ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.08.08 р.
Справа № 44/114пд

Господарський суд Донецької
області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко
Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (представляє
інтереси особисто, паспорт НОМЕР_1) до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 (представляє інтереси особисто, паспорт
НОМЕР_2) про визнання дійсним договору оренди нежитлового приміщення від
24.10.07 року та стягнення з відповідача суми боргу і пені 14'790 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 (далі - Підприємець) звернулася до суду з
позовом до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 (далі -
Орендар) про визнання дійсним договору оренди нежитлового приміщення від
24.10.07 року (далі - Договір) та стягнення на підставі зазначеного Договору
суми боргу з орендної плати 12'000 грн. і пені за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання 2'790 грн. Позовні вимоги Підприємця ґрунтуються на
незаконності дій Орендаря щодо ухилення від нотаріального посвідчення Договору,
а також на нездійсненні відповідачем дій щодо належного виконання грошового
зобов'язання за користування приміщенням № 95 в будинку № 107/21 по проспекту
Перемоги у місті Маріуполі площею 48,3 м2 (далі - Приміщення).

Представник Підприємця в судовому
засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідача
суму витрат на послуги адвоката у розмірі 3'000 грн.

Представник Орендаря заперечив
проти позову, вважаючи Договір нікчемним, що підтверджено рішенням суду у
справі № 44/72, а також зазначив, що неможливість користування Орендарем
предметом оренди за Договором є наслідком невиконання Підприємцем умов Договору
щодо приведення предмету оренди у відповідності до санітарних та протипожежних
норм, через що Приміщення у оренду відповідачеві не передавалось.

Вислухавши в судовому засіданні
представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Господарським судом Донецької
області на теперішній час вже встановлено низку фактів, які мають вирішальне
значення для оцінки правовідносин у поточному спорі, зокрема, рішенням
господарського суду Донецької області від 02.06.08 року у справі № 44/72
встановлено:

·          факт нікчемності Договору через
відсутність його нотаріального посвідчення;

·          факт оплати Орендарем 6'000 грн. на
користь Підприємця без зазначення цільового призначення такого платежу;

·          факт безпідставного утримання
Підприємцем 6'000 грн., сплачених Орендарем.

Означене судове рішення, по якому
брали участь і сторони по справі № 44/114пд, набрало законної сили в частині
встановлення зазначених фактів 02.07.08 року з прийняттям постанови Донецького
апеляційного господарського суду у вказаній справі, тому встановлені ним факти
не повинні доводитися знову при вирішенні справи № 44/114пд в порядку статті 35
ГПК України. Сторонами процесу № 44/114пд факти, викладені у судовому рішенні у
справі № 44/72 - в загальному порядку не спростовані, а норми статті 124
Конституції України визначають обов'язковість виконання усіма суб'єктами прав
судового рішення у справі № 44/72.

Згідно преамбули та статті 6
параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення
Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою №
48553/99 „Совтрансавто-Холдинг” проти України”, а також згідно рішення
Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою №
28342/95 „Брумареску проти Румунії” встановлено, що існує усталена судова
практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства
права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у
будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути
поставлено під сумнів.

Оскільки в силу частини 3 статті 4
ГПК України, статті 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини” згадані судові рішення та зміст
самої Конвенції про захист прав та свобод людини є приоритетним джерелом права
для національного суду, суд вважає безсумнівним той факт, що Договір є
нікчемним, наразі Підприємець безпідставно утримує 6'000 грн., належні Орендареві,
- причому ці факти не можуть ставитися судом під сумнів та є такими, які
знімають необхідність додаткового доведення зазначених обставин та фактів.

За змістом статей 793-794 ЦК
України Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення та
державної реєстрації, оскільки строк дії Договору перевищує три роки (з
25.11.07 року до 25.11.14 року).

Матеріали справи не містять доказів
того, що Договір був частково або повністю виконаний сторонами, оскільки
відсутній двосторонній акт приймання-передачі Приміщення, обов'язковість
підписання якого визначена пунктами 2.1 та 6.1 Договору, а також відсутні
докази здійснення оплати за Договором. Суд не вважає розписку від 24.10.07 року
належним та допустимим доказом здійснення оплати за Договором, оскільки
зазначений документ не містить жодних посилань ані на Договір, ані на відносини
оренди.

Суду також всупереч приписів статті
33 ГПК України позивачем не надано жодних доказів ухилення Орендаря від
нотаріального посвідчення Договору, не доведено факту запрошення відповідача до
органів нотаріату для здійснення відповідних нотаріальних дій тощо.

Враховуючи вказане, суд вважає
неможливим визнати Договір дійсним за приписами статті 219-220 ЦК України -
оскільки позивач не надав доказів належного (часткового або повного) виконання
сторонами умов Договору, доказів ухилення Орендаря від нотаріального
посвідчення Договору та того, що про нотаріальному посвідченню правочину
перешкоджала обставина, яка не залежала від волі позивача.

За правилами статті 216 ЦК України
недійсний або нікчемний правочин не створює юридичних наслідків (у тому числі
грошових або якихось інших зобов'язань), тому позовні вимоги Підприємця щодо
стягнення з Орендаря суми боргу 12'000 грн. та пені 2'790 грн. за нікчемним
Договором (який не відбувся як юридичний факт) - вважаються судом цілком
безпідставними з доказової точки зору.

Відповідно до статті 49 ГПК
України, витрати на оплату послуг адвоката, державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на
Підприємця.

На підставі ст.124 Конституції
України, ст.ст.203, 209, 213, 220, 525, 526, 759-786, 1166, 1212-1214 ЦК
України, керуючись ст.ст.22, 33, 35, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 про визнання дійсним договору
оренди нежитлового приміщення від 24.10.07 року та стягнення з відповідача суми
боргу та пені 14'790 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя

Надруковано
у 3 примірниках:

1
-позивачу;

2
-відповідачу;

3-господарському
суду Донецької області