ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30"
липня 2008 р.
Справа № 38/140-08

вх. № 4062/5-38

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1;

відповідача Калмикова Н.А. - за довір. № 4 від 21.01.2008 року
(після перерви до 9:30 30.07.2008 р. не з"явилась.

розглянувши справу за позовом фізичної особи підприємця
ОСОБА_1, м. Харків

до  Державного оптово -
роздрібного підприємства "Обласний аптечний склад" , м. Харків

про стягнення 1649,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішення оголошується 30.07.2008 р., оскільки у судовому засіданні
оголошувались перерви до 09:10 28.07.2008 р. та до 09:30  30.07.2008 р..

Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в редакції
заяви позивача про збільшення позовних вимог від (вх. №11583 від 01.07.2008
р.), полягають у стягненні на його користь з відповідача, - Державного
оптово-роздрібного підприємства «Обласний аптечний склад» м. Харків, - 1649
грн. 33 коп. основного боргу за надані за договором №03/05 від 13.01.2005 р.
послуги, 764 грн. 58 коп. втрат від інфляції, 148 грн. 44 коп. процентів
річних, 444 грн. 10 коп. штрафних санкцій за користування чужими грошима, 760
грн. 82 коп. збитків у вигляді упущеної вигоди. Також просить покласти на
відповідача судові витрати по справі на отримання довідки про включення
відповідача до ЄДРПОУ в сумі 22 грн. 00 коп., 102 грн. витрат по сплаті
державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Позивач, що був присутній в судових засіданнях 02.07.2008 р.  та 22.07.2008 р. , вказані позовні вимоги
підтримував повністю.

Відповідач у відзиві на позов та через представника в судових
засіданнях проти позову заперечував, зазначаючи, що строк виконання зобов'язань
за договором сторін не був визначений, що позивачем було пропущено строк
позовної давності, яку просить суд застосувати до позовних вимог та відмовити в
позові повністю. Також представник позивача в судому засіданні 22.07.2008 р.
просив суд зменшити розмір стягуваних штрафних санкцій та збитків.

Позивач проти задоволення вказаного клопотання заперечував,
вважаючи його необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши позивача та представника
відповідача, суд встановив наступне:

13 січня 2005 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та
Державним оптово-роздрібним підприємством «Обласний аптечний склад» м. Харків
було укладено договір №03/05 (далі за текстом - договір).

Згідно ст. 1 договору, його предметом визначено те, що відповідач
(замовник) доручає позивачу (виконавець), а позивач приймає на себе
зобов'язання, за свій ризик, за визначену між сторонами плату, надати
відповідачу консультаційні та юридичні послуги, у тому числі, шляхом
представництва інтересів відповідача в господарському суді Харківської області
та в Харківському апеляційному господарському суді по справі за позовом
відповідача про визнання недійсними актів ненормативного характеру -
податкового повідомлення-рішення Спеціалізованої ДПІ по роботі з великими платниками
податків у м. Харкові від 11.11.2004 р. №/0, заснованого на акті
планової документальної перевірки від 08.11.2004 р. № 946/34-4/22654831, про
застосування до Державного оптово-роздрібного підприємства «Обласний аптечний
склад» штрафних санкцій за порушення норм, що регулюють обіг готівки, в сумі
16493,25 грн..

Згідно розділу 2 договору, послуги повинні були надаватись
позивачем відповідачу шляхом складання проектів необхідних процесуальних
документів (п. 2.2.1 договору), надання консультаційних послуг з питань захисту
інтересів відповідача у господарському суді (п. 2.2.2 договору), особистої
участі й представництва інтересів Замовника в господарському суді (п.2.1.3.
договору).

Належне виконання позивачем взятих на себе за договором зобов'язань
підтверджується завіреними копіями обопільних актів приймання - здачі виконаних
робіт від 03.02.2005 р. на суму 1050 грн. 00 коп.,          від 16.02.2005 р. на суму 800 грн. 00
коп., від 01.03.2005 р. на суму 900 грн. 00 коп.,          від 15.03.2005 р. на суму 600 грн. 00
коп., від 24.05.2005 р. на суму 800 грн. 00 коп., а загалом на суму 4150 грн.
00 коп..

Зазначені в актах послуги відповідачем були оплачені, що
вбачається з виписок ВАТ “Мегабанк” про рух грошових по поточному рахунку
позивача за відповідні дати та не заперечується відповідачем.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.03.2005 р.
по справі №А-42/24-05 позовні вимоги Державного оптово-роздрібного підприємства
«Обласний аптечний склад» до Спеціалізованої ДПІ по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові були задоволені. Податкове
повідомлення-рішення від 11.11.2004 р. №/0 про застосування до
Державного оптово-роздрібного підприємства «Обласний аптечний склад» м.
штрафних санкцій за порушення норм, що регулюють обіг готівки, в сумі 16493
грн. 25 коп., було визнано недійсним.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від
24.05.2005 року та постановою Вищого адміністративного суду України від
19.04.2006 року,  відповідно, апеляційну
і касаційну скарги Спеціалізованої ГНМ по роботі з великими платниками податків
у м. Харкові були залишені без задоволення, а рішення господарського суду
Харківської області від 15.03.2005 року в справі № А-42/24-05 було залишено без
змін.

Відповідно до підпункту 5.1.4 договору відповідач зобов'язався
сплатити позивачу на протязі семи календарних днів з моменту набрання законної
сили рішенням господарського суду, встановлену п. 4.4. договору додаткову
винагороду у розмірі десяти процентів від встановленої контролюючим органом
суми податкового зобов'язання й штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих
Державному оптово-роздрібному підприємству «Обласний аптечний склад»,
обов'язковість сплати яких припиняється з визнанням господарським судом
недійсним повністю або частково оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, грошову суму 1649 грн. 33 коп., що становить десять
відсотків від суми штрафних санкцій (16493 грн. 25 коп.), в стягненні яких було
відмовлено господарським судом по справі №А-42/24-05, позивач повинен був
сплатити відповідачу через сім днів від набрання законної сили рішенням у
вказаній справі, - з 31.05.2005 р., тобто через сім днів від дня винесення
постанови Харківського апеляційного господарського суду у вказаній справі.

Позовну заяву на пошту позивачем було здано на пошту 30.05.2008
р., тобто до спливу загального трирічного строку позовної давності, що
обраховується з 31.05.2005 р..

Таким чином, суд не вбачає підстав для відмови в позові на
підставі вимоги відповідача про застосування до позовних вимог позовної
давності, через необґрунтованість такої вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу
України (435-15) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. У
відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Втрати позивача від інфляції за період з червня 2005 р. по травень
2008 р., виходячи з суми основного боргу у 1649 грн. 33 коп., з врахуванням
офіційно встановлених щомісячних індексів інфляції за вказаний період,
становлять   764 грн. 58 коп..

Встановлені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України проценти,
нараховані на 1649 грн. 33 коп. основного боргу, за період з 01.06.2005 р. по
30.05.2008 р. (1095 днів), становлять 148 грн. 44 коп..

У відповідності до ст. 33 господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів добровільної сплати позивачу 1649 грн. 33 коп. основного
боргу,  764 грн. 58 коп. втрат від
інфляції та  148 грн. 44 коп. процентів
річних, відповідачем суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення вказаних сум
підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами  у справі.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення 444 грн. 10 коп.
штрафних санкцій за користування чужими грошима, позивач посилається на ч. 6
ст. 231 Господарського кодексу України, згідно якої штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких
визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час
користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом
або договором, і просить стягнути вказану суму штрафних санкцій виходячи з суми
основного боргу відповідача у 1649 грн. 33 коп., за період з 01.06.2005 р. по
30.05.2008 р..

З вказаної суми штрафних санкцій суд вважає такою, що підлягає
стягненню з відповідача суму в 90 грн. 31 коп., нарахованих за період з
01.06.2005 р. по 01.01.2006 р. включно, оскільки згідно п. 6 ст. 232
Господарського процесуального кодексу України нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Інших правил сторонами в договорі, а рівно законодавчо, до
правовідносин сторін не встановлено.

Господарський суд також не вбачає правових підстав для задоволення
позову в частині вимог про стягнення 760 грн. 82 коп. збитків у вигляді
упущеної вигоди, що їх позивач обґрунтовує можливістю розміщення належної йому
від відповідача суми у 1649 грн. 33 коп.,
в разі її своєчасної сплати, на депозитному рахунку в ВАТ «Мегабанк» з
отриманням процентів, оскільки причинний зв'язок між несвоєчасною сплатою
заборгованості відповідачем та прибутками, що їх міг отримати позивач у
банківській установі, є не є безпосереднім, а має характер імовірності.
Натомість умовою відшкодування збитків, виходячи з загальних підстав
цивільно-правової відповідальності, є саме безпосередній причинний зв'язок між
протиправним діянням та негативним наслідком, де самого протиправного діяння
достатньо (без опосередкування іншими діями: як то розміщення коштів в
фінансовій установі тощо) для настання такого наслідку.

В зв'язку з вказаним, суд не вбачає правових підстав для
задоволення клопотання відповідача про зменшення стягуваних штрафних санкцій та
збитків.

Судові витрати у справі підлягають покладенню на відповідача,
оскільки спір виник внаслідок його неправомірної бездіяльності.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85, 115,
116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Клопотання відповідача про зменшення стягуваних штрафних санкцій
та відшкодування збитків відхилити.

Позов задовольнити частково

Стягнути з Державного оптово-роздрібного підприємства «Обласний
аптечний склад» (61057, м. Харків, вул. Громадянська, 25, код 22654831) на
користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1)           - 1649 грн. 33 коп. основного
боргу,  764 грн. 58 коп. втрат від
інфляції, 148 грн. 44 коп. процентів, 90 грн. 31 коп. штрафних санкцій за
користування чужими грошима, 102 грн. витрат по сплаті державного мита та 118
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Суддя