ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2008 р. Справа № 51/197-08

вх. № 6259/5-51

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився, відповідача - Новикова Т.Г., довіреність № 137п від 24.09.2008 р.

розглянувши справу за позовом Національного комплексу "Експоцентр України", м. Київ

до Інституту овочівництва та баштанництва Українскьої академії аграрних наук, с. Селекційне

про стягнення 3068,88 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3068,88 грн. заборгованості, з яких: 1800,00 грн. - основний борг, 106,08 грн. - 3% річних, 709,20 грн. - інфляційні, 327,60 грн. - сума нарахованої пені та 126,00 грн. - штраф, яка виникла з договору № 26-4/336, укладеного між сторонами 14.04.2006 року. Позов обгрунтовано не виконанням відповідачем своїх зобов"язань щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні "25" вересня 2008 року позовні вимоги підтримувала в повному обсязі.

В судовому засіданні "25" вересня 2008 року та після перерви 09.10.2008 року, а також у відзиві на позовну заяву, наданому до господарського суду 22.09.2008 року, відповідач просить суд у позові відмовити та судові витрати покласти на позивача. Зокрема, посилається на те, що установа відповідача є бюджетної організацією та не має процедурної можливості розрахуватись з позивачем, оскільки Держказначейство в Харківській області відмовило в реєстрації зобов"язань в зв"язку з недотриманням бюджетних повноважень, які вводяться законодавчими актами на іншими нормативно-правовими актами.

В судовому засіданні була оголошена перерва з "25" вересня 2008 року до "09" жовтня 2008 року.

Позивач в судове засідання "09" жовтня 2008 року після перерви свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить особистий підпис представника позивача на обкладинці справи.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

14 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 26-4/336 (далі - договір), відповідно до умов якого, організатор (позивач по справі) надає можливість взяти участь у Всеукраїнському конкурсі-виставці "Кращий вітчізняний товар 2006 року", організувати участь учасника у конкурсі, а учасник (відповідач по справі) зобов"язується надати організатору оформлену належним чином заявку на участь у конкурсі та оплатити цільовий внесок за участь продукції у двох номінаціях конкурсу до 25.05.2006 року (пункти 1.1, 2.1.1, 2.2.1, 2.2.2 договору).

Вартість участі в конурсі, відповідно до пункту 3.1 договору, становить 3600,00 грн., в тому числі ПДВ - 20% - 597,52 грн., податок на рекламу - 0,5 % - 14,94 грн.

16.08.2006 року сторонами була підписана додаткова угода № 1 до договору № 26-4/336 від 14.04.2006 року, відповідно до умов якої вартість участі у конкурсі становить 5400,00 грн. та відповідач зобов"язаний оплатити цільовий внесок за участь 3-х видів продукції у конкурсі на підставі цього договору до 21.08.2006 року (аркуш справи № 14).

Позивачем були виставлені рахунки відповідачу № 431/с від 14.04.2006 року на суму 3600,00 грн. та № 3/4528 від 16.08.2006 року на суму 1800,00 грн. (аркуші справи №№ 15-16).

Однак, відповідач взяті на себе зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг не виконав, сплативши 22.06.2006 року 3600,00 грн., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1800,00 грн.

Листом № 228-16/03 від 26.02.2007 року (аркуш справи № 23) відповідач визнав факт своєї участі у виставці та існування заборгованості у розмірі 1800,00 грн., яку зобов"язався перерахувати позивачеві.

Проте, станом на 06.08.2008 року заборгованість відповідачем не погашена.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - кодексу) зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Кодексу передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 327,60 грн. нарахованої пені, відповідно до пункту 4.2. договору, яким передбачено, що у разі порушення строку оплати відповідач сплачує пеню у розмірі 0,1% за кожний день прострочення платежу від суми простроченого платежу. Розмір пені складає 327,60 грн.

Відповідно до статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Як свідчать матеріали справи, позивач є державною госпрозрахунковою установою (довідка № 332 з ЄДРПОУ від 27.03.2006 року, аркуш справи № 24).

Сума нарахованого штрафу складає 126,00 грн.

Позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь 709,20 грн. індексу інфляції та 106,08 грн. трьох відсотків річних.

Відповідно до ст. 625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3068,88 грн. заборгованості обгрунтовані, підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані відповідачем, та суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу, у разі задоволення позовних вимог, покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. 231 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Інституту овочівництва і баштанництва Української академії аграрних наук (62478, Харківська область, Харківський район, п/в Селекційне, код 00497124, р/р 0316 в УДК Харківської області, МФО 851011) на користь Національного комплексу "Експоцентр України" (03680, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 1, код 21710384, р/р 26007699 у ВАТ "Кредитпромбанк" ТВБВ № 1 м. Києва, МФО 300863) - 1800,00 грн. - основного боргу, 106,08 грн. - 3% річних, 709,20 грн. - інфляційних, 327,60 грн. - пені, 126,00 грн. штрафу, 102,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 жовтня 2008 року