ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№
27/316-07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т.
Дроботової - головуючого

Н.
Волковицької Л. Рогач

за
участю представників:

позивача

не
з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

відповідача не з'явилися (про час і місце
судового засідання повідомлено належно)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Товариства
з обмеженою відповідальністю "Небозвід"

на
постановувід
19.02.2008 р. Харківського апеляційного господарського суду

у
справі

№
27/316-07 господарського суду Харківської області

за
позовом

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Небозвід"

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про

стягнення
12 000, 00 грн.

В С Т А Н О В И В :

ТОВ
"Небозвід" звернулось до господарського суду Харківської області з
позовом до СПД ОСОБА_1 про розірвання договору підряду б/н від 01.11.2006р.,
укладеного між сторонами та стягнення з СПД ОСОБА_1 на користь ТОВ
"Небозвід" 12000,00 грн. попередньої оплати, посилаючись на приписи
статті 526, частину 2 статті 651, статті 837, 854, 857, 858 Цивільного кодексу
України (з урахуванням уточнень до позовної заяви а.с. 19-20).

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2006 р. між СПД ОСОБА_1 та ТОВ
"Небозвід" було укладено договір підряду, відповідно до якого СПД
ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання виконати за завданням ТОВ
"Небозвід" зі своїх матеріалів роботи з виготовлення меблів: стійка
(офісна та барна), кухня, передати та встановити меблі у визначений договором
строк, а ТОВ "Небозвід" взяло на себе зобов'язання прийняти та
оплатити виготовлені меблі.

ТОВ
"Небозвід" перерахувало відповідачу 12000 грн. в якості передоплати.

Листами
від 02.08.2007 р. та від 06.11.2007 р. СПД ОСОБА_1 був повідомлений про те, що
виготовлені ним меблі не відповідають умовам договору.

Відповідачем
в зазначені в договорі від 01.11.2006 р. строки роботи не виконані, чим істотно
порушені умови договору, ТОВ "Небозвід" втратив інтерес до
виготовлення зазначених в предметі договору підряду, у зв'язку з чим просив суд
розірвати договір та повернути сплачену попередню оплату.

У
відзиві на позовну заяву СПД ОСОБА_1 проти позовних вимог заперечував, просив у
їх задоволенні відмовити, посилаючись, зокрема, на те, що сума 12000 грн. була
сплачена за меблі згідно рахунку № 41 від 01.11.2006 р., за  окремі меблі, а не на підставі спірного
договору.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 14.01.2008 р. (суддя Мамалуй О.О.)
позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а саме: розірвано договір підряду
б/н від 01.11.2006 р, укладений між ТОВ "Небозвід" та СПД ОСОБА_1,
стягнуто з СПД ОСОБА_1 на користь ТОВ "Небозвід" 12000 грн.,
передплачені позивачем за платіжним дорученням № 1879 від 13.11.2006 р.

Ухвалюючи
рішення господарський суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості
позовних вимог в частині стягнення 12000 грн., з підстав доведеності факту
сплати позивачем 13.11.2006 р. спірної суми за меблі, як попередньої оплати.

При
цьому, посилаючись на приписи пункту 1 частини 2 статті 651 Цивільного кодексу
України, зазначав, що доказами у справі не доведено існування між сторонами у
справі інших договірних правовідносин з приводу виготовлення меблів, окрім
договору підряду б/н від 01.11.2006 р., отже сплату 12000 грн. за платіжним
дорученням № 1879 визнав оплатою саме за вказаним договором, проте,
відповідачем умови спірного договору виконані не були, чим істотно порушені
його умови, у зв'язку з чим договір підряду підлягає розірванню.

За
апеляційною скаргою СПД ОСОБА_1 Харківський апеляційний господарський суд
(судді: Демченко В.О., Такмаков Ю.В., Барбашова С.В.), переглянувши рішення
господарського суду Харківської області від 14.01.2008 р. в апеляційному
порядку, постановою від 19.02.2008 р. скасував його, у позові відмовив
повністю.

Суд
апеляційної інстанції, дійшов висновку, що позивачем не було надано жодного
документального доказу на підтвердження порушення СПД ОСОБА_1 умов договору
підряду б/н від 01.11.2006 р. та невиконання ним зобов'язань за вказаним
договором.

ТОВ
"Небозвід" подало до Вищого господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить постанову Харківського апеляційного господарського суду
від 19.02.2008 р. скасувати, а рішення господарського суду Харківської області
від 14.01.2008 р. залишити без змін, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги
порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права, зокрема, пункту 1 частини 2 статті 11, статті 651 Цивільного кодексу
України.

Скаржник
у касаційній скарзі зазначає, що внаслідок незастосування пункту         1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України судом апеляційної інстанції було надано неналежну кваліфікацію
відносинам, які склались між сторонами та ухвалено постанову на підставі
неналежних доказів.

Крім
того, внаслідок неправильного застосування статті 651 Цивільного кодексу
України апеляційний суд дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні
позовних вимог про розірвання спірного договору підряду, оскільки відповідачем
договір виконаний не був, чим істотно порушені його умови.

Заслухавши
доповідь судді -доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в
рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скар га підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно
до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно
з приписами статті 11 вказаного кодексу цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій
осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки.

Підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є  договори та інші правочини.

За приписами
статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням
другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Зі
змісту статті 526 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Належне
виконання зобов'язання -це виконання зобов'язання, обумовленого в договорі,
акті цивільного законодавства чи відповідними звичаями способом, предметом, у
встановлений строк та в певному місці, належній особі та належною особою.
Належне виконання в усіх випадках звільняє боржника від його обов'язків і
припиняє зобов'язання.

Відповідно
до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено
договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Кожна
із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок
виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи
уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

З
матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є вимога
позивача щодо розірвання договору підряду від 01.11.2006 р. та повернення 12000
грн. попередньої оплати за цим договором.

Скасовуючи
рішення господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що платіж у сумі 12000 грн. здійснювався на підставі окремого
рахунку, а не за спірним договором від 01.11.2006 р.

Проте,
судова колегія вважає такий висновок суду передчасним та таким, що зроблений за
відсутністю належних доказів у справі.

Як було встановлено судами під час розгляду справи,
01.11.2006 р. між ТОВ "Небозвід"
та СПД ОСОБА_1 було укладено договір підряду б/н, за умовами якого СПД
ОСОБА_1 зобов'язувався виготовити, передати та встановити меблі: стійка (офісна
та барна), кухня, відповідно до ескізу, який є невід'ємною частиною договору в
строк 15 календарних днів з моменту отримання передоплати (пункти 1.1, 1.2
договору).

Загальна
вартість робіт за договором складає 12000 грн. (пункт 2.1 договору).

Пунктами
2.2 та 2.3 договору передбачено, що ТОВ "Небозвід" перераховує на
поточний рахунок підрядника -СПД ОСОБА_1 передплату            70 % від вартості робіт, що складає
8400 грн. Повна оплата вартості робіт за договором здійснюється замовником
протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами акта виконаних
робіт.

ТОВ
"Небозвід" 13.11.2006 р. платіжним дорученням № 1879 було перераховано
СПД ОСОБА_1 12000 грн., де підставою платежу було визначено: "сплата за
меблі згідно рахунку № 41 від 01.11.2006 р.".

Розглядаючи
вказаний спір, як суду першої інстанції, так і
суду апеляційної інстанції необхідно було, насамперед, з'ясувати та встановити
обставини справи, виходячи з предмету заявлених позовних вимог, а саме:

-
встановити підставу оформлення рахунку № 41 від 01.11.2006 р. та його
відношення до спірного договору;

-
встановити обставини, на підставі відповідних доказів, щодо виконання чи
невиконання сторонами спірного договору підряду б/н від 01.11.2006 р.;

-
з'ясувати доводи позивача щодо поставки відповідачем на його адресу меблів у
березні 2007 р. за спірним договором, а також підстави, за якими ці меблі не
були прийняті позивачем, та витребувати для встановлення вказаних обставин
необхідні докази;

-
з'ясувати та встановити обставини щодо наявності чи навпаки окремої поставки
меблів у грудні 2006 р., на яку посилався відповідач, за накладною № 41 на суму
12000 грн. та витребувати докази на її підтвердження, а саме, накладну          № 41, в якій ТОВ "Небозвід"
розписався у графі "отримав" та засвідчив це печаткою (вказаний
доказ, на який посилався суд апеляційної інстанції, відсутній у матеріалах
справи);

-
встановити фактичну дату отримання меблів за накладною № 41 від 01.11.2006 р.
та з'ясувати обставини щодо її співвідношення зі спірним договором.

Відповідно
до статті 4 Господарського процесуального кодексу України рішення з
господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами
матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими судом.

Згідно
зі статтею 32 вказаного Кодексу, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також
інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно
до частини 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, якщо
подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний
витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі
документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Статтею
43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що  господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Ніякі
докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання
однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої
вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови
від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки
передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції
не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази, судові рішення у справі
підлягають скасуванню, а справа -направленню на новий розгляд до господарського
суду Харківської області.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно
перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в
залежності від установлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись
пунктом 3 статті 1119, статтями 1115, 11110,
11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення
господарського суду Харківської області від 14.01.2008 р. та постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 19.02.2008 р. у справі №
27/316-07 господарського суду Харківської області скасувати справу направити на
новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Касаційну
скаргу ТОВ "Небозвід" задовольнити частково.

Головуючий
суддя
Т. Дроботова

Судді:                                                                                          Н.
Волковицька

Л.
Рогач