ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06"
жовтня 2008 р.
Справа № 57/159-08

вх. № 6139/4-57

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Славівковський С.А., дов.№ 398 від 11.08.2008 р.  відповідача - ОСОБА_2, дов. від 02.10.008 р.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю

"МКС" м. Х-в

до  Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м. Харків

про стягнення 24616,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю "МКС”
звернувся до суду з позовом про стягнення
з відповідача - Фізичної особи -ОСОБА_1 завдану   ним майнову шкоду у сумі 24616,53 грн., а
також віднести на відповідача свої витрати по оплаті держмита та на
інформаційно-технічне забезпечення судового процессу, мотивуючи свої вимоги
неналежним виконанням відповідачем договору оренди частини нежитлового
приміщення від 01 вересня 2007 року № 01/09/07-2.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 серпня 2008
р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 02 вересня 2008 р. об 11:10 год.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 02 вересня
2008 року, 22 вересня 2008 року, у зв'язку з неявкою у судове засідання
відповідача та ненадання сторонами витребуваних судом документів, розгляд
справи відкладався.

06 жовтня 2008 року відповідачем через канцелярію господарського
суду (вх. № 14875 від 06.10.2008 р.) надано додаткові документи, які долучені
до матеріалів справи.

У призначеному 06 жовтня 2008 року судовому засіданні представник
позивача позов підтримував та наполягав на його задоволенні.

Відповідач відзиву на позов не надав, у судовому засіданні його
повноважний представник проти позову не заперечував.

Сторони звернулися до суду з заявою про розгляд справи без
застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута
судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника
позивача судом встановлено наступне.

01 вересня 2007 року між ТОВ «МКС» (далі позивач) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладено договір оренди
частини не житлового приміщення № 01/09/07-2 відповідно до умов якого позивач
передав у строкове платане користування нежитлове приміщення, що належить
позивачу на праві власності, загальною площею 108 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1,
для розміщення магазину; вартість майна на день укладання договору складає
458590,64 грн. без ПДВ.

Пунктами 2.1 договору оренди передбачено, що розмір орендної плати
становить 13635,00 грн.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 договору, орендна плата
перераховується орендарем щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця та
нарховуєтсся з моменту підписання між сторонами акту прийому-передачі
приміщення та нараховується до моменту його фактичної здачі.

Факт передачі приміщення підтверджується актом приймання-передачі
орендованого майна, підписаним сторонами 01 вересня 2007 року.

Додатковою угодою № 1 до договору оренди частини не житлового
приміщення № 01/09/07-2 від 01.09.2007 р. сторони продовжили строк дії договору
до 30 червня 2008 року.

Додатковою угодою № 3 від 04 квітня 2008 року  до договору оренди частини не житлового
приміщення № 01/09/07-2 від 01.09.2007 р. сторонами внесено зміни до договору у
тому числі щодо площі обєкту оренди, розміру орендної плати.  У відповідності до зазначеної додаткової
угоди загальна площа нежитлового приміщення складає 42,0 кв. м.; загальна сума
орендної плати на місяць складає 6363,0 грн. (у тому числі ПДВ).

Згідно акту прийому-передачі, підипсаного сторонами 04 квітня 2008
відповідач передав позивачу загальною площею 66 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з закінченням строку дії договору, відповідач передав
позивачу об'єкт оренди - частину нежитлового приміщення загальною площею 42 кв.
м, за адресою: АДРЕСА_1., про що свідчить
акт прийому-передачі від 30 червня 2008 року.

Проте, Орендар  порушив
умови Договору щодо своєчасного внесення орендної плати позивачу, внаслідок
чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 20648,66 грн., за період з 01
квітня 2008 по 30 червня 2008 року.

За загальним положенням цивільного законодавства зобов'язання
виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та
обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України,
господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним
кодексом з урахуванням особливостей, передбачених  цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має
право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, Орендар порушив умови Договору щодо своєчасного внесення
орендної плати до державного бюджету, внаслідок чого, за період з 01 квітня
2008 по 30 червня 2008 року  виникла
заборгованість в сумі 20648,66 грн.

Позивач неоднаразово звертався до відповідача з вимогами погасити
заборгованість (листи від 12.05.2008 р.; 10.07.2008 р.), але вказана
заборгованість погашена не була, що і стало підставою для звернення позивача з
позовом до суду.

Відповідно до статті 284 Господарського  кодексу
України орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Пунктом 1 статті 286 Господарського кодексу України встановлено,
що орендна плата -це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Відповідно до пункту 1
статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату
встановлені частиною 3 статті 285 цього кодексу.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 20648,66 грн.
заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували
суму заявленого боргу.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким,
що прострочив виконання зобов'язання з оплати орендної плати за договором №
01/09/07-2 від 01 вересня 2007 року, та додаткових угод до нього, які було
укладено між сторонами по справі за період з 01 квітня 2008 року по 30 червня
2008 року.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого
цивільного права у разі  його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 193, 198 Господарського кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку
укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, приймаючи до
уваги викладені обставини, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з
відповідача 20648,66 грн. заборгованості з орендної плати, належно
обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк  (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України,
виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених
змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання,
настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема  сплата неустойки.

Відповідно до ст.. 546 Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання зобов'язання.

Пунктом 5.9 Договору оренди сторонами передбачена відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у вигляді пені у розмірі
подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості
за кожний день прострочення, та штраф у розмірі 10% від суми місячної орендної
плати, передбаченої Договором. За прострочення внесення орендної плати позивач
нарахував відповідачу пеню, яка станом на 12 серпня 2008 року склала  1212, 70
грн. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав передбачені договором
зобов'язання по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, пеня у
сумі 1212,70 грн., правильність нарахування якої первірено судом, підлягає
стягненню на користь позивача.

Крім того, позивачем пред'явлено до стягнення з відповідача
2008,89 грн. суму штрафу (10% від суми боргу), щодо яких суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

У відповідності до п. 5.9 договору оренди частини нежитлового
приміщення №  01/09/07-2 від 01 вересня
2008 року сторони встановили, що у разі прострочки орендної плати Орендар
сплачує орендодавцю штраф у розмірі 10% від суми місячної орендної плати,
передбаченої п. 2.1 Договору. Додатковою угодою № 3 від 04 квітня 2008 року до
договору оренди сторонами внесено зміни до договору у тому числі п. 2.1
договору викладено у новій редакції та встановлено, що загальна сума орендної
плати на місяць складає 6363,0 грн. (у тому числі ПДВ). Як свідчить наданий
розрахунок, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 2008,89 грн, на суму
20088,90 грн. Проте договором встановлено нарахування штрафу у розмірі 10% від
суми місячної орендної плати, передбаченої п. 2.1 Договору. Враховуючи, що
розмір орендної плати з урахуванням змін, встановлених сторонами додатковою
угодою № 3 від 04.04.2008 року, складає 6363,00 грн., суд вважає, що позивачем
необґрунтовано нараховано штраф на суму 20088,90 грн. у розмірі 2008,89 грн.
Судом перераховано розмір штрафу з урахуванням
умов п. 5.9 договору, який складає 636,30 грн. (10% від суми орендної
плати).

Враховуючи вимоги
ст. ст. 530, 546, 548, 610, 611 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 232 , ч. 2
ст. 343 Господарського кодексу України та з огляду на те, що п. 5.9 договору
оренди частини нежитлового приміщення №
01/09/07-2 від 01 вересня 2008 року, сторонами була встановлена
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у вигляді пені
та штрафу,  дають підстави для висновку
суду про стягнення на користь позивача пені у сумі 1212,70 грн. та штрафу у
розмірі 636,30 грн. В іншій частині нарахованого позивачем штрафу, суд
відмовляє в його задоволенні, як безпідставно нарахованого.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних  для належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських
санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договорами.

Відповідно  до  ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов`язаний  сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем за прострочення відповідачем грошового зобов'язання
нараховано 593,23  грн. інфляційних втрат
та 3% річних в розмірі 153,05 грн.

За таких обставини, суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 593,23 грн. основного боргу, 153,05 грн. інфляційних
втрат та 3% річних в розмірі 18 грн. є обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи, не спростовані відповідачем, і такими, що підлягають
задоволенню.

У відповідності до статей 44, 49 Господарського процесуального
кодексу України витрати по сплаті державного мита пропорційно задоволених вимог
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  покладаються
на відповідача.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України,
статтями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 75 статтями 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, статтями 11,15,16 509, 526, 530, 546,548, 551,
629, 610, 611, 612, 625, 762 Цивільного кодексу України, статтями 193, 198,
232, 284, 285, 286, 343, Господарського кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 код НОМЕР_1(АДРЕСА_2;
р/р НОМЕР_2.980 в філії АКБ „ІМЕКСБАНК” у м. Харкові, МФО 350794, код банку
33388852; відомості про дату та місце народження в матеріалах справи відсутні)
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „МКС”, код 21197076 (61037,
м. Харків, просп. Московський, буд. 197-Б; п/р 0165 у ХФ ВАТ ВТБ
Банк, МФО 350631 заборгованість з орендної плати  в сумі 20648,66 грн., 1212,70 грн. пені;
636,30 грн. штрафу; 593,23  грн.
інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 153,05 грн., 232,44 грн. державного
мита та 111,42 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

В частині стягнення 1372,59 грн. штрафу відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішення законної сили.

Рішення підписано10.10.2008р.

Суддя