруюча організація не передала на розгляд суду неврегульовані розбіжності, таким чином за приписами ст. 181 ГПК України пропозиції Теплопостачальної організації вважаються прийнятими Теплогенеруючєю організацією, тому Договір є таким, що підписаний сторонами з врахуванням умов внесених Протоколом в редакції Теплопостачальної організації.

Відповідно до Договору, умови щодо ціни теплової енергії та загальної вартісті договору, викладені у наступній редакції: згідно пункту 3.1 тариф на виробництво теплової енергії є складовою частиною тарифу затвердженого Суб"єктом відносин у сфері теплопостачання, перераховується на вартість метру квадратного опаливаємої площі і Гкал. Тариф формується згідно калькуляції, яка є невід"ємною частиною договору. Тариф на виробництво теплової енергії дінамічен при зміні цін на вихідні енергоносії. Теплогенеруюча організація змінює ціну згідно діючого законодавства; пункт 3.2 виключений; згідно пункту 3.3 загальна вартість договору визначається загальною вартістю відпущеною теплової енергії необхідної для теплопостачання опалювальної площі населення, бюджетних і інших організацій з врахуванням перерахунків на підставі актів порушення параметрів теплової енергії.

Таким чином, згідно умов Договору, сторонами не визначено певного розміру тарифу, а вказано лише порядок його формування, оскільки тариф на виробництво теплової енергії визначений як складова частина тарифу, що затверджується Суб"єктом відносин у сфері теплопостачання та формується згідно калькуляції, що є невідємною частиною договору.

Разом з тим в матеріалах справи відсутня калькуляція, згідно якої мав формуватися тариф на виробництво теплової енергії, суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги калькуляцію тарифу на виробництво теплової енергії надану суду позивачем, оскільки остання була підписана тільки позивачем, в той час за умовами Договору калькуляція як додаток до договору, повинна бути підписана всіма сторонами цього договору.

Судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що тариф на виробництво теплової енергії опалювального сезону 2007-2008р.р., не був затверджений органом місцевого самоврядування, згідно вимог ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", оскільки надане суду Рішення виконкому Новгородської селищної ради №1 від 13.01.2007р., яким погоджувалась вартість 1Гкал, у розмірі 137,0 грн., згідно наданого листа Новгородської селищної ради від 15.07.2008р., затверджувалась тільки на період опалювального сезону 2006-2007р.

Крім того, суд обгрунтовано не прийняв посилання позивача на ту обставину, що у останього не було підстав для зміни тарифу на виробництво теплової енергії у період 2007-2008року, порівняно з попереднім періодом, тому і необов"язково було повторно затверджувати тариф, оскільки відповідно до п.5 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання горячої води, затвердженого постановою КМ України від 10.06.2006р. №995, формування тарифів підприємствами, які здійснюють виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (далі - підприємства), здійснюється відповідно до річних планів виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних нормативів (норм) витрат ресурсів,           техніко-економічних розрахунків та кошторисів, ставок податків і зборів (обов'язкових платежів) та цін у планованому періоді, визначених на підставі прогнозних індексів цін виробників промислової продукції.

Посилання заявника скарги на те, що згідно актів спожитої відповідачем теплової енергії, підписаних з обох сторін, відповідач повинен сплатити позивачу суму боргу за вартістю теплової енергії по Договору, оскільки позивач виконав всі умови договору, судом не приймається з огляду на те, що згідно п.3.1 Договору тариф на виробництво теплової енергії є складовою частиною тарифу затвердженого Суб"єктом відносин у сфері теплопостачання, перераховується на вартість метру квадратного опаливаємої площі і Гкал, а тариф повинен відображатися в калькуляції та схвалюватись всіма сторонами Договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про теплопостачання" тариф на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб"єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

За приписом ст.1 Закону України "Про теплопостачання" тарифом (ціною) на теплову енергію є грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно ст. 628 ЦК України, ст. 180 ГК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 638 ЦК України, ст. 180 ГК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди, а договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом п.3 ст.180 ГПК України при укладенні господарського договору сторони зобов"язани у будь- якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" істотними умовами договору в наданні житлово-комунальних послуг є, зокрема, тарифи та їх складові на кожну з послуг, загальна вартість послуг.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що внаслідок неврегулювання сторонами істотної умови, як ціна договору, договір №426 від 15.10.2007р. визнається неукладеним, тобто таким що неіснує у часі, пространстві та по відношенню до невизначеного кола осіб, тому не може бути прийнятим судом до уваги, як доказ по справі наявності договірних відносин, на підставі яких виникли відповідні права та обов"язки сторін.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду від 05.08.2008р. по справі №14/17, яким частково задоволені позовні вимоги в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства", м.Дзержинськ на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство"Інкор і Ко", м.Донецьк заборгованості в сумі 780506грн. 48коп., витрат по сплаті державного мита в сумі 8017грн. 09коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 54грн. 21коп, а в задоволені решти позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство"Інкор і Ко", м.Донецьк до товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства", м.Дзержинськ, відмовлено, відповідає вимогам закону та матеріалам справи, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство"Інкор і Ко", м.Донецьк - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 05.08.2008р. по справі №14/17 -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.                     Результат розгляду апеляційної скарги оголошенні в судовому засіданні.

Головуючий

Судді:

Т.А. Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. 3-ій особі

4. у справу

5. ДАГС