ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2008 р.

№ 13/228/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді

Кота О.В.,

Суддів

Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.

перевіривши касаційні скарги

1)          Українсько-молдавського спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Жемчужина"

2)          Державного підприємства "Віброприбор"

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р.

у справі

№13/228/07 господарського суду Миколаївської області

за позовом

Українсько-молдавського спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Жемчужина"

до

1.          Приватного підприємства "Бриз-Юг"

2.          Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина Чорномор’я"

про

визнання договору купівлі–продажу нерухомого майна недійсним

За участю представників:

-          скаржника: з'явилася Колотущенко Т.Д. без належних повноважень;

-          позивача: Маляренко Д.С., дов. б/н від 30.07.2008р.; Черевков М.Ю., дов. б/н від 30.07.2008р.;

-          відповідача-1: не з'явилися;

-          відповідача-2: Приходько Д.І. - директор.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007р. Українсько–молдавське спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Жемчужина" звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Приватного підприємства "Бриз–Юг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Перлина Чорномор'я" про визнання недійсним на підставі ч.1, ч.5 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України договору купівлі-продажу нерухомого майна бази відпочинку "Жемчужина", яке складається з двох спальних корпусів, позначених в технічному паспорті літерами "А" та "А' "; столової, позначеної літерою "Б"; овочевого сховища –складів за літерами "В" і "Г"; кафе "Ветерок" –відеозал, позначений літерою "Д"; вбиральні літерою "Ж", душових літерою "Е", електричного котла, що розташована в зоні відпочинку „Коблево” Березанського району Миколаївської області, по вул. Морській, 155, 155-а, укладеного між відповідачами 07.12.2006р.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 10.12.2007р. у справі №13/228/07 (суддя Фролов В.Д.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р. у справі №13/228/07 (колегія суддів у складі головуючого судді Бєляновського В.В., суддів Шевченка В.В., Мирошниченка М.А.) рішення господарського суду Миколаївської області від 10.12.2007р. у справі №13/228/07 залишено без змін, а апеляційну скаргу Українсько–молдавського спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Жемчужина" - без задоволення.

Не погодившись з прийнятою у справі постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р. у справі №13/228/07, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Не погодившись з прийнятими у справі судовими актами, Державне підприємство "Віброприбор" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в порядку ст.107 ГПК України, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняті у справі судові акти, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перлина Чорномор’я" скористалося правом, наданим ст.1112 ГПК України, та надіслало відзиви на зазначені касаційні скарги, з проханням залишити оскаржувані судові акти без змін, а касаційні скарги –без задоволення.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, касаційні скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті ними рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а касаційна скарга Державного підприємства "Віброприбор" підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, 23.10.2006р. між позивачем (продавець) та ПП „Бриз-Юг” (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна–цілісного майнового комплексу бази відпочинку “Жемчужина”, яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблево, вул. Морська, 155, 155-а. Умовами пунктів 2.2, 5.3, 6.3 даного договору сторони встановили, що покупець сплачує продавцю покупну ціну за майно шляхом перерахування на розрахунковий рахунок останнього грошових коштів. Оплата здійснюється двома частинами: 4900грн. –протягом 2-х банківських днів з часу підписання цього договору; 595100грн. - протягом 10-ти банківських днів з часу виникнення права власності на майно у покупця; покупець у разі прострочення виконання грошового зобов’язання повинен сплатити продавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми; цей договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Зазначене в даному договорі нерухоме майно було передано покупцеві від продавця за актом приймання –передачі від 23.10.2006р.

Даний договір рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.11.2006р. у справі №5/452/06 визнано дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України, а 29.11.2006р. зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно відмітки Березанської філії Миколаївського МБТІ на договорі та витягами №12695133, №12694636 з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

На підставі зазначеного, враховуючи приписи ст.ст.655, 657, ч.ч.3, 4 ст.334 ЦК України, суди дійшли висновку, що з 29.11.2006р. у ПП "Бриз-Юг" виникло право власності на цілісний майновий комплекс - базу відпочинку “Жемчужина”.

07.12.2006р. між ПП „Бриз-Юг” (продавець) та ТОВ “Перлина Чорномор'я” (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - бази відпочинку “Жемчужина”, розташованої в Миколаївській області, Березанському районі, с. Коблево по вул. Морська, 155, 155а.

Умовами пунктів 2.2, 4.1, 5.3, 6.3 даного договору сторони встановили, що покупець сплачує продавцю покупну ціну за майно шляхом перерахування на розрахунковий рахунок останнього грошові кошти. Оплата здійснюється двома частинами: 4000 грн. –протягом 2-х банківських днів з часу підписання цього договору; 606000 грн. - протягом 10-ти банківських днів з часу виникнення права власності на майно у покупця; передача майна здійснюється шляхом підписання акту приймання –передачі; покупець у разі прострочення виконання грошового зобов’язання повинен сплатити продавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми; цей договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Зазначене нерухоме майно було передано покупцеві від продавця за актом приймання–передачі від 07.12.2006р., а договір купівлі–продажу рішенням господарського суду Миколаївської області від 13.12.2006р. у справі №5/536/06 визнано дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України та зареєстровано 11.01.2007р. у Реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно витягів №13185580, №1385655, виданими Березанською філією Миколаївського МБТІ.

На підставі зазначеного, враховуючи приписи ст.ст.655, 657, ч.ч.3, 4 ст.334 ЦК України суди дійшли висновку, що з 11.01.2007р. у ТОВ "Перлина Чорномор’я" виникло право власності на базу відпочинку "Жемчужина".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що позивач не є тією особою, яка має суб’єктивне право або охоронюваний законом інтерес, на захист якого поданий позов, оскільки не є стороною оспорюваного договору і будь–яких прав чи обов’язків внаслідок укладення відповідачами даного договору в нього не виникло (ст.ст.11, 509 ЦК України).

Водночас судами попередніх інстанцій встановлено факт укладення та повного виконання відповідачами договору купівлі - продажу нерухомого майна від 07.12.2006р., а позивачем не доведено обставин, що цей договір суперечить ч.1 та 5 ст.203, ч.1 ст.215, ст.234 ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та був укладений без наміру створити правові наслідки, які обумовлювалися цим договором.

Згідно з роз’ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.1 постанови від 29.12.1976р. №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовід носин.

Однак прийняті у справі судові акти зазначеним вимогам в повній мірі не відповідають з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2, 4 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності (дата підписання 11.08.1994р., дата ратифікації 12.07.2001р.), визначено, що Сторони визнали право власності іншої Сторони, її громадян та юридичних осіб по відношенню до розташованих на її території баз відпочинку, що перебували на 01.12.1990р. у віданні органів державного управління іншої Сторони, а також були у власності інших юридичних осіб, у майні яких відсутня державна частка, та фізичних, за винятком об’єктів, що збудовані з метою ліквідації наслідків форс-мажорних обставин. Також визначено, що Сторони вважають, що об’єкти соціальної сфери, які знаходяться на їх території (або відповідні долі у часті в цих об’єктах); бази відпочинку, будівництво яких здійснювалося за рахунок коштів підприємств колишнього союзного підпорядкування, розташованих на території іншої сторони, є власністю цієї Сторони.

Однак при розгляді даної справи суди зазначеного не врахували, не залучили до участі у розгляді справи Фонд Державного майна України у певному процесуальному статусі, права та обов’язки якого зачіпаються викладеними в рішеннях попередніх судових інстанцій висновками.

Крім того, скаржником - Державним підприємством "Віброприбор" подано суду касаційної інстанції лист Фонду Державного майна України від 20.03.2007р. №10-27-4284 в обґрунтування заявлених вимог, однак оскільки встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, не входить до компетенції суду касаційної інстанції (ст. 1115, 1117 ГПК України), незалучення до участі у справі Фонду Державного майна України, Державного підприємства "Віброприбор" у певному процесуальному статусі, є підставою у відповідності до п.3 частини другої ст.11110 Господарського процесуального кодексу України для скасування прийнятих у справі судових рішень з передачею справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

У зв'язку з наведеним, касаційна скарга Українсько–молдавського спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Жемчужина” підлягає задоволенню частково, а касаційна скарга Державного підприємства "Віброприбор" підлягає задоволенню.

Під час нового розгляду справи, господарському суду необхідно врахувати викладене, з’ясувати суб’єктивний склад сторін у даній справі та залучити у певному процесуальному статусі осіб, на права та обов’язки яких може вплинути рішення у даній справі, з метою забезпечення можливості реалізації процесуальних прав усіх учасників процесу, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, витребувати та залучити до матеріалів справи усі документи, які стосуються предмету даного спору, дати їм належну правову оцінку, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до ст.11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 107, 1115, 1117, 1119-11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Українсько–молдавського спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Жемчужина” задовольнити частково. Касаційну скаргу Державного підприємства "Віброприбор" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р. та рішення господарського суду Миколаївської області від 10.12.2007р. у справі №13/228/07 скасувати.

Справу №13/228/07 передати на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя:

О. Кот

Судді:

С. Владимиренко

С. Шевчук