СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.06.08
Справа №  10/318/08

Суддя   Алейникова Т.Г.

За позовом:  Прокурор м. Енергодара в інтересах
Енергодарської міської ради,
м. Енергодар Запорізької області

до відповідача: ПП
ОСОБА_1, м. Енергодар Запорізької області

про припинення права користування земельної ділянки для
забудови

Суддя       Алейникова Т.Г.

Представники:

Від прокуратури: Романов
Р.О. прокурор посв. від 23.08.06

від позивача: Ялілова
Г.Т. дов. від 11.03.08

Дьяченко В.В. дов. від
11.03.08

від відповідача:
ОСОБА_2 дов. від 03.06.08

Розгляд
справи відкладався та оголошувалися перерви на 06.06.08, 10.06.08, 18.06.08р. У
судовому засіданні оголошено рішення.

Позивач звернувся до  суду з позовом про  припинення право  користування у приватного підприємця ОСОБА_1
земельною  ділянкою  для забудови
площею  0,0400га.,  яка розташована по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів,
24   в місті Енергодарі Запорізької
області.

Відповідач позовні вимоги не
визнає, зазначивши наступне. На підставі рішення Енергодарської міської ради за
№ 16 від 08.10.2003 р. «Про земельні питання»між ПП ОСОБА_1 і міською радою
було укладено договір оренди земельної ділянки від 24.10.2003 р., який
нотаріально посвідчений та зареєстрований в Державному земельному кадастрі за №
16 від 04.08.2004 р., про що свідчить довідка № 58 від 04.02.2008 р., видана
Кам'янсько-Дніпровським районним відділом Запорізької регіональної філії
державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». За умовами
п.2.1 Договору термін його дії -три роки: з 08.10.2003 р. по 08.10.2006 р.

Відповідач не направляв позивачеві
в місячний термін після закінчення дії договору оренди від 24.10.2003 р.
листа-повідомлення про припинення дії договору та не надав жодних заперечень
щодо продовження користування позивачем земельною ділянкою.

З урахуванням зазначеного договір
оренди земельної ділянки від 24.10.2003 р. вважається поновленим на термін три
роки, тобто, з 08.10.2006 р. по 08.10.2009 р.

В свою чергу ПП ОСОБА_1 належно
виконував обов'язки відповідно до умов договору оренди земельної ділянки та
використовував землю за її цільовим призначенням. Для будівництва ресторану
розроблено Архітектурно-планувальне завдання № 34 від 12.05.2004 р. на
проектування об'єкта архітектури для нового будівництва, яке затверджене
головним архітектором міста 14.05.2004 р. Позивачеві було надано довідку
головного архітектора проекту ПП «Кайрос»про те, що останнім виконано робочий
проект об'єкту «Ресторан по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, 24 в м. Енергодар
на земельній ділянці площею 0.04 га», однак зазначений проект знаходиться на
розгляді в «Облдержінвестекспертизі»на експертизі.

Відповідач надавав позивачу
підтвердження виконання умов договору -квитанції про сплату орендних платежів.

Строки повернення земельної ділянки
договором оренди не обумовлено, позивач з листом-повідомленням про відмову від
продовження терміну дії договору не звертався, так як не звертався із заявою
про повернення земельної ділянки за актом обстеження.

Після закінчення строку дії
договору оренди відповідач більше року користувався земельною ділянкою, сплачує
орендну плату. У зв'язку з цим ПП ОСОБА_1 звертався до Господарського суду
Запорізької області з позовом до Енергодарської міської ради про визнання
договору оренди земельної ділянки від 24.10.2003 р. поновленим на тих же самих
умовах на період часу з 08.10.2006 р. по 08.10.2009 р.

Рішенням Господарського суду
Запорізької області у справі № 9/139д/2008 позовні вимоги ПП ОСОБА_1 задоволено
повністю. Рішення набрало законної сили.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Перевіркою проведеною прокуратурою
міста Енергодара встановлено, що 24 жовтня 2003 року між Енергодарською міською
радою та приватним підприємцем ОСОБА_1 (далі - ПП ОСОБА_1) було укладено
договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться в місті Енергодарі,
Запорізької області по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, 24.

Договір оренди земельної ділянки
було посвідчено нотаріусом та відповідно до ст. 20 Закону України «Про оренду
землі»зареєстровано в реєстрі за №16 від 04.08.2004 року.

Відповідно до цього договору, на
підставі рішення п'ятнадцятої сесії Енергодарсьвої міської ради №16 від
08.10.2003 року двадцять четвертого скликання, ІПІ ОСОБА_1 в оренду передається
земельна ділянка площею 0,0400га.

Згідно з п.2.1. п.2 зазначеного
договору, договір укладається терміном на три роки з 08.10.2003р. до
08.10.2006р.

У відповідності до рішення
господарського суду Запорізької області від 21.02.2008р. по справі №9/139д/08
за позовом ПП ОСОБА_1 до Енергодарської міської ради, третя особа відділ
земельних ресурсів у м. Енергодарі Запорізької області, визнано поновленим на
період часу з 08.10.2006р. по 08.10.2009р. договір оренди земельної ділянки
розміром 0,0400га, розташованій в місті Енергодарі, Запорізької області по вул.
Воїнів-Інтернаціоналістів, 24 від 24.10.2003р., який був укладений між
Енергодарською міською радою та ПП ОСОБА_1

Статтею 1 Закону України «Про
оренду землі»зазначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове
платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно договору, цільовим
призначенням за для якого надавалась земельна ділянка ПП ОСОБА_1 є розташування
ресторану.

Будівництво ресторану по вул.
Воїнів-Інтернаціоналістів, 24 у м. Енергодарі не було здійснено.

Відповідно до ст. 416 Цивільного кодексу
України, право користування земельною ділянкою для забудови у разі
невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд
припиняється.

Право користування земельною
ділянкою для забудови може бути припинене за рішенням суду в інших випадках,
встановлених законом.

Статтею   24
Закону   України   «Про
планування   і   забудову
територій»передбачено, що у разі прийняття міською радою рішення про
надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для
розміщення об'єкта містобудування
в   порядку,   визначеному
земельним   законодавством,   зазначене рішення одночасно є дозволом на
будівництво цього об'єкта.

Дозвіл на будівництво об'єкта
містобудування не є документом, що засвідчує право власності чи право користування
(оренди) земельними ділянками.

У разі, якщо фізична або юридична
особа не розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня отримання
дозволу на будівництво об'єкта містобудування, цей дозвіл втрачає чинність.
Поновлення дозволу відбувається в такому ж порядку, як і його надання.

Оскільки ПП ОСОБА_1 не здійснював
використання земельною ділянкою для забудови протягом трьох років підряд,
згідно до п. п. 4 ч. 1 ст. 416 Цивільного кодексу України його право
користування земельною ділянкою для забудови припиняється.

Статтею 14 Конституції України
визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під
особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право
набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно
відповідно  до закону. З вищезазначеного
слідує, що до розмежування земель, повноваження по розпорядженню ними в межах
населених пунктів, тобто функціями виконавчої влади наділені міські ради, а
порушення вимог законодавства істотно порушує інтереси держави.

Позивач просить припинити у
приватного підприємця ОСОБА_1 право
користування земельною
ділянкою  для забудови  площею
0,0400га.,  яка розташована по
вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, 24   в
місті Енергодарі Запорізької області.

Позов не підлягає задоволенню на
підставі наступного.

Відносини найму (оренди) врегульовані
главою 58 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.759 та ч.2
ст.792 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладання та
виконання договору найму (оренди), а відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом. Частиною шостою ст.93 ЗК України також
передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

В силу ст.1 Закону України від
06.10.1998 р. «Про оренду землі»оренда землі -це засноване на договорі строкове
платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ч.1 ст.19 вказаного Закону
строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може
перевищувати 50 років.

Статтею 33 цього ж Закону
визначено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору,
має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за
відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після
закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

З цією нормою кореспондується
ст.764 ЦК України, якою встановлено правило, що у разі продовження наймачем
користування майном після закінчення строку договору найму (оренди), за
відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір не
припиняється, а вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений
договором.

Відповідач не направляв позивачеві
в місячний термін після закінчення дії договору оренди від 24.10.2003 р.
листа-повідомлення про припинення дії договору та не надав жодних заперечень
щодо продовження користування позивачем земельною ділянкою.

З урахуванням зазначеного договір
оренди земельної ділянки від 24.10.2003 р. вважається поновленим на термін три
роки, тобто, з 08.10.2006 р. по 08.10.2009 р.

В свою чергу ПП ОСОБА_1 належно
виконував обов'язки відповідно до умов договору оренди земельної ділянки та
використовував землю за її цільовим призначенням. Для будівництва ресторану
розроблено Архітектурно-планувальне завдання № 34 від 12.05.2004 р. на
проектування об'єкта архітектури для нового будівництва, яке затверджене
головним архітектором міста 14.05.2004 р. Позивачеві було надано довідку
головного архітектора проекту ПП «Кайрос»про те, що останнім виконано робочий
проект об'єкту «Ресторан по вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, 24 в м. Енергодар
на земельній ділянці площею 0.04 га», однак зазначений проект знаходиться на
розгляді в «Облдержінвестекспертизі»на експертизі.

Відповідач надавав позивачу
підтвердження виконання умов договору -квитанції про сплату орендних платежів.

Строки повернення земельної ділянки
договором оренди не обумовлено, позивач з листом-повідомленням про відмову від
продовження терміну дії договору не звертався, так як не звертався із заявою
про повернення земельної ділянки за актом обстеження.

Після закінчення строку дії
договору оренди відповідач більше року користувався земельною ділянкою, сплачує
орендну плату.

Відповідно до ст.ст. 27, 35 Закону
України від 06.10.1998 р. «Про оренду землі»орендареві забезпечується захист
його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності
на земельну ділянку відповідно до закону. Спори, пов'язані з орендою землі,
вирішуються в судовому порядку.

У зв'язку з цим ПП ОСОБА_1
звертався до Господарського суду Запорізької області з позовом до
Енергодарської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки від
24.10.2003 р. поновленим на тих же самих умовах на період часу з 08.10.2006 р.
по 08.10.2009 р.

Рішенням Господарського суду
Запорізької області у справі № 9/139д/2008 позовні вимоги ПП ОСОБА_1 задоволено
повністю. Рішення набрало законної сили.

За таких обставин посилання
позивача на вимоги ст.416 ЦК України є безпідставними, так як її нормами
регулюються підстави припинення права користування земельною ділянкою для
забудови, яке виникає на підставі встановлення суперфіцію. Суперфіціарні
відносини за своєю правовою природою відрізняються від відносин користування
земельною ділянкою на умовах оренди та не підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Щодо нецільового використання
земельної ділянки слід зауважити, що позивачем не надано жодного доказу про
використання відповідачем земельної ділянки не за її цільовим призначенням.

Відповідно до ст.1 Закону України
від 22.05.2003 р. «Про землеустрій»цільове призначення земельної ділянки
-використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі
документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Дане
питання регламентується Земельним кодексом України в розділі ІІ, главі 4 «Склад
та цільове призначення земель України», а саме п. б) ч.1 ст.19 цього Кодексу,
відповідно до якого землі України за своїм основним цільовим призначенням
поділяються, зокрема, на землі житлової та громадської забудови.

До земель житлової та громадської
забудови, у відповідності зі ст.38 ЗК України, належать земельні ділянки в
межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

На підставі ст.39 ЗК України
використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану
земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм,
регіональних та місцевих правил забудови.

Жодним нормативно-правовим актом
України не встановлено термін виготовлення проектно-кошторисної документації.

Як вбачається зі змісту договору
оренди земельної ділянки від 24.10.2003 р. позивач приймає земельну ділянку для
розташування ресторану (пункт 1.2 договору). Тобто, будівництво ресторану -це
умови використання земельної ділянки відповідно до договору оренди, а не її
цільове призначення, як зазначено в позові.

На відповідача договором покладено
своєчасне внесення орендної плати та виконання в повному обсязі всіх умов
договору. При цьому жодним пунктом договору не визначено обов'язку відповідача
завершити будівництво ресторану у певний строк.

Крім того, п. 34 ч.1 ст.26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні»передбачає виключне право
місцевої ради стосовно регулювання земельних відносин, тобто відсутні будь-які
перешкоди, які б заважали Енергодарській міській раді розглянути це питання і
прийняти будь-яке рішення, зокрема і про припинення права користування
земельною ділянкою для забудови при наявності законних підстав.

Однак таких підстав у Енергодарської
міської ради не має, тому вимоги позивача є безпідставними та такими, що не
відповідають дійсним обставинам справи.

У позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.  49,
82, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

У позові відмовити.

Суддя
Алейникова Т.Г.