ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 20/293

27.08.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакпрінт»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов”янка»

про стягнення 21 318,55грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

Від позивача Нелень О.В.- предст. (дов. від 13.08.2008р.)

Від відповідача не з”явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакпрінт»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов”яночка» про стягнення 21 318,55грн. (19 997,54грн. –основного боргу, 1321,01грн.-пені), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору поставки товарів №94 від 01.03.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2008р. судом порушено провадження у справі №20/292, прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 13.08.2008р.

08.08.2008р. судом одержано заяву від позивача про зменшення розміру позовних вимог, а саме, у зв’язку з оплатою відповідачем 19 997,54грн.-основного боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача 1321,01грн.-пені.

У зв’язку з неявкою у судове засідання 13.08.2008р. представника відповідача та необхідністю витребувати неподані суду документи, розгляд справи 13.08.2008р. відкладено.

27.08.2008р. судом одержано клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи, у зв’язку з відпусткою юриста відповідача.

У судовому засіданні 27.08.2008р. клопотання відповідача судом не задоволено, оскільки до клопотання не додано доказів на підтвердження викладених у ньому обставин.

Представник позивача надав суду докази (банківські виписки) сплати відповідачем 01.08.2008р. та 05.08.2008р. суми основного боргу.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав свої позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2007р. між сторонами укладено договір поставки товарів №94, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов’язується поставити, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити пакувальні матеріали, які за якістю відповідають держстандартам, у кількості, в строки, за ціною асортименту та найменуванню згідно рахунку на поставку конкретної партії товару, яка направлена на адресу постачальника.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними: №03474 від 08.06.2007р. на суму 15644,80грн.; №04288 від 12.07.2007р. на суму 15352,74грн. Всього на суму 30997,54грн.

Відповідно до п. 2.3 договору платежі здійснюються у формі 100% передплати грошових коштів або відстрочки платежу протягом 15-ти банківських днів за отриманий товар.

Проте, станом на час пред’явлення позивачем позову до суду вартість одержаного товару відповідач оплатив частково у розмірі 11000,00грн., сума боргу відповідача перед позивачем складала 19 997,54грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Після пред’явлення позивачем позову до суду, а саме, 01.08.2008р. та 05.08.2008р. відповідач сплатив на користь позивача 19997,54грн. - основного боргу.

За наведених обставин, у зазначеній частині позовних вимог провадження у справі №20/293 підлягає припиненню за відсутності предмету спору.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме пені у розмірі 1321,01грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 6 ст. 231 штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Ознайомившись з розрахунок пені, нарахування якої передбачено п. 4.1 договору, суд задовольняє зазначену вимогу відповідно до розрахунку позивача у розмірі 1321,01грн.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України покладаються на відповідача, у зв’язку з тим, що сума основного боргу сплачена відповідачем після порушення провадження у справі.

Керуючись п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 49, 82 –85 ГПК України, господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Припинити провадження у справі №20/293 в частині суми основного боргу у розмірі 19997,54грн.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов’янка» (м. Київ, вул. Ревуцького, 11Г, кв. 237 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пакпрінт» (м. м. Київ, вул. Закревського, 22, ) 1321,01грн.-пені, 213,19грн.-державного мита, 118,00грн.-витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                  В.В. Палій