ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/200

10.09.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа»

до

Третя особа

Дочірнього підприємства «Алтекса»

Товариство з обмеженою відповідальністю «Унікредит лізинг»

про

про стягнення 893 850 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Певнова А.М. (довіреність № 10 від 15.01.2008);

від відповідача –

від третьої особи -

не з’явився;

Кебал І.В. (довіреність б/н від 08.01.2008).

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Основа»(далі –Позивач) звернулась до господарського суду з позовом до Дочірнього підприємства «Алтекса»(далі –Відповідач) про стягнення 893 850 грн. збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач порушив умови пункту 3.2 контракту купівлі-продажу № 97-LD/PC від 03.04.2007, укладеного між Позивачем, Відповідачем та Товариство з обмеженою відповідальністю «Унікредит лізинг»(далі – Контракт) щодо своєчасної поставки техніки.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання, а також ухвала про відкладення розгляду справи були надіслані на юридичну адресу Відповідача: 01023, м. Київ, вул. Володимирська, 18/2, кв. 21 зазначену в позовній заяві, його реєстраційних документах та Довідці з Головного управління статистики у м. Києві, виданої станом на 03.07.2008.

Ухвалою суду від 02.07.2008 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Унікредит лізинг» (далі –Третя особа).

Третя особа підтвердила викладені Позивачем обставини, та просила суд задовольнити позовні вимоги.

Розгляд справи відкладався.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 Господарсько процесуального кодексу України (далі –ГПК України) здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

03.04.2007 Позивач (Лізингоотримувач), Відповідач (Продавець) та Третя особа (Лізингодавець) уклали Контракт, відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобов’язується продати, а Лізингодавець зобов’язується купити для послідуючої передачі у фінансовий лізинг (відповідно до договору фінансового лізингу № 97-LD від 03.04.2007, укладеного між Позивачем та Третьою особою (далі –Договір лізингу) техніку в цілому та відповідно, як окремі її складові, визначені в додатку № 1 «Специфікація»до даного Контракту.

Продавець відповідає перед Лізингоотримувачем та Лізингодавцем за невиконання будь-яких зобов’язань відносно якості, комплектності, стану техніки, її доставки, поставки, заміни, монтажу, введення у експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог тощо (пункт 1.2 Контракту).

Ціна техніки, яка поставляється за даним Контрактом становить 2 979 500 грн. (пункт 2.1 Контракту).

Відповідно до пункту 3.2 Контракту строк поставки техніки протягом шести тижнів від дати внесення оплати, відповідно до пункту 5.1.1 даного Контракту.

Перший платіж в розмірі 893 850 грн. здійснюється Лізингодавцем протягом трьох робочих днів з дати підписання Контракту шляхом безготівкового переказу на рахунок Продавця, але не раніше отримання Лізингодавцем першого лізингового платежу відповідно до Договору лізингу (пункт 5.1.1 Контракту).

Другий платіж у розмірі 2 085 650 грн. здійснюється Лізингодавцем протягом п’яти робочих днів від дати підписання акта прийому-передачі шляхом безготівкового переказу на рахунок Продавця (пункт 5.1.2 Контракту).

Пунктом 7.1 Контракту визначено, що право власності на техніку переходить від Продавця до Лізингодавця з моменту підписання акта прийому-передачі.

03.04.2007 Позивач, Відповідач та Третя особа уклали додаток № 1 «Специфікація»до Контракту на суму 2 979 500 грн.

03.04.2007 Позивач, Відповідач та Третя особа уклали додаток № 2 до Контракту, у якому затвердили форму акта прийому-передачі.

03.04.2007 Позивач (Лізингоотримувач) та Третя особа (Лізингодавець) уклали Договір лізингу, відповідно до пункту 1.1 якого Лізингодавець приймає на себе зобов’язання придбати техніку у власність від Відповідача (відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов, передбачених у даному Договорі лізингу, зокрема у додатку № 1 до даного Договору лізингу) та передати техніку у користування Лізингоодержувачу на строк та на умовах визначених даним Договором лізингу, з урахуванням того, що Відповідач був обраний Лізингоодержувачем. Ціна техніки становить еквівалент 590 000 доларів США.

Продавець не відповідає перед Лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобов’язання щодо якості, комплектності, справності техніки, її доставки, поставки, заміни, монтажу, введення у експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог тощо. За вищенаведеними зобов’язаннями Продавець відповідає перед Лізингоотримувачем відповідно до Контракту (пункт 1.2 Договору).

Відповідно до пункту 7.1 Договору лізингу складові лізингових платежів, їх суми та дати платежів визначені у графіку лізингових платежів у додатку № 2 до Договору лізингу.

Згідно з пунктом 7.1.1 Договору лізингу перший лізинговий платіж складається з комісійною винагородою Лізингодавця за організаційні заходи, пов’язані з підготовкою та укладанням Договору лізингу; відшкодування ціни техніки.

03.04.2007 Позивач та Третя особа уклали додаток № 1 «Специфікація»до Договору лізингу на суму 2 979 500 грн.

03.04.2007 Позивач та Третя особа уклали додаток № 2 до Договору лізингу, у якому затвердили графік лізингових платежів.

Відповідно до частини 1 статті 806 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Таким чином, Договір лізингу за своєю правовою природою є договором непрямого лізингу, оскільки положення Договору лізингу відповідають приписам частини 1 статті 806 ЦК України.

На виконання пункту 7.1.1 Договору лізингу Позивач здійснив першій лізинговий платіж Третій особі у сумі 931 391,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5939 від 05.04.2007.

На виконання пункту 5.1.1 Контракту Третя особа здійснила перший платіж Відповідачу у сумі 893 850 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3247 від 06.04.2007.

10.12.2007 Відповідач листом № 195/12-7 повідомив Позивача про те, що Відповідач підтверджує факт затримки поставки техніки за Контрактом, а також зазначив, що поверне Третій особі перший платіж у сумі 893 850 грн., якій був здійснений Третьою особою у період між 51 та 52 тижнями 2007 року.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі – ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, Відповідач у встановлений пунктом 3.2 Контракту строк свого зобов’язання щодо поставки техніки в строк до 19.05.2007 не виконав.

Якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, заміни, безоплатного усунення недоліків, монтажу та запуску в експлуатацію тощо (частина 1 статті 808 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з пункту 1.1 Договору Відповідач (Продавець) був обраний Позивачем (Лізингоодержувачем).

Таким чином, враховуючи приписи частини 1 статті 808 ЦК України та пункту 1.1 Договору Відповідач несе перед Позивачем відповідальність за не виконання своїх зобов’язань щодо своєчасної поставки техніки.

Частинами 1 та 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 3 статті 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною 1 статті 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2 статті 224 ГК України).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач прострочив строки поставки техніки, більш ніж на один рік.

Таким чином, Позивач втратив інтерес щодо отримання техніки у лізинг, у зв’язку з тим, що Відповідач значно прострочив строк поставки техніки.

Враховуючи вищевикладене, перелічені обставини справи та положення ЦК України, оцінивши відповідно до статті 43 Господарсько процесуального кодексу України наявні в матеріалах справи докази та обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, врахувавши обставину, що Відповідач значно порушив строки поставки техніки, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з Відповідача 893 850 грн. збитків є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530 ЦК України, статтями 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Алтекса»(01023, м. Київ, вул. Володимирська, 18/2, кв. 21 ідентифікаційний код 33834172, р/р 26002260 в ТОВ КБ «АРМА», МФО 380300, а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа»(03150, м. Київ, вул. Ковпака, 17, ідентифікаційний код 13669489, р/р 26009579 в АКБ «ХФБ Україна», МФО 320724) 893 850 (вісімсот дев’яносто три тисячі вісімсот п’ятдесят) грн. збитків, а також 8 938 (вісім тисяч дев’ятсот тридцять вісім) грн. 50 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його підписання.

Суддя Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 06.10.2008