ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 16/279

21.08.08

За позовом                    Закритого акціонерного товариства „Український

мобільний зв’язок”

До                              Приватного підприємства „Пластех”

Про                              стягнення 720,78 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача          Пінчук О.Г. –дов.

Від відповідача          не з’явились

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом про стягнення 720,78 грн. , заборгованості , а саме 117,90 грн. –основний борг, 602,88 грн. –договірні санкції внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору про надання послуг мобільного зв’язку №1772160/1.10973045 від 03.08.2004 р.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду, викладених в ухвалі суду від 29.07.2008р., не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році»зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, –

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами укладено Договір про надання послуг мобільного зв’язку: № 1772160/1.10973045 від 03.08.2004 р.

Відповідно до умов Договору Позивач взяв на себе обов’язок надавати Відповідачу послуги стільникового радіотелефонного зв’язку (п. 1.1. Договору), а Відповідач –своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги (підпункт 2.4.2. пункту 2.4. Договору).

Пунктом . 3.5. Договору визначає, що кількість та вартість послуг, що надаються Відповідачу на умовах Договору, визначається у відповідності до показників належних Позивачу технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості розмов.

Згідно ст. 24 Закону України „Про телекомунікації” умовами застосування технічних засобів телекомунікації є їх відповідність стандартам і технічним регламентам. Технічні засоби телекомунікації повинні мати виданий у встановленому законодавством порядку документ про підтвердження відомості вимогам нормативних документів у сфері телекомунікації.

Підтвердження відомості технічних засобів телекомунікації здійснюється згідно із Законом України „Про підтвердження відповідності” акредитованими в установленому порядку органами, уповноваженими на проведення цієї діяльності, перелік яких узгоджується НКРЗ.

Відповідно до пункту 3.1. Договору нарахування плати за надані послуги стільникового радіотелефонного зв’язку здійснюється згідно з тарифами Позивача. Розрахунковий період становить один календарний місяць.

Підписанням спірного Договору відповідач висловив згоду на застосування зазначених тарифів та обізнаність щодо їх змісту.

Умови Договору передбачають, що оплата послуг стільникового радіотелефонного зв’язку має здійснюватися Відповідачем до 15 числа місяця, що є наступним за розрахунковим (п. 2.4.6., 2.4.5 Договору). Також в п. 2.1.2.2. Договору зазначено, що поповнення авансу обов’язково проводиться Відповідачем до закінчення розрахункового місяця додатково з потребою у послугах.

Підпунктом 2.4.6. Договору до зобов’язань відповідача віднесено, у разі не одержання рахунків до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, зателефонувати Позивачу за телефоном 8 800 500 0 500 для одержання інформації щодо подальших розрахунків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи заборгованість відповідача за надані послуги складає 117 грн. 90 коп.

Доказів сплати вказаної суми в тому числі в установлені строки суду не надано.

Згідно п. 1.2. Додаткової угоди, забезпеченням виконання зобов’язань відповідача як Абонента перед позивачем не відмовлятися від Договору та Додаткової угоди в частині, що стосується надання послуг зв’язку, зокрема –від послуг голосової телефонії, є штрафна санкція. В разі, якщо відповідач відмовляється від Договору та/або від Додаткової угоди до закінчення строку, встановленого п. 1.1. Додаткової угоди, або коли дія Договору припиняється в зв’язку, в тому числі, з несплатою відповідачем наданих йому послуг зв’язку, останній несе відповідальність у вигляді сплати на користь позивача договірної санкції в розмірі 1,92 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії цієї Додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дій.

Позивачем до матеріалів справи долучено Розрахунок до претензії за підписом бухгалтера позивача, згідно якого загальний розмір договірних санкцій становить 602,88 грн.

Відповідно до положень ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума договірної санкції складає 602,88 грн. (розрахунок в матеріалах справи). Розрахунок договірної санкції відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення договірної санкції у розмірі 602,88 грн. підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 526, 625, 549, 610, 611, 612 ЦК України, ст. ст. 173, 193, 230, 232 ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного підприємства „Пластех” (02192, м.Київ, вул.. А.Малишка,1, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок” (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ) 720 (сімсот двадцять) грн. 78 коп. основного боргу, 102 (сто дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                           О.М. Ярмак