ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/216

29.09.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна»

до

Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»

про

стягнення 54 354,30 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Чабаненко Є.В, (довіреність № 5 від 28.01.2008);

від відповідача –

Костерний Д.О. (довіреність № 2504-ню від 07.07.2008).

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Україна»(далі –Позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва із позовом до Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця» (далі –Відповідач) про стягнення 54 354,30 грн. вартості нестачі вантажу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Позивач отримав на свою адресу вагон № 67189837 з вантажем труб металевих в зв’язках за накладною № 50020694, а 02.11.2007 на станції Київ-Петрівка був складений комерційний акт АК 318811, відповідно до якого загальна нестача вантажу була встановлена в розмірі 14,30 т, а вартість нестачі вантажу становить 54 354,30 грн.

Відповідач позов не визнав, мотивувавши свої заперечення проти позову тим, що відповідно до статті 111 Статуту залізниць України (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457) (далі –Статут) Відповідач звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, якщо вантаж надійшов у непошкодженому вагоні з непошкодженими пломбами відправника.

03.06.2008 Позивач подав клопотання про поновлення строку позовної давності.

09.07.2008 Відповідач подав заяву про застосування позовної давності.

У судовому засіданні 10.08.2008 оголошувалась перерва до 29.08.2008.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

20.08.2007 між Позивачем та ТОВ «Південно-Східна промислова група»було укладено договір № 35/08-М, відповідно до умов якого ТОВ «Південно-Східна промислова група»зобов’язується поставити, а Позивач прийняти та оплатити на умовах, викладених в даному договорі товар, асортимент, кількість та ціна якого, вказані в специфікаціях у вигляді додатків до договору, які є його невід’ємною частиною.

Позивач отримав на свою адресу вагон № 67189837 з вантажем труб металевих в зв’язках за накладною № 50020694.

02.11.2007 на станції Київ-Петрівка був складений комерційний акт АК 318811, у якому зазначено, що вантаж –труби металеві в зв’язках навантаження в 2-ва яруси в 2-ва штабелі; кожна зв’язка ув’язана металевими стрічками в 4-ох місцях; усі металеві стрічки справні та непорушені; згідно документів –13-ть зв'язок, в наявності 10-ть зв'язок; завантаження у вагоні у два яруси, у нижньому ярусі 7-м зв'язок марковані зеленою фарбою, яка не порушена, у верхньому ярусі 3-ри зв’язки марковані синьою фарбою, яка не порушена.

Крім того вказаним комерційним актом АК 318811 від 02.11.2007 встановлено недостачу 3-ох зв'язок труб металевих при справному перевезенні та відсутності доступу до вантажу.

Відповідно до частини 1 статті 306 Господарсько процесуального кодексу України (далі –ГК України) перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб’єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачи (частина 3 статті 306 ГК України).

Згідно з частиною 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу –в розмірі вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу –в розмірі суми, на яку зменшилась його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження

вантажу під час перевезення (пункт «а»статті 111 Статуту).

Пунктом 3.1 Роз’яснень Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею»від 29.05.2002 № 04-5/601 визначено, що у статті 111 Статуту наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності за втрату, недостачу вантажу.

Отже, приписи пункту «а»статті 111 Статуту, узгоджуються з обставинами, що викладені в комерційному акті АК 318811 від 02.11.2007

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що Відповідач звільняється від відповідальності за нестачу вантажу, оскільки вантаж Позивача надійшов у непошкодженому вагоні з справними, непорушеними металевими стрічками та не пошкодженою фарбою на зв’язках.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Позивачем не спростовані обставин, на які посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень на позов.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 54 354,30 грн. вартості нестачі вантажу є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання Позивача про поновлення строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Статуту позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього

Статуту.

Згідно з статтею 134 Статуту претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2007 був складений комерційний акт АК 318811 про нестачу вантажу.

Таким чином, відповідно до приписів статей 134, 136 Статуту Позивач мав право звернутись з позовом до Відповідача у строк до 01.05.2008.

З матеріалів справи також вбачається, що Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача 16.04.2008, що підтверджується відбитком печатки канцелярії суду на позовній заяві.

Однак, ухвалою суду від 25.04.2008 № 05-5-9/4478 позовна заява була повернути Позивачу без розгляду з зазначенням недоліків, які потрібно усунути для її розгляду.

Вказана ухвала була відправлена Позивачу 04.05.2008, що підтверджується штемпелем поштового відправлення на конверті, тобто після спливу шестимісячного строку на пред’явлення позову.

Таким чином, за час розгляду судом позовної заяви та доданих до неї документів, час поштового обігу документів, строк позовної давності, встановлений для подання позову до Відповідача сплинув.

Відповідно до частини 5 статті 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причинами пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи вищенаведене, суд визнає поважною причину, внаслідок якої Позивачем було пропущено строк позовної давності.

Таким чином, суд задовольняє клопотання Позивача та відновлює йому строк позовної давності для захисту його порушеного права, а саме пред’явлення позову до Відповідача про стягнення 54 354,30 грн. вартості нестачі вантажу, проте у зв’язку із недоведеністю позовних вимог відмовляє у їх задоволенні по суті.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при відмові в позові покладаються на позивача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя Сташків Р.Б.

Повний текст рішення підписано 06.10.2008