ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№
11/7874

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової
Т.В.

суддів

Гоголь
Т.Г., Швеця В.О.

за
участю представників сторін  позивача відповідачів розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  у справі

не з'явились, повідомленні належним чином
не з'явились, повідомленні належним чином
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 11/7874

на
ухвалу

Житомирського
апеляційного господарського суду

від

22.01.2008
року

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1

до

Дочірнього
підприємства "Оріт" Дочірнього підприємства "Шеллі"

про

зобов'язання
відповідачів виконати свої зобов'язання передбачені умовами договору оренди

та за
зустрічним позовом

Дочірнього
підприємства "Шеллі"

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

про

розірвання
договору оренди нежитлового приміщення площею 121,9 м. кв.

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до господарського суду
Хмельницької області з позовом до дочірнього підприємства "Оріт" про
спонукання до виконання договору оренди нежитлового приміщення від 14.11.2006
року та усунення перешкод в користуванні орендованим приміщенням шляхом
відновлення електропостачання,
водопостачання, теплопостачання. Позов вмотивований тим, що  відповідач порушує умови укладеного договору
та вчиняє дії, які перешкоджають експлуатації орендованого приміщення.

Доповідач:Гоголь
Т.Г.

Ухвалою
господарського суду Хмельницької області від 08.11.2007 року залучено до участі
у справі в якості відповідача дочірнє підприємство "Шеллі", яке є
власником спірного приміщення. Залучений до справи відповідач подав зустрічний
позов до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про розірвання договору
оренди нежитлового приміщення площею 121,9 м. кв. та повернення даного
приміщення.

Господарський
суд Хмельницької області рішенням від 21.12.2007 року  (суддя Радченя Д.І) в задоволенні первісного
позову відмовив, зустрічний позов задовольнив. Розірвав договір оренди
нежитлового приміщення площею 121,9 м. кв., зобов'язав суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 в місячний строк з дня набрання рішення суду законної сили
повернути  дочірньому підприємству
"Шеллі" приміщення компресорної станції (колишній павільйон
демонстрації техніки), стягнув судові витрати.

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до Житомирського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати
з підстав наведених в скарзі та прийняти нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги та відмовити в задоволенні позовних вимог дочірнього
підприємства "Шеллі".

Житомирський
апеляційний господарський суд ухвалою від 22.01.2008 року (судді: Зарудяна
Л.О., Вечірко І.О., Ляхевич А.А.) повернув скаржнику апеляційну скаргу на
підставі пункт 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу
України, з посиланням на те, що державне мито за подання апеляційної скарги
сплачено не в повному розмірі.

ОСОБА_1
13.02.2008 року повторно звернувся з апеляційною скаргою до Житомирського
апеляційного господарського суду  на
рішення господарського суду Хмельницької області від 21.12.2007 року.

Ухвалою
від 19.02.2008 року Житомирський апеляційний господарський суд порушив
апеляційне провадження у справі та призначив до розгляду на 25.03.2008 року.

Не
погоджуючись з ухваленою ухвалою Житомирського апеляційного

господарського
суду від 22.01.2008 року суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся
до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить
скасувати її, як таку що ухвалена з порушенням норм процесуального права,
вважає, що суд помилково дійшов висновку про неповну сплату державного мита у
встановленому порядку та розмірі.

Відповідачі
за первісним позовом не скористалися своїм правом на подання відзиву на
касаційну скаргу.

Заслухавши
доповідь судді Гоголь Т.Г., перевіривши наявні матеріали справи на предмет
правильності застосування норм процесуального права в ухвалі Житомирського
апеляційного господарського суду у даній справі, Вищий господарський суд
України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вимоги
щодо форми та змісту апеляційної скарги встановленні статтею 94 Господарського
процесуального кодексу України, відповідно до якої до скарги додаються докази
сплати державного мита у встановленому порядку та  розмірі.

Положення
частини 3 статті 97 Господарського процесуального кодексу України передбачають,
що апеляційна скарга підлягає поверненню, якщо не додано доказів сплати
державного мита у встановленому порядку та
розмірі.

У
відповідності до частини 2 статті 97 Господарського процесуального кодексу України
повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до
апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного
порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, у
даній справі заявлено первісний позов немайнового характеру про зобов'язання
відповідачів виконати свої зобов'язання передбачені умовами договору оренди
нежитлового приміщення, і зустрічний позов немайнового характеру про розірвання
договору оренди нежитлового приміщення площею 121,9 м. кв. Рішенням
господарського суду Хмельницької області від 21.12.2007 року в задоволенні

первісного
позову відмовлено, зустрічний позов задоволено.

Позивачем
за первісним позовом в апеляційній інстанції оскаржується  рішення господарського суду Хмельницької
області в повному обсязі.

Таким
чином, за подання апеляційної скарги на судове рішення у даній справі позивач
за первісним позовом повинен був сплатити 85,00 грн. державного мита, однак
останній сплатив лише 42,50 грн.

Згідно
з частиною 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України державне
мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених
законодавством України. Порядок і розмір сплати державного мита в Україні
встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Згідно
з підпунктом “г” пункту 2 статті Декрету Кабінету Міністрів України від
21.01.1993 № 7-93 “Про державне мито” з апеляційних скарг на рішення державне
мито сплачується в розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі
подання заяви для розгляду спору в першій інстанції.

Також,
з матеріалів справи вбачається, що після усунення обставин викладених в ухвалі
Житомирського апеляційного господарського суду від 22.01.2008 року  ОСОБА_1 13.02.2008 року повторно звернувся з
апеляційною скаргою. Ухвалою від 19.02.2008 року апеляційним судом порушено
апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду на 25.03.2008 року.

Отже,
Житомирський апеляційний господарський суд правильно застосував пункт 3 частини
1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України та правомірно
повернув апеляційну скаргу позивачу за первісним позовом.

Зважаючи
на  викладене, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що ухвала Житомирського апеляційного
господарського суду постановлена відповідно до вимог закону і підстав для її
скасування не вбачається.

На
підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117,
пункту 1    статті 1119, 11111,
11113 Господарського процесуального кодексу України Вищий
господарський  суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу
Житомирського апеляційного господарського суду від  22.01.2008 року   у справі
№ 11/7874 залишити без змін, а
касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 -без
задоволення.

Головуючий        суддя
Т. Добролюбова

Судді
Т.  Гоголь

В.Швець