ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 12/121

08.08.08

За позовом                    Приватного підприємства "Укрпалета"

До                              Товариства з обмеженою відповідальністю "Буський завод скловиробів"

Про                              стягнення 19 509,75 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача           не з’явився

Від відповідача не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буський завод скловиробів" про стягнення заборгованості у розмірі 19 509,75 грн.(15 558 грн. - основного боргу, 1 285,55 грн. –пені, 2 135,40 грн. - втрат від інфляції, 530,80 грн. –3% річних), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов угоди № 20/04/06 поставки продукції від 20.04.2006 р.

Ухвалою суду від 19.05.2008 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/121 та призначено розгляд справи на 24.06.08 р.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, витребувані судом документи не надали, в зв’язку з чим ухвалою від 24.06.2008 р. слухання справи відкладено на 15.07.2008 р.

В судове засідання 15.07.2008 р. відповідач не з’явився, витребувані судом документи не надав.

В ході судового розгляду 15.07.2008 р. представник позивача подав клопотання про відкладення слухання справи для надання можливості виконання вимог Ухвали про порушення провадження у справі.

Зважаючи на відсутність представника відповідача, суд ухвалою від 15.07.2008 р. задовольнив клопотання позивача та відклав слухання справи 29.07.2008 р.

В судове засідання 29.07.2008 р. представники сторін не з'явились, витребувані судом документи не надали, Ухвалою суду 29.07.2008 р. слухання справи відкладено на 08.08.2008 р.

До судового засідання 08.08.2008 р. представники сторін не з’явилися.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні Господарського суду міста Києва, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 р. № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 08.08.08р. оголошено повний текст рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2006 року між ПП "Укрпалета" та ТОВ "Буський завод скловиробів" було укладено Угоду №20/04/06 (надалі - Договір) поставки продукції, відповідно до умов якого позивач зобов’язався поставити, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити продукцію (європіддони 1200*800).

На підставі вищевказаного договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 14828 грн., згідно з видатковими накладними № 8 від 17.01.2007 р., № 11 від 18.01.2007 р., № 21 від 24.01.2007 p., № 25 від 26.01.2007 p., № 26 від 27.01.2007 p., № 28 від 29.01.2007 p., крім того, відповідач не оплатив товар на суму 730 грн., отриманий по видатковій накладній № 502 від 29.12.2006 р.

Відповідно до п.3. 2 Договору остаточний розрахунок відповідач зобов’язався здійснити протягом 5 календарних днів з дня одержання товару, відповідач порушив дану умову, вартість отриманого товару сплатив частково.

За таких обставин, позивач ставить вимоги про стягнення 15 558 грн. - основного боргу, 1 285,55 грн. –пені, 2 135,40 грн. - втрат від інфляції, 530,80 грн. –3% річних.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини 7 зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов’язаний виконати всій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 15558 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В п. 7.2 договору №0010538 зазначено, що у разі порушення відповідачем терміну оплати товару, відповідач сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ на день оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 1285,55 грн. Контррозрахунку суму пені відповідачем суду не надано. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 1285,55 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення втрат від інфляції у розмірі 2135,40 грн. та 530,80 грн. –3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 11, 526, 527, 549, 610, 611, 612, 615,625 ЦК України, ст. ст. 173, 193, 230, 232 ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буський завод скловиробів" (01042, м.Київ, вул. П.Лумумби, 15а , п/р №050 у КФ ВАТ "Електрон Банк", МФО 380140, , а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Приватного підприємства "Укрпалета" (79039, м. Кам'янка-Буська Львівської області, вул.Саксаганського, 6а, п/р 0422 в ЗГРУ КБ «Приватбанк», МФО 325321, ) 15558 грн. - основного боргу, 1285,55 грн. - пені, 2135,40 коп. – втрат від інфляції, 530,80 грн. –втрат від інфляції, 195,10 грн. - державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                           Л.В.Прокопенко