СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

12.09.2008

Справа №2-27/17422-2007А

Суддя господарського суду АР Крим
Н.В. Воронцова, розглянувши матеріали адміністративної справи №
2-27/17422-2007А 12.09.2008р. у судовому засіданні, що почалося у 00:00 за
участю секретаря судового засідання Пономаренко Н.О.

За участю представників:

Від позивача -   не з'явився.

Від відповідача -  не з'явився.

Третя особа  -
ОСОБА_1, дор. у справі.

ухвалив постанову по
адміністративної справі № 2-27/17422-2007А

За позовом  Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних
захворювань України в м.Керч, 98312, м.Керч, вул.Фурманова,10, ЗКПО 25871517

До відповідача Відділу Державної
виконавчої служби Керченського міського управління юстиції,98300, м.Керч,
пр.Кирова,5

За участю третьої  особи, що не заявляє самостійних вимог:
Головне Управління Державного Казначейства України в АР Крим,95015,
м.Сімферополь, вул.Севастопольська,19

Про скасування постанови та
повернення незаконно списаних коштів.

Сутність спору

Позивач - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних захворювань України в м.Керч ( 98312, м.Керч,
вул.Фурманова,10, ЗКПО 25871517)
звернувся до відповідача- Відділу Державної виконавчої служби
Керченського міського управління юстиції (98300, м.Керч, пр.Кирова,5)з позовною
заявою та просить суд  скасувати
постанову  про арешт коштів боржника та
повернути незаконно списані кошті на розрахунковий рахунок Відділення ВД ФССНВ в
м.Керч.

Ухвалою Господарського Суду АР Крим
від 04.12.2007р. дійсна позовна заява була прийнята до розгляду  суддею Господарського Суду АР Крим Іщенко
Г.М. та справі привласнений  №
2-23/17422-2007А.

Ухвалою Господарського Суду АР Крим
від 04.02.2008р., в зв'язку з закінченням повноважень  судді Іщенко Г.М. справа  № 2-23/17422-2007А була передана судді
Господарського Суду АР Крим Воронцовой Н.В.

Ухвалою Господарського Суду АР Крим
від 18.02.2008р. дійсна справа прийнятта до провадження суддею Господарського
Суду АР Крим Воронцовой Н.В. та справі привласнений  № 2-27/17422-2007А, до участі в розгляді
справи залучена третя особа, що не заявляє самостійних вимог- Головне
Управління Державного Казначейства України в АР Крим (95015, м.Сімферополь,
вул.Севастопольська,19).

Відповідач проти позовних
вимог заперечував, з мотивів наданих в запереченнях до позову.

Третя особа клопотанням від
12.09.2008р. просить справу відкласти  в
зв'язку з тим,  що в Керченському
міському суді призначено слухання справи за
позовом ОСОБА_2 до АП КМЗ «Фрегат» і відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м. Керч
про стягнення майнової шкоди.

Суд дійшов висновку відмовити у
задоволенні вказаного клопотання, оскільки третьою особою не надано доказів
того, що даний позов пов'язаний зі справою,
що розглядається.

Розгляд справи відкладався
у порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України. По справі
оголошувалася перерва. Після закінчення перерви слухання по справі було
продовжено.

У судове засідання позивач
і відповідач   явку своїх представників
не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним
чином.

Третя особа проти задоволення
позовних вимог заперечує.

Розглянувши матеріали
справи, дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників сторін, суд,  -

В С Т А
Н О В И В :

У липні 2006р. гр.. ОСОБА_3 звернулась
до суду із позовом  до військової частини
А-0669,  та відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.Керч в м.Керч про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги позивачки ґрунтувались тим, що
її чоловікОСОБА_4., перебував у трудових відносинах з військовою частиною
А-0669. В  липні 2004р., під час
виконання останнім трудових обов'язків, трапився нещасний випадок таОСОБА_4.
загинув; смертю чоловіка їй завдано  3
996,85грн. матеріальної шкоди.  Моральну
шкоду позивачка оцінила в розмірі 50 000грн.

Рішенням Керченського міського суду
АР Крим від 06.12.2006р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду АР Крим
від 13.02.2007р., позовні вимоги були задоволені частково: з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м.Керч, (далі ВД ФССНВ в
м.Керч) на користь гр..ОСОБА_3 було стягнуто
5000грн. на відшкодування моральної шкоди, у задоволені позовних вимог,
заявлених до   військової частини  А-0669 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди  відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним
рішенням суду гр..ОСОБА_3 звернулась до Верховного Суду України, з касаційною
скаргою, відповідно до якої просила скасувати рішення в частині відмови у
задоволені її позовних вимог, заявлених до військової частини А -0669.

Також, до Верховного Суд України з
касаційною скаргою звернулось і відділення ВД ФССНВ в м.Керч, відповідно до
якої просило скасувати раніш ухвалене рішення Керченського міського суду в АР
Крим.

Ухвалою Верховного Суду України від
14.06.2007р.  вищевказані касаційні
скарги були прийняті та відкрите касаційне провадження.

Ухвалою Верховного Суду України від
26.03.2008р., касаційна скарга відділення ВД ФССНВ в м.Керч була задоволена, ,
а касаційна скарга гр..ОСОБА_3 була задоволена частково- рішення Керченського
міського суду АР Крим від 06.12.2006р., та ухвала Апеляційного суду АР Крим від
13.02.2007р. були скасовані, а справа передана на новий розгляд.

Відповідно до довідки Керченського
міського суду АР Крим від 08.07.2008р. (вих..№ 1.108/08р. 32115), справа за
позовом гр..ОСОБА_3 надійшла до суду 16.05.2008р., на 24.06.2008р. було
призначено попередне судове засідання, в зв'язку з не явкою сторін, попередне
судове засідання було перенесено на 04.07.2008р., в судовому засіданні
04.07.08р. було призначено розгляд справи на 05.08.2008р.

Як вбачається з матеріалів справи,
та пояснень сторін, 16.04.2007р. в відділ державної виконавчої служби
Керченського міського управління юстиції в АРК (далі відділ ДВС Керченського
ГУЮ) надійшла заява гр..ОСОБА_3, про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000
грн. з відділення ВД ФССНВ в м.Керч, також був наданий виконавчий лист 2- 3229.

Як вибачається з матеріалів справи
та пояснень сторін, до відповідача надійшов виконавчий лист та заява стягувача.

На підставі заяви стягувача та
виконавчого листу старшим держвиконавцем Крицкою С.А. було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження від 17.04.2007р.

Як вибачається зі змісту постанови
від 17.04.2007р., боржнику- відділенню ВД ФССНВ в м.Керч в строк до
24.04.2007р. надавалась можливість добровільно виконати судове рішення, в разі
невиконання останнього, боржника попереджувалось про стягнення з нього
виконавчого збору в розмірі 500 грн.

В зв'язку з невиконанням боржником
- відділення ВД ФССНВ в м.Керч, вимог держвиконавця, щодо добровільного виконання  судового рішення в строк до 24.04.2007р.,
31.10.2007р. була винесена постанова про накладання  арешту на кошти боржника, відповідно до якої
накладений арешт на грошові кошті в розмірі 5 500грн.. та копія постанови
направлена  Головному Управлінню Державного
Казначейства України в АР Крим (95015, м.Сімферополь, вул.Севастопольська,19).

31.10.2007р. була складена платіжна
вимога №1, відповідно до якої стягувалось з рахунку відділення ВД ФССНВ в
м.Керч, грошові кошти в розмірі 5 500грн.

02.11.2007р. начальником відділу
ДВС Керченського ГУЮ було винесено розпорядження, щодо розподілу грошових
коштів в розмірі 5 500грн, які надійшли на депозитний рахунок відділу ДВС
Керченського ГУЮ.

Була проведена перевірка
виконавчого провадження.

На підставі проведеної перевірки
виконавчого провадження, начальником відділу ДВС Керченського ГУЮ, було
винесено постанову, відповідно до якої було скасована постанова від
24.04.2007р., щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 500грн. з боржника-
відділення ВД ФССНВ в м.Керч.

Платіжним дорученням №2865 від
05.11.2007р.було зроблено повернення надмірно стягнутої суми, в розмірі 500грн.
відділенню ВД ФССНВ в м.Керч.

Сума в розмірі 5 000грн. була
перерахована на розрахунковий рахунок гр.ОСОБА_3

06.11.2007р. була винесена постанова  старшим держвиконавцем Крицкою, про
закінчення виконавчого провадження.

На підставі вищенаведеного суд вважає
зазначити наступне.

Чинне законодавство України
передбачає обов'язковість виконання судових рішень.

Виконання судових рішень здійснюється
відповідними органами та  регулюється
Законом України «Про виконавче провадження».

Як вибачається з матеріалів справи
дійсний спор виник на підставі того, що після набрання законної сили рішення
Керченського міського суду АР Крим від 06.12.2006р. по цивільній справі,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 13.02.2007р., був
виданий виконавчий лист, на підставі якого
відповідачем було стягнуто грошові кошти в розмірі 5000грн. з позивача.

В процесі виконавчого провадження,
сторонами  цивільної по справі- позивачем
по дійсної справі та гр..ОСОБА_3 були подані касаційні скарги на рішення
Керченського міського суду від 06.12.2006р. та ухвалу Апеляційного суду АР Крим
від 13.02.2007р., які були прийняти до розгляду.

На дійсний час, рішення Керченського
міського суду від 06.12.2006р. скасовано, нове рішення по вищевказаної
цивільної справи не постановлено, справа знаходиться в процесі судового
розгляду.

Проте, на момент виконавчого провадження,
скасоване рішення Керченського міського суду АР Крим, було чинним та підлягало
обов'язковому виконанню.

За таких обставин суд вважає
зазначити наступне.

Згідно до п.1.ст.3 Закону України
«Про виконавче провадження», державною виконавчою службою підлягають виконанню
виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського суду.

П.1. ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», передбачає, що державний виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього
Закону.

Ч.1,2 ст.24 Закону України «Про
виконавче провадження» регламентує, що державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження,
якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей
документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання
до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.
Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові
державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який
не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти
днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Таким чином, як вибачається з
матеріалів справи ДВС Керченського ГУЮ правомірно прийнято  постанову про відкриття виконавчого
провадження від 17.04.2007р.

Стаття 6 Закона України «Про
виконавче провадження» передбачає обовязковість для усіх органів, організацій,
посадових осіб, громадян, фізичних та юридичних осіб на території України,
вимоги державного виконавця, щодо виконання рішень, які належать виконанню
відділом ДВС.

Відповідно до статті 5 Закону
України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Для цього, йому також  надане право при виконанні рішення суду про
стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом
накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на
кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших
кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати  каси,
приміщення  і місця зберігання
грошей.

Таким чином, винесення постанови
від 31.10.2007р., про арешт грошових коштів, з боку відповідача, не порушує
вимог Закону та зроблено в межах  своєї
компетенції.

Відповідно до ст.34 Закону України
«Про виконавче провадження» (з доповненнями та змінами), виконавче провадження
підлягає обов'язковому зупиненню у випадках:1) смерті стягувача або боржника,
оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або
припинення існування сторони - юридичної особи, якщо встановлені судом
правовідносини допускають правонаступництво; 2) визнання стягувача або боржника
недієздатним; 3) проходження боржником строкової військової служби у Збройних
Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо за
умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача,
який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших
військових формуваннях; 4) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого
документа; 5)прийняття судом до розгляду скарги на дії органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення; 6)
зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою
особою, якій законом надано таке право; 7) подання до суду позову про
виключення майна з акта опису й арешту; 8) порушення господарським судом
провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на
вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім
випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна
боржника);        9) сплати боржником або
іншим гарантом у порядку, передбаченому законодавством (у тому числі за
договорами про відшкодування ядерної шкоди), коштів на відшкодування ядерної
шкоди, що дорівнюють або перевищують встановлену законом межу відповідальності
оператора ядерної установки. Для обчислення сплачені кошти підлягають
перерахуванню у Спеціальні права запозичення, що встановлюються Міжнародним
валютним фондом, за офіційним курсом Національного банку України на день
сплати; 10) внесення касаційного подання прокурора на рішення суду;11)
звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у
порядку, встановленому частиною четвертою статті 11 цього Закону; 13) надання
судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 14)
наявності коштів боржника на депозитних, вкладних та інших подібних рахунках
боржника, з яких боржник не вправі вимагати видачі чи списання коштів до спливу
певного строку, в разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено
стягнення15) внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру
підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі
погашення заборгованості відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного
комплексу”; 16) призначення тимчасової державної допомоги відповідно до частини
п'ятої статті 181 Сімейного кодексу України”.

Виконавче провадження з підстави,
передбаченої пунктом 7 частини першої цієї статті, зупиняється лише в частині
звернення стягнення на майно, щодо якого до суду подано позовну заяву про
виключення його з опису.

Стаття 35 Закону України «Про
виконавче провадження», передбачає право державного виконавця зупинити
виконавче провадження, а саме: виконавче провадження може бути зупинено у
разі:1) звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ,
із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або
розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку
виконання; 2) прохання боржника, який проходить строкову службу у складі
Збройних Сил України чи інших передбачених законом військових формувань;3)
перебування боржника у тривалому службовому відрядженні; 4) знаходження боржника
на лікуванні у стаціонарному лікувальному закладі;5) подання скарги на дії
державного виконавця або відмову в його відводі;6) оголошення розшуку боржника,
його майна або розшуку дитини;7) знаходження боржника або стягувача у відпустці
за межами населеного пункту, де вони проживають;8) призначення експертизи; 9)
надання сторонам строку для запрошення перекладача.

Як вибачається з матеріалів
справи,  ні одної з вищеперелічених
підстав, для зупинення виконавчого провадження не було.

Посилання позивача, на те що
держвиконавець мусив був зупинити провадження по справі, на підставі того,що
була прийнята касаційна скарга та Ухвалою Верховного Суду України від
14.06.2007р.  вищевказані касаційні
скарги були прийняті та відкрите касаційне провадження, не може прийняте судом
до уваги по наступним підставам.

В зв'язку з тим, що судове рішення на
підставі, якого був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче
провадження,  стосується цивільного
позову, то в цьому випадку слід керуватися положеннями ЦПК України.

Як вибачається з аналізу положень
ст..327 ЦПК України, при поданні касаційної скарги, передбачено право сторони,
надати клопотання у тому числі й щодо припинення виконання судового рішення,
яке оскаржується.

Проте, в випадку задоволення такого
клопотання судом виноситься окрема ухвала, в якої  вказується про припинення виконання судового
рішення.

Позивачем не надано до суду доказу
того, що Верховним Судом України, розглядалась клопотання про припинення
виконання судового рішення.

Відповідно до  п.1.ст.71 КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як вибачається з положень статті
38. Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження
згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за
належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого
документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого
документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно
із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника,
скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання
рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням
виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу
або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту,
накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний
виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї
статті, для її пред'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють
реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття
арешту з майна.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачем не надано належних доказів про скасування оскаржуємой постанови в
законом передбаченому порядку, проте згідно до вищенаведеного, постанова ДВС
Керченського ГУЮ від 31.10.2007р., про накладення арешту на грошові кошти,
після закінчення виконавчого провадження втратила чинність,  а відповідно вона не може бути предметом
судового розгляду.

За таких обставин позовні вимоги
позивача, щодо скасування постанови  про
арешт коштів боржника від 31.10.2007р., не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог
позивача, в частині повернення незаконно списані кошті на розрахунковий рахунок
Відділення ВД ФССНВ в м.Керч, то суд вважає зазначити наступне.

Позивачем в процесі
судового розгляду не були надані уточнення до позову, в резолютивні частині
позову вказані «повернути незаконно списані кошті на розрахунковий рахунок
Відділення ВД ФССНВ в м.Керч»

Але, як вбачається зі
змісту позовної заяви  та матеріалів
справи  усього з позивача було стягнуто 5
500грн.

З  огляду на вищенаведене, на момент стягнення з
відділенні ВД ФССНВ в м.Керч, грошових коштів в розмірі 5 000грн., на підставі  рішення Керченського міського суду та
виконавчого листа, рішення суду було чинним та підлягало обов'язковому
виконанню.

31.10.2007р. була складена платіжна
вимога №1, відповідно до якої стягувалось з рахунку відділення ВД ФССНВ в
м.Керч, грошові кошти в розмірі 5 500грн.

02.11.2007р. начальником відділу
ДВС Керченського ГУЮ було винесено розпорядження, щодо розподілу грошових
коштів в розмірі 5 500грн, які надійшли на депозитний рахунок відділу ДВС
Керченського ГУЮ.

Була проведена перевірка
виконавчого провадження.

На підставі проведеної перевірки
виконавчого провадження, начальником відділу ДВС Керченського ГУЮ, було
винесено постанову, відповідно до якої було скасована постанова від
24.04.2007р., щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 500грн. з боржника-
відділення ВД ФССНВ в м.Керч.

Платіжним дорученням №2865 від
05.11.2007р.було зроблено повернення надмірно стягнутої суми, в розмірі 500грн.
відділенню ВД ФССНВ в м.Керч.

Таким чином, відповідачем було
самостійно поновлено порушене право позивача, та грошові кошті, що були
надмірно стягнути повернені.

Отже, Конституція України, а також
інші нормативно-правові акти України, передбачають захист порушених законних
прав та інтересів осіб.

В дійсному випадку  порушене право на момент подання позову вже
було відновлено.

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача, щодо повернення надмірно стягнутої суми в
розмірі 500 грн., на підставі вищенаведеного задоволенню не підлягають.

Щодо повернення суми в розмірі 5000
грн., яка була стягнута та перерахована на розрахунковий рахунок стягувача по
виконавчому провадження- гр.ОСОБА_3, то суд вважає зазначити наступне.

06.11.2007р. була винесена
постанова  старшим держвиконавцем
Крицкою, про закінчення виконавчого провадження.

Ухвала Верховного Суду України від
від 26.03.2008р.,  відповідно до якої
касаційна скарга відділення ВД ФССНВ в м.Керч була задоволена, , а касаційна
скарга гр..ОСОБА_3 була задоволена частково- рішення Керченського міського суду
АР Крим від 06.12.2006р., та ухвала Апеляційного суду АР Крим від 13.02.2007р.
були скасовані, а справа передана на новий розгляд- була прийнята вже після
закінчення виконавчого провадження.

Так як, вищевказана справа
розглядається в порядку цивільного провадження, то в дійсному випадку слід
керуватися нормами ГПК України.

Так статтею 380 ГПК України,
регламентується порядок вирішення питання про поворот виконання судового
рішення.

За таких обставин, суд доходиться
до висновку, що позовні вимоги в частині повернення грошових коштів у розмірі 5
000грн., не підлягають  розгляду в
порядку адміністративного судочинства, а відповідно справа в  дійсної частині підлягають закриттю.

Згідно статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України  в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади , який повинен надати суду  всі матеріали, які свідчать про його
правомірні  дії

Відповідачем надані належні докази
правомірності своїх дій.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими, спростовуються
матеріалами справи  та  не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст..160 КАСУ
12.09.08р. було оголошено вступну та резолютивну частину.

Постанова в повному обсязі складена
та підписана 17.09.2008 р.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Провадження по справі №
2-27/17422-2007А, в частині позовних вимог, щодо повернення з відповідача-
Відділу Державної виконавчої служби Керченського міського управління юстиції
(98300, м.Керч, пр.Кирова,5) незаконно списаних коштів- закрити.

2.          В решті позову відмовити.

Виконавчий документ видати після
вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно
винесено.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне
оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Воронцова Н.В.