СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14"
липня 2008 р.

Справа  № 16-6-15/124-06-3698

Господарський
суд Одеської області

У
складі судді Желєзної С.П.

Секретаря
судових засідань Досковської В.Г.

За
участю представників сторін:

Від
позивача:   ОСОБА_1.;

Від
відповідача:  Молодецький Р.А. за дов. від 17.01.2007р.;

Від
третіх осіб:

Одеської
міської ради
- не з'явився;

Управління
розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів

виконавчого
комітету Одеської міської ради
-не з'явився,

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю
“Модуль”, за участю третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -Одеської міської ради та Управління
розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів виконавчого комітету
Одеської міської ради про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні та за
зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Модуль” до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1(далі по тексту СПД ОСОБА_1.)
звернулася до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до
товариства з обмеженою відповідальністю “Модуль” (далі по тексту ТОВ “Модуль”)
про зобов'язання не чинити перешкоди у здійснені підприємницької діяльності у
торгівельному контейнері №15, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Свої
вимоги позивач обгрунтовує створенням відповідачем умов, які перешкоджають
здійснювати підприємницьку діяльність у торгівельному контейнері, який належить
СПД ОСОБА_1. на праві власності.

17.05.2006р.
до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ “Модуль” до СПД
ОСОБА_1. про зобов'язання звільнити торгівельне місце №15 на тимчасовому
продовольчому міні-ринку “Стовповий” за адресою АДРЕСА_1 від контейнеру та
стягнення 10090 грн. Ухвалою суду від 17.05.2006р. зустрічна позовна заява ТОВ
“Модуль” була прийнята судом до спільного розгляду з первісним позовом в межах
провадження по даній справі. Вимоги відповідача обгрунтовані невиконанням СПД
ОСОБА_1. умов укладеного між сторонами 01.01.2005р. договору №15-01/05 на
обслуговування контейнера і надання торгівельного місця на міні-ринку
“Стовповий” в частині своєчасного звільнення торгівельного місця від контейнеру
після закінчення строку дії договору та наявністю заборгованості підприємця за
надання товариством послуг з обслуговування торгівельного місця.

Ухвалою
суду від 31.05.2007р. до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено Одеську
міську раду та Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів
виконавчого комітету Одеської міської ради.

Дана
справа неодноразово знаходилася на розгляді судових інстанцій. Ухвалою від
15.02.2008р. дана справа була прийнята до розгляду у складі судді Желєзної С.П.
та справі присвоєно №16 -6 -15 /124 -06 -3698.

При
новому розгляді справи судом було з'ясовано, що мирним шляхом даний спір
учасники процесу врегулювати наміру не мають, підтримують заявлені позовні
вимоги та наполягають на їх вирішенні по суті.

При
цьому, 23.04.2008р. до суду надійшла заява ТОВ “Модуль” про зміну предмету
позову, відповідно до  якої відповідач
просить визнати за ним право власності на контейнер, розташований на
торгівельному місці №15 на продовольчому міні-ринку “Стовповий” за адресою
АДРЕСА_1. Наведена редакція зустрічних позовних вимог також базується на
невиконанні СПД ОСОБА_1. умов укладеного між сторонами договору №15-01/05 від 01.01.2005р.
Дана заява ТОВ “Модуль” була прийнята судом до розгляду з огляду на дотримання
стороною приписів ст.22 ГПК України.

У
судовому засіданні 02.07.2008р. СПД ОСОБА_1. також було заявлено клопотання про
зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить суд визнати недійсним
договір №15-01/05 від 01.01.2005р., укладений між сторонами по справі. Свої
вимоги СПД ОСОБА_1. обгрунтовує відсутністю у ТОВ “Модуль” правовстановлюючих
документів на земельну ділянку, що, за думкою позивача, позбавляє його права на
укладення спірного договору.

Однак,
дане клопотання судом було відхилено з огляду на наступне.

Відповідно
до п.3.7. Роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 р. N
02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального
кодексу України” (з послідуючими змінами та доповненнями) передбачені частиною
четвертою статті 22 ГПК права позивача змінити підставу або предмет позову,
збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть
бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Ця норма не
застосовується під час розгляду справи в інших інстанціях. Зазначені права
можуть бути використані позивачем також під час нового розгляду справи у першій
інстанції після скасування рішення і передачі у встановленому порядку справи на
новий розгляд суду першої інстанції. Зміна предмета позову означає зміну
матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну
обставин, якими позивач обгрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна
і предмета, і підстав позову не допускається. Наведена позиція Вищого
господарського суду України  відображена
також і в п.2 Інформаційного листа за №01-8/1228 від 02.06.2006р. “Про деякі
питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005
році”, яким встановлено, що за змістом ст.22 ГПК України зміна позивачем
підстав і предмету позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх
зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви),
направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, господарський суд з
урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого
клопотання (заяви). Крім того, наведена правова позиція касаційної
інстанції знайшла своє відображення і в судовій практиці (постанови ВГСУ від
31.01.2007р. по справі №42/60, від 30.01.2007р. по справі №17/111ПД, від
14.03.2006р. по справі №13/253ПД).

Керуючись
наведеним, суд відмовив у задоволенні клопотання СПД ОСОБА_1. про уточнення
позовних вимог, відповідно до яких позивачем змінено як предмет позову так і
підстави заявленого позову, що суперечить приписам ст. 22 ГПК України,     у зв'язку з чим, предметом розгляду даної
справи залишаються вимоги СПД ОСОБА_1. про зобов'язання не чинити перешкоди у
здійснені підприємницької діяльності
у торгівельному контейнері №15,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив
наступне.

01.01.2005р.
між ТОВ “Модуль” та СПД ОСОБА_1. був укладений договір №15-01/05 на
обслуговування контейнера і надання торгівельного місця на міні-ринку
“Стовповий”, на виконання якого відповідачем було надано позивачу торгівельне
місце за №15 для встановлення 20-ти футового контейнера, а також одне
торгівельне місце для обладнання прилавку перед контейнером. Строк дії договору
був визначений сторонами до 31.03.2005р. включно.  Після закінчення строку дії даного договору,
більш ніяких угод між сторонами укладено не було.

Позивач,
посилаючись на законодавчі норми, якими врегульовані загальні питання
підприємницької діяльності, стверджує про створення ТОВ “Модуль” перешкод, які
не дозволяють позивачу здійснювати підприємницьку діяльність.

Однак,
ані по тексту позовної заяви, ані в процесі вирішення спору позивачем не було
надано жодного доказу на підтвердження заявлених вимог. Крім того, із пояснень
безпосередньо СПД ОСОБА_1. вбачається, що контейнер знаходиться на
торгівельному місці №15, яке було надано ТОВ “Модуль” за договором №15-01/05
від 01.01.2005р. та будь-яких дій, які би перешкоджали позивачу здійснювати
свою підприємницьку діяльність, відповідачем на час вирішення спору по даній
справі не здійснюється.

Відповідно
до ст.ст. 32, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

З
огляду на викладене, суд оцінює позовні вимоги СПД ОСОБА_1. необгрунтованими,
недоведеними, та такими, що не базуються на законних підставах, у зв'язку з
чим, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Розглянувши
зустрічні позовні вимоги, суд зазначає наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи з 2003 року сторони перебували в договірних
відносинах. Останній договір, як зазначалося по тексту рішення вище, був
укладений між сторонами 01.01.2005р. за №15-01/05 на обслуговування контейнера
і надання торгівельного місця на міні-ринку “Стовповий”, на виконання якого
відповідачем було надано позивачу торгівельне місце за №15 для встановлення
20-ти футового контейнера, а також одне торгівельне місце для обладнання
прилавку перед контейнером. Строк дії договору був визначений сторонами до
31.03.2005р. включно.  Після закінчення
строку дії даного договору, більш ніяких угод між сторонами укладено не було.
Умовами п.п.5.1., 5.3. даного договору сторони домовилися, що  у разі припинення дії строку договору ТОВ
“Модуль” має право вимагати від володільця контейнера провести демонтаж
контейнера і його вивіз з території ринку на протязі 30 календарних днів з
моменту припинення договірних відносин, а СПД ОСОБА_1. зобов'язана задовольнити
вимоги товариства. Згідно умов п.5.5. цього договору, яким передбачено, що якщо
володілець контейнеру не зміг оплатити і/або здійснити всі роботи  по
п.5.1. договору на протязі місяця та не домовився з товариством про  продовження строку дії договору, контейнер
автоматично, без оформлення будь-яких двохсторонніх документів переходить у
власність товариства.  Посилаючись саме
на наведені умови п.5.5. договору від 01.01.2005р. та стверджуючи про неналежне
невиконання СПД ОСОБА_1.  пункту 5.1.
цього договору щодо демонтажу контейнера і його вивозу з території ринку в
30-денний термін, ТОВ “Модуль” просить визнати за ним право власності на
контейнер, розташований на торгівельному місці №15 на продовольчому міні-ринку
“Стовповий”. При цьому, позивач за зустрічним позовом обґрунтовує свої вимоги
положеннями ст. 328 ЦК України, якими встановлено, що право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Проаналізувавши
зустрічні позовні вимоги, суд доходить висновку, що останні не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, з 2005 року
між ТОВ “Модуль” та групою підприємців, які працюють на міні-ринку “Стовповий”
у тому числі СПД ОСОБА_1. існують конфліктні відносини, які стали предметом
розгляду правоохоронних органів та судових інстанцій, що підтверджується
багаточисельними листами правоохоронних органів та іншими документами
(містяться в матеріалах справи). У тому числі і спір, який є предметом розгляду
в межах провадження по даній справі, на вирішенні якої знаходилися вимоги СПД
ОСОБА_1. до ТОВ“Модуль” про зобов'язання не чинити перешкоди у здійсненні
підприємницької діяльності на торгівельному місці №15, та зустрічні позовні
вимоги ТОВ “Модуль” в попередній редакції про зобов'язання СПД ОСОБА_1.
звільнити торгівельне місце №15 від контейнеру також свідчать про існування між
сторонами конфлікту з приводу правомірності знаходження на території міні-ринку
“Стовповий” контейнера, належного СПД ОСОБА_1. Враховуючи викладене, суд
вважає, що до вирішення питання правомірності або неправомірності знаходження
на території міні-ринку “Стовповий” контейнера, який належить СПД ОСОБА_1. на
праві власності не можливо визначитися з моментом існування або відсутності
факту порушення підприємцем умов договору в частині звільнення торгівельного
місця у наданий товариством строк.

Наведене
дозволяє суду зробити висновок, що з урахуванням спірної ситуації, яка існує
між сторонами по справі, до остаточного розгляду спору судовими та іншими
інстанціями, у суду, в межах провадження по даній справі, відсутні правові
підстави для застосування умов п.5.5. договору, укладеного між ТОВ “Модуль” та
СПД ОСОБА_1. 01.01.2005р. за №15-01/05 на обслуговування контейнера і надання
торгівельного місця на міні-ринку “Стовповий”.

Крім
того, суд вважає за необхідне зупинити свою увагу на наступному. Відповідно до
ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно  ст. 319 ЦК України власник на свій
розсуд  володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном та має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону. Частиною 1 статті 320 ЦК України
встановлено, що  власник має право
використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім
випадків, встановлених законом.

Перехід
права власності на контейнер, як того передбачають умови п.5.5. договору,
фактично свідчить про відчуження майна, яке належить СПД ОСОБА_1. Однак, за
своєю правовою природою така форма реалізації права власності як відчуження
повинна здійснюватися на основі згоди власника майна та шляхом укладання
двохсторонньої угоди. Домовленість сторін про автоматичний перехід права
власності без оформлення будь-яких двохсторонніх документів фактично свідчить
про примусове відчуження майна, яке, в свою чергу, допускається діючим
законодавством лише у чітко встановлених випадках та в порядку виконання
судових рішень.

Все
вищенаведене також впливає на необхідність відмови у задоволенні зустрічного
позову.

Підсумовуючи
наведене. суд оцінює позовні вимоги СПД ОСОБА_1. недоведеними та
необґрунтованими, у зв'язку з чим,  позов
не підлягає задоволенню. Зустрічні позовні вимоги ТОВ “Модуль” також не
базуються на законних підставах та не підлягають задоволенню.

Судові
витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу розподілити між сторонами по справі
згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49,  82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          У задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Рішення набирає чинності в порядку,
передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 17.07.2008р.

Суддя
Желєзна С.П.