ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2008 р.

№
17/34-08

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
- судді
Кривди Д.С.,

суддів
Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому
засіданні за участю представників сторін:

від позивача:        не з'явився

від відповідача:    не з'явтвся

розглянувши  касаційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1

на постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 14.04.2008р.

у справі №
17/34-08  Господарського суду
Сумської  області

за позовом  Приватного
підприємця ОСОБА_1

до Приватного підприємця ОСОБА_2

про  визнання недійсною угоди та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватний
підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом
до приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди від 01.02.2003р.
№ 1 дійсним до 01.02.2009р. і зобов'язання його виконувати власника
орендованого приміщення та визнання недійсним договору купівлі-продажу від
24.12.2007р.

Ухвалою
Господарського суду Сумської області від 15.01.2008р. (суддя О.В.Коваленко)
порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду.

Ухвалою
першого заступника Голови Господарського суду Сумської області від 18.02.2008р.
справу №17/34-08 передано на розгляд судді В.Д.Гудиму.

Ухвалою
Господарського суду Сумської області від 25.02.2008р. (суддя В.Д.Гудим),
залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від
14.04.2008р. (судді В.П.Бондаренко, В.В.Лакіза, Л.М.Камишева),  провадження у справі припинено.

Не
погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, приватний
підприємець ОСОБА_1 подала до Вищого господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 14.04.2008р. та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції. Свою вимогу приватний підприємець ОСОБА_1  мотивує тим, що господарським судом першої та
апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши
касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом
попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга приватного
підприємця ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Як
випливає з прийнятих у даній справі судових рішень, громадянин ОСОБА_2 на час
виникнення спірних правовідносин був власником житлової квартири та здійснював
свої правоможності щодо цього об'єкту як громадянин, а не суб'єкт
підприємницької діяльності.

Господарським
судом встановлено:

01.02.2003р.
між позивачем та відповідачем, як громадянином було укладено договір оренди №
1, за яким відповідач -громадянин і власник житлової квартири, передав в оренду
позивачу житлове приміщення в цій квартирі.

24.12.2007р.
між громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу
житлового приміщення, що знаходилося в оренді у позивача.

Відповідача
зареєстровано як підприємця у 2006р., про що видано Свідоцтво про державну
реєстрацію від 11.04.2006р. НОМЕР_1.

Отже,
як випливає із встановлених господарським судом обставин, між позивачем та
відповідачем виник спір щодо майна, власником якого є відповідач як громадянин,
а не як суб'єкт підприємницької діяльності.

Відповідно
до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та
організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно
ч. 1 ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і
відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1
цього Кодексу.

Таким
чином, як випливає із приписів вищенаведених правових норми, до господарського
суду можуть звертатися громадяни -суб'єкти підприємницької діяльності за
захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів
щодо цієї підприємницької діяльності.

Проте,
як вже було зазначено, майно, щодо якого у відповідача виникли зобов'язання,
належить відповідачу на праві власності, як громадянину і правовідносини, що є
предметом спору не є господарськими, а є цивільно-правовими.

За
таких обставин, даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Відповідно
до п. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі,
якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Отже,
враховуючи те, що відповідач при укладенні спірних договорів виступав як
фізична особа, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з
висновком господарського суду першої та апеляційної інстанції про припинення
провадження по справі.

За
таких обставин підстав для скасування прийнятої господарським судом апеляційної
інстанції постанови не вбачається.

Керуючись
ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.2008р.  у справі № 17/34-08  -без змін.

Головуючий
- суддя
Кривда Д.С.

судді                                                                                          Жаботина
Г.В.

Уліцький А.М.