СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

23.09.2008
Справа №  4/341-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Ємленінової З.І. при секретарі
Сокуренко Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1 м. Каховка

Херсонської області

до
закритого акціонерного товариства "Кримська фруктова компанія "
с.Петрівка Красногвардійського
району  АР Крим

про
стягнення
39.107грн. 63коп.

за участю   представників сторін:

від
позивача   - не з'явився

від
відповідача  - уповноважена особа
Астащенко О.В.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з відповідача 21845грн. 00коп. основного боргу, 436грн. 30коп. 3%
річних, 4898грн. 96коп. втрат від інфляції та 11927грн. 37коп. пені,
посилаючись на несвоєчасні розрахунки відповідача за договором від 01.10.2007
року № 16  на виконання робіт (надання
послуг).

Справа розглядалася з перервами,
які за клопотанням позивача оголошувались в засіданнях  суду 05.08.2008 року та 14.08.2008 року
відповідно до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою  від 28.08.2008року розгляд  справи
відкладався  і від  сторін
витребовувалися  додаткові докази.

Позивач своїм правом на судовий
захист  не  скористався, уповноваженого  представника в засідання суду не  надіслав, незважаючи на те, що був належним
чином повідомлений про  день  і час розгляду справи.

Клопотання позивача про  передачу справи до господарського  суду Автономної  республіки
Крим судом відхиляється з
наступних  підстав.
Звертаючись  з  позовом, позивач відповідачем зазначив
Кримську фруктову компанію в особі  Каховської  філії, тому відповідно до  ч.4 статті 15 ГПК України позов підлягав
розгляду в господарському суді Херсонської
області за місцезнаходженням філії і судом правомірно було  порушено
провадження у справі. В  ході
розгляду справи  позивачем не  було
надано  документального  підтвердження того, що Каховська філія, як
відособлений  підрозділ, має  право
представляти  інтереси  ЗАТ „Кримська фруктова компанія”, тому
ухвалою від 28.08.2008року судом замінено відповідача на належного
-закрите  акціонерне  товариство
„Кримська фруктова компанія”.

Однак, відповідно до  вимог частини 3 статті 17 ГПК України, справа
прийнята  господарським судом до  свого
провадження з додержанням
правил  підсудності, повинна
бути  цим судом розглянута і в  тому випадку? коли  в процесі розгляду справи вона стала
підсудною  іншому господарському суду.

За таких  підстав справа підлягає  розгляду по
суті господарським судом Херсонської
області.

Клопотання позивача про  відкладення розгляду справи задоволенню  не
підлягає, оскільки, при  розгляді
справи, за клопотанням  позивача,
неодноразово  оголошувалися перерви, а
ухвалою від  28.08.2008року розгляд  справи відкладався.  Посилання
представника  позивача на  незадовільний стан  здоров'я не
підтверджено  ніякими  доказами.
При  цьому суд зазначає, що  відповідно до
статті 77 ГПК України  суд
має  право  відкласти
розгляд  справи  в межах строків, встановлених  статтею 69 ГПК України. Задоволення ж
клопотання позивача  та подальше
відкладення справи  призведе до  порушення строку  вирішення спору.

Відповідач
проти позову заперечує, посилаючись на те, що директор Каховської філії ОСОБА_2
не мав повноважень підписувати вищезазначений договір, оскільки таке право було
йому надано лише  на підставі  довіреності ВКВ  № 409904 від 08.11.2007 року. Крім того, він
зазначає, що зазначені в  актах виконаних
робіт суми за перевезення людей не узгоджувалися при підписанні договору, не
включені до ціни позову, а  договором
передбачено оплату лише за послуги по збору овочів та прополці суниці.
Відповідач також  пояснює, що він
розрахувався з позивачем за надані послуги в межах узгодженої договором суми,
чим виконав свої обов'язки за договором.

Розглянувши
матеріали  справи, дослідивши надані
до  справи докази, заслухавши
представника відповідача, суд -

в с т а н о в и в :

01 жовтня 2007 року між  позивачем та
структурним підрозділом відповідача
- Каховською  філією ЗАТ „Кримська
фруктова компанія” укладено  договір на
виконання робіт (надання послуг) згідно з яким позивач, як виконавець робіт,
зобов'язався  надати  відповідачу послуги  по збиранню овочів та прополці суниці, а
відповідач -  як  замовник,
зобов'язався прийняти зазначені послуги відповідно до  умов договору та здійснити за них  розрахунки.

Строк договору встановлено  пунктом 4.6 - з 01.10.2007 року по  31.12.2007року.

Сума договору сторонами не  визначена. Сторони лише узгодили
розцінки  послуг  додатком №1 до договору щодо  збирання цибулі, картоплі, моркви та буряка,
а також  прополку суниці та транспортні
затрати.

При
зверненні з  позовом, позивач
посилався на заборгованість  відповідача
в сумі  21.8945грн.00коп., не  визначивши
за надання яких  конкретно  послуг
не  розрахувався відповідач.  Під
час судових  засідань було  встановлено,
що  в акти  виконаних
робіт за жовтень  2007року
позивачем були  включені суми  за перевезення людей, які не узгоджувалися
сторонами  при  підписанні договору та не зазначені в пункті
1.1 як предмет  договору, не включені
до  переліку робіт які  відповідач зобов'язаний був сплатити (додаток
№1). Саме  вартість  цих
послуг  визначена позивачем
як  заборгованість  відповідача.

Частиною 1 статті 193 ГК України
встановлено обов'язок  суб'єктів
господарювання  та інших  учасників господарських  відносин
виконувати  господарські
зобов'язання  належним чином  відповідно до  закону, інших
правових  актів, договору, а за
відсутності  конкретних  вимог щодо
виконання зобов'язання  -
відповідно до  вимог, що  звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо  виконання зобов'язання закріплені і в статті
526 ЦК України.

При цьому відповідно
до  статті 629 ЦК України  договір
є  обов'язковим  для виконання обома сторонами.

Статтею 901 ЦК України встановлено,
що  за договором про  надання послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням  другої
сторони (замовника) надати  послугу,
яка  споживається в процесі  вчинення певної  дії або здійснення певної  діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити  виконавцеві зазначену послугу,
якщо  інше не  встановлено договором.

За договором  про
надання послуг  відповідно до  частини
1 статті 903 ЦК України   замовник
зобов'язаний  оплатити  надану йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що  встановлені договором.

Як встановлено  матеріалами
справи, відповідач не  приймав на
себе обов'язків оплачувати  вартість  перевезення людей, тому у нього відсутній і
обов'язок сплатити  ці послуги в певному
розмірі в межах  укладеного  між
сторонами  договору.

Посилання позивача на те, що  підписавши акти  виконаних
робіт, відповідач тим самим
узгодив  послуги по  перевезенню
людей та їх  вартість  не
відповідають вимогам  статей 509,
526 ЦК України та умовам договору, оскільки договором  передбачено
обов'язок відповідача здійснювати
оплату за  надані послуги  на підставі актів виконаних  робіт, але в межах  розцінок, зазначених  в додатку №1,
в якому не  зазначено  розцінки за перевезення людей. Не узгоджено
цей вид  послуг і пунктом 1.1 договору,
яким визначено  предмет угоди за
яким  відповідач прийняв на себе
обов'язок здійснити розрахунки.

Таким чином, якщо  ці послуги і надавалися позивачем, то не  в межах
предмету договору від 01.10.2007року, оскільки  пунктом 4.1 договору встановлено, що  договір
може бути  доповнено лише  шляхом підписання  додаткових
угод  до  нього. Таких
додаткових  угод, якими  б
узгоджувався такий вид  послуг як
перевезення людей, а також  його  вартість (розцінки) суду не  надано.

Не є  підставою
для задоволення позовних
вимог  і  відповідь
відповідача на претензію, оскільки
в засіданні суду представник відповідача позовні вимоги не  визнає, посилаючись на те, що  зазначена сума не  обліковується
за даними  бухгалтерського  обліку, а
його  представник Новаков  М.В., підписавши акти  виконаних
робіт  та відповідь на
претензію,  діяв з  перевищенням
своїх  повноважень, за що  був звільнений з  посади
директора Каховської філії. До того ж
сама по  собі відповідь на
претензію не  є  обов'язковою
умовою  задоволення позовних
вимог.

З урахуванням  вищезазначеного, позивачем не доведено,
що  у відповідача існує  заборгованість за надані послуги  за договором від 01.10.2007року в межах  предмету та ціни (суми) цього  договору,
тому правові підстави стягнення 21.845грн.00коп. основного боргу, а
відповідно і 436грн. 30коп. 3% річних, 4898грн. 96коп. втрат від інфляції,
11927грн. 37коп. пені  та витрат за
надані юридичні послуги відсутні.

Судові витрати  відповідно до
статті 49 ГПК України відносяться на відповідача.

В засіданні за згодою  представника позивача оголошувалася вступна
та резолютивна частина рішення.

На підставі
вищевикладених  норм права, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Суддя
З.І. Ємленінова

Рішення оформлено  відповідно до

ст.84
ГПК України 26.09.2008року.