ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"21" жовтня 2008 р.                                                            Справа №21/348-НА

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" м. Городок

до Державної податкової інспекції у Городоцькому районі м. Городок

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /2, № /2 від 14.12.2007 року

Суддя Огороднік К.М. Секретар судового засідання Атаманчук І.А.

Представники сторін:

від позивача, Місяць А.П., за довіреністю;

від відповідача, Маланчій О.І, за довіреністю;

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивні частини постанови по справі.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить (з урахуванням прийнятих судом уточнень) визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /2 та № /2 від 14.12.2007 року. Неправомірність визначення податкових зобов’язань вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач обґрунтовує тим, що підставою для прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень був акт виїзної позапланової перевірки ТзОВ „Городокконсервмолоко” з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” за період з 01.11.2004 року по 30.09.2006 року від 26.09.2007 року № 851/23/33177611.

Позивач вказує, що в п. 4.1 акту зроблено висновок про те, що товариством допущено порушення п. 5.1 та ч. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” внаслідок чого сума нарахованого податку на прибуток за 2004 рік занижена на 62500,00 грн. В обґрунтування даного висновку перевіряючими зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2004 року при розгляді справи за позовом Каленникової Тетяни Борисівни до ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” та Козленко Людмили Володимирівни визнано недійсними статут ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД”, установчий договір ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД”, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 37067353 з моменту його видачі, тобто з 09.10.2003 року. Позивач вважає, що викладені вище обставини не можуть свідчити про заниження товариством суми податку на прибуток. Вказує, що згідно п. 5.1 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Між ТзОВ „Городокконсервмолоко” (замовником) та ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” (виконавцем) був укладений договір № 222 від 16.11.2004 року про надання замовнику інформаційно-консультаційних послуг на 2004 рік. На виконання умов зазначеного договору та по факту надання послуг сторонами підписано акти приймання виконаних робіт від 30.11.2004 року на суму 125000,00 грн., в т.ч. 25000,00 грн. ПДВ; від 31.12.2004 року на суму 125000,00 грн., в т.ч. 25000,00 грн. ПДВ. Вартість наданих ТзОВ „Городокконсервмолоко” інформаційно-консультаційних послуг відображено в складі валових витрат за IV квартал 2004 року. Позивач стверджує, що ТзОВ „Городокконсервмолоко” понесло реальні витрати на інформаційно-консультаційні послуги і правомірно віднесло їх до складу валових витрат, а висновок перевіряючих щодо того, що сума нарахованого податку на прибуток за 2004 рік занижена на 62500грн. є неправомірним. Також позивач вказує, що в п. 4.2 акту зазначається про порушення товариством пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” внаслідок чого сума нарахованого податку на додану вартість по деклараціях, за якими здійснюються розрахунки з бюджетом занижена на 50000,00 грн. Даний висновок ґрунтується на тому, що податкові накладні на вартість інформаційно-консультаційних послуг виписані ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” вважаються недійсними. Стверджує, що згідно п. 7.4.1 Закону України „Про податок на додану вартість”, в редакції яка була чинна на момент здійснення вказаної господарської операції, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. На підтвердження права на податковий кредит ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” виписані податкові накладні на вартість наданих інформаційно-консультаційних послуг № 458 від 30.11.2004 року на суму 150000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 25000,00 грн., та № 678 від 31.12.2004 року на суму 150000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 25000,00 грн. Вказані податкові накладні відповідають Порядку заповнення податкових накладних, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 165, по всіх пунктах. Позивач стверджує, що згідно пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” датою виникнення права платника на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чеку) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Відповідно до п. 7.4.5. Закону України „Про податок на додану вартість” не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами. Позивач вважає, що товариством підтверджено право на податковий кредит відповідними документами, які були перевірені працівниками ДПІ під час проведення податкової перевірки в 2005 році. Стверджує, що висновки про порушення товариством пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” внаслідок чого сума нарахованого податку на додану вартість по деклараціях, за якими здійснюються розрахунки з бюджетом занижена на 50000 грн. є неправомірними. Додатково позивач звертає увагу суду на те, що документи щодо правових відносин з ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” були перевірені та ретельно вивчені працівниками ДПІ під час проведення податкової перевірки в 2005 році і про наслідки перевірки складено акт від 24.11.2005 року за № 056/23/33177611, в якому були відсутні зауваження щодо правомірності здійснення вище зазначених господарських операцій.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву та наданих поясненнях просить відмовити в задоволенні позову, оскільки правомірність визначення позивачу податкових зобов’язань підтверджується виявленими в ході перевірки порушеннями. Зокрема відповідач стверджує, що договір № 222 про надання ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” інформаційно-консультаційних послуг ТзОВ „Городокконсервмолоко” на 2004 рік укладений 16.11.2004 року, тобто після визнання в судовому порядку недійсними з моменту реєстрації установчих документів ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” та свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість з моменту його видачі. Виходячи з викладеного, відповідач стверджує, що відповідно до ч.4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” скориговані валові витрати підлягають зменшенню на вартість отриманих інформаційно-консультаційних послуг, наданих ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД”, в сумі 250000,00 грн. Також стверджують, що відповідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” суми податку на додану вартість, нараховані згідно податкових накладних виданих ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” та враховані при визначенні суми податкового кредиту та підлягають виключенню з його складу.

Під час проведення підготовчого провадження судом були витребувані від осіб, які беруть участь у справі документи та інші матеріали, на яких ґрунтуються їх доводи і заперечення та прийнято рішення про обов'язковість особистої участі у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне

Як свідчать матеріали справи, за результатами проведеної виїзної позапланової перевірки ТзОВ „Городокконсервмолоко” з питання дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” за період з 01.11.2004 року по 30.09.2006 року складено акт перевірки від 26.09.2007 року № 851/23/33177611.

В акті перевірки встановлено порушення п. 5.1 та ч. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, із внесеними змінами та доповненнями, внаслідок чого сума нарахованого податку на прибуток за 2004 рік занижена на 62500,00 грн., пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, із внесеними змінами та доповненнями, внаслідок чого сума нарахованого податку на додану вартість по деклараціях, за якими здійснюються розрахунки з бюджетом занижена на 50000 грн., в т.ч.: 25000 грн. - за квітень 2005 року, 25000 грн. - за серпень 2005 року.

Як вказано в акті перевірки, між ТзОВ „Городокконсервмолоко” (замовником) та ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” (виконавцем) м. Київ був укладений договір № 222 від 16.11.2004 року про надання замовнику інформаційно-консультаційних послуг на 2004 рік. На виконання умов зазначеного договору та по факту надання послуг вказаними сторонами підписано акти приймання виконаних робіт від 30.11.2004 року на суму 125000 грн., в т.ч. 25000 грн. ПДВ; від 31.12.2004 року на суму 125000 грн., в т.ч. 25000 грн. ПДВ. За матеріалами, які надійшли від ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, перевіряючими, встановлено, що Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2004 року по розгляду справи за позовом Каленникової Тетяни Борисівни до ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” та Козленко Людмили Володимирівни визнано недійсними Статут ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД”, зареєстрований Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією за № 07606 із моменту його реєстрації, тобто з 22.08.2003 року; Установчий договір ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД”, зареєстрований Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією за № 07606 із моменту його реєстрації, тобто з 22.08.2003 року; Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 37067353 з моменту його видачі, тобто з 09.10.2003 року. Враховуючи те, що договір № 222 про надання ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” інформаційно-консультаційних послуг ТзОВ „Городокконсервмолоко” на 2004 рік укладений 16.11.2004 року, тобто після визнання в судовому порядку недійсними з моменту реєстрації установчих документів ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” та свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість з моменту його видачі, перевіряючими зроблено висновок, що складені та підписані ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” документи, що підтверджують здійснення господарських операцій з ТзОВ „Городокконсервмолоко” не мають юридичної сили. Виходячи з викладеного, відповідно до ч. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” скориговані валові витрати зменшено на вартість отриманих інформаційно-консультаційних послуг, наданих ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” в сумі 250000 грн. Зроблено висновок, що допущено порушення податкового законодавства податок на прибуток за 2004 рік занижено на 62500,00 грн. Відповідно до наданого ДПІ у Городоцькому районі акту, складеного ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 18.12.2006 року № 6235/29-203, про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД”. Датою анулювання реєстрації є 09.10.2003 року. Виходячи з вищевикладеного, перевіряючими зроблено висновок, що податкові накладні № 458 від 30.11.2004 року на суму 150000,00 грн., в т.ч. ПДВ 25000,00 грн. та № 678 від 31.12.2004 року на суму 150000,00 грн., в т.ч. ПДВ 25000,00 грн., виписані ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” на вартість наданих ТОВ "Городокконсервмолоко" інформаційно-консультаційних послуг вважаються недійсними. Зроблено висновок про необхідність донарахування податку на додану вартість по деклараціях, за якими здійснюються розрахунки з бюджетом занижена на 50000 грн.

На підставі акта перевірки та за результатами апеляційного оскарження ДПІ у Городоцькому районі прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.12.2007 року № /2, яким ТзОВ „Городокконсервмолоко” визначено податкові зобов’язання по податку на прибуток в сумі 93750,00 грн., в т.ч. 62500,00 грн. –основний платіж, 31250,00 грн. –штрафні (фінансові) санкції, та № /2, яким визначені податкові зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 75000,00 грн., в т.ч. 50000,00 грн. –основний платіж, 25000,00 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Позивач, вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення неправомірними, звернувся до суду із позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені представниками сторін міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

Згідно Закон України „Про оподаткування прибутку підприємств”, із змінами і доповненнями, чинними на момент здійснення позивачем спірних господарських операцій, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно п. 1.7. ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість”, із змінами і доповненнями, чинними на момент здійснення позивачем спірних господарських операцій, податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно пп. 7.4.1. ст. 7 цього Закону Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

У підпункті 7.4.5 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” зазначено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Як вбачається з матеріалів справи між ТзОВ „Текком-Сервіс ЛТД” та позивачем існували договірні відносини (укладено Договір), факт виконання вказаного договору підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт, доказами оплати, податковими накладними. При цьому наявні податкові накладні відповідають вимогам пп. 7.2.1 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Враховуючи викладене, позивачем правомірно включені суми ПДВ до податкового кредиту за наявними у нього податковими накладними контрагента –ТзОВ „Текком Сервіс ЛТД”. При цьому враховуються також норми пп. 7.3.1., 7.4.1, 7.4.2., 7.5.1 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Помилковим вважається висновок відповідача про не підтвердження позивачем права на податковий кредит з огляду на визнання рішенням суду недійсними установчих документів контрагента позивача. Визнання недійсними установчих документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість саме по собі не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої особи і до моменту виключення з державного реєстру, та не позбавляє правового значення виданих за такими господарськими операціями податкових накладних.

Відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що на момент здійснення господарських операцій контрагент позивача ТзОВ „Текком Сервіс ЛТД” перебував в Єдиному державному реєстрі, а також мав свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ. За таких обставин покупець не може нести відповідальність як за несплату податків продавцем, так і за можливу недостовірність відомостей про нього, включених до Єдиного державного реєстру, за умови необізнаності покупця щодо такої.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Судом також враховується, що згідно відповіді реєстратора, на момент прийняття рішення по справі, ТзОВ „Текком Сервіс ЛТД” з єдиного державного реєстру не виключалось.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

Судом також враховується, що згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість відповідачем не доведено правомірності нарахування податкових зобов’язань у спірних податкових повідомленнях-рішеннях.

Доводи відповідача про правомірність спірних рішень спростовуються зібраними у справі доказами.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову, згідно ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем (держмито на суму 3,40 грн.), підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /2, № /2 від 14.12.2007 року.

Стягнути з Державного бюджету України на Користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" м. Городок (код 33177611) 3,40 грн. (три гривні 40 коп.) відшкодування сплаченого державного мита.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено, КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      К.М. Огороднік

Постанова оформлена та підписана 27.10.2008 року (25-26 жовтня 2008 року - вихідні).

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.