ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/268

03.09.08

За позовом          Тернопільський обласний центр зайнятості м.Тернопіль

До          Української державної корпорації по виконанню монтажних спеціальних робіт «Укрмонтажспецбуд», м. Київ

Про                              стягнення 210 330,00 грн.

Суддя Качан Н.І.

Представники сторін :

Від позивача                    Коваленко О.В. –пред. по довіреності

Від відповідача          Заболотній О. В. –пред. по довіреності ( спізнився )

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, за порушення умов Договору № ТР1-ГП та не передачі дебіторської заборгованості за 2007 рік та судових витрат, посилаючись на порушення відповідачем, як виконавцем, договірних зобов’язань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2008р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 20.06.2008р.

Ухвалами суду розгляд спору відкладався за клопотаннями сторін, в зв’язку з прийняттям додаткових заходів щодо врегулювання спору шляхом укладання мирової угоди. Проте, сторони не підписали мирову угоду і позивач уточнив заявлені вимоги У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

У останнє судове засідання представник відповідача прибув, позов не визнав заявлені вимоги оспорив ,посилаючись на неможливість закінчення робіт на об’єкті з вини позивача

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, уточнюючи письмовим поясненням наведені розрахунки та аналізуючи пред’явлені документальні докази і наведені розрахунки.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

3 лютого 2004 року між сторонами був укладений Договір № ТР1-ГП підряду на капітальне будівництво об’єкту соціального призначення –приміщення районного центру зайнятості у м. Борщів Тернопільської області, а також сторони уклали Додаткову угоду №3 (від 28 грудня 2005 року).

Відповідно до умов укладеного Договору позивач, як замовник прийняв зобов’язання провести оплату робіт, які виконувались відповідачем та перерахував на поточний рахунок відповідача протягом 2004 -2005 р.р. в якості авансу грошові кошти у розмірі 1 млн. 200 тис. грн., що документально засвідчується доданими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

Однак, відповідач –УДК «Укрмонтажспецбуд» у порушення вимог ст. 883 Цивільного кодексу України та ст. 323 Господарського кодексу України не забезпечив виконання запланованих підрядних робіт згідно з укладеним Договором,роботи на об’єкті закінчував інший підрядчик .

Відповідач, як генпідрядник, не освоїв у встановлені Договором строки всю суму одержаного ним авансу, а згідно довідок про вартість виконаних на даному об’єкті підрядних робіт за серпень, вересень, жовтень, листопад 2004 року на загальну суму 490 680 грн. та за січень, березень, квітень, травень 2005 року на загальну суму 498 990 грн. освоїв із наданого йому позивачем авансу тільки 989 670 грн., залишок авансованих коштів в сумі 210 330 грн. залишилися у відповідача як дебіторська заборгованість перед позивачем.

Вартість фактично виконаних робіт відповідно до умов вищезазначеного договору станом на день прийняття рішення не змінилась та складає вказану суму.

Станом на 01.06.2005 року встановлена заборгованість відповідача, при звірці взаєморозрахунків між сторонами саме у сумі 210 330 грн., що підтверджується підписаним 2-х стороннім актом звірки взаєморозрахунків.

Позивачем та Відповідачем спільно були підписані умови Додаткової Угоди про вартість додатково включених обсягів підрядних робіт, без будь-яких зауважень чи заперечень з боку відповідача . Підписи відповідальних посадових осіб на тексті Угоди та Акту звірки засвідчено відбитками печаток діючих юридичних осіб ,що дає підстави суду зробити висновок про доведеність представлених доказів та документальне підтвердження заявлених вимог .

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушивши договірні умови відповідач не дотримався вимог пукнту 19 «Порядку державного фінансування капітального будівництва», затвердженого ПКМУ від 27.12.2001р. № 1764, де зазначено, що підрядник зобов’язується використати одержаний аванс протягом трьох місяців після одержання авансу; по закінченні тримісячного терміну невикористана сума авансу добровільно повертається ним замовнику».

Судом приймаються до уваги докази представлені сторонами щодо проведених звірянь взаєморозрахунків, хоча господарський спір сторонами своєчасно не був врегульований. Проте позивачем враховані зауваження суду і належний розрахунок з поясненнями до нього наданий позивачем до матеріалів справи та підтверджує його правильність.

Відповідно до ч.1 ст. 883 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки збудованого об’єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору, якщо не доведе, що ці порушення сталися не з           його вини.

Відповідно до ч.1 ст. 323 Господарського кодексу України договори підряду на капітальне будівництво укладаються і виконуються на загальних умовах укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку оскільки зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач оспоривши представлені докази позивача безумовних підтверджень своїх доводів не має ,що дає підстави визнати його доводи безпідставними.

Таким чином, суд визнає вимоги позову щодо стягнення дебіторської заборгованості за укладеним Договором сторін обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню по розрахунку позивача.

Відповідно до ст. 44 ГПК України суд визнає понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, в тому числі витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та сплату державного мита, які покладаються на відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 883, 625 ЦК України, ст. 173, 323, ГК України, ст. ст. 33, 44, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити за розрахунком Позивача.

2.          Стягнути з Української Державної корпорації по виконанню монтажних і спеціальних робіт «Укрмонтажспецбуд» (01601, м. Київ, вул. Прорізна, 15, ) на користь Тернопільського обласного центру зайнятості (46002, м. Тернопіль, вул. Лисенка, 1, ) –з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - дебіторську заборгованість за 2007 рік у розмірі 210 330 (двісті десять тисяч триста тридцять) грн. 2103 (дві тисячі сто три) грн.. 3 коп. витрати на держмито та 118(сто вісімнадцять) грн. –за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Н. І. Качан