ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.08 Справа № 8/379/08

Суддя Попова І.А.

Позивач

Комунальне підприємство “Запоріжринок”, м. Запоріжжя

Відповідач

Товариство з обмеженою відповідальністю “В-Хортиця-1”, м. Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Запорізька міська рада, м. Запоріжжя

Суддя І.А. Попова

Представники

Позивача:

Іойлев С.А., дов. від 17.09.2007 р.

Відповідача:

Колодка В.Д., дов від 01.08.2008 р.

Сидельников Б.Д., прот. № 12 від 12.01.2008 р.

Третьої особи: Фанін П.В., дов від 14.12.2007 р.

Заявлено позовні вимоги про відшкодування матеріальних збитків в сумі 31605,68 грн., завданих руйнуванням (псуванням) орендованого майна.

Розгляд справи відкладався, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Запорізьку міську раду, про що винесено відповідну ухвалу.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 20.10.2008 р.

В засіданні 20.10.2008 р. позивачем подано заяву про зміну предмету позову. Згідно заяви позивач просить розглянути позовні вимоги про визнання права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя на адміністративну будівлю площею 99,3 кв.м. (літ. К), що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шушенська, 21 та стягнення 12596,55 грн. матеріальних збитків, пов’язаних з руйнуванням приміщення молочного павільйону. Зазначена заява не приймається судом до розгляду в зв'язку тим, що відповідно до ст.. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову. В поданій позивачем заяві змінено і предмет і підстави позову. Крім того, позивачем при поданні позовної заяви про визнання права власності надано платіжне доручення, яке свідчить про сплату державного мита в розмірі 85 грн., як за вимогами немайнового характеру.

У постанові Верховного Суду України від 25.12.2007 N 8/219-07 викладено правову позицію, за якою державне мито з позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна та з огляду на приписи пунктів 29 і 30 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 N 15

Відповідно до п.2 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. № 7-93 “Про державне мито” з позовних заяв з вимогами майнового характеру державне мито сплачується в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менш 6 неоподатковуваних податком мінімумів доходів громадян. Одним із реквізитів позовної заяви є ціна позову, з якої обчислюється державне мито. Державне мито з позовних заяв про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна. Оскільки дана позовна заява містить вимоги про визнання права власності на майно, ціна позову повинна визначатися з урахуванням вартості майна.

За своєю правовою природою дана заява є зміною і предмету і підстав позову, що не передбачено приписами ст.. 22 ГПК України. Заява про зміну предмету позову відхилена судом.

Розглядаються позовні вимоги про стягнення збитків.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові, в обґрунтування позову зазначає, що 03.04.2002р. наказом № 087 Управлінням комунальної власності Запорізької міської ради надано згоду комунальному підприємству “Запоріжринок” на передачу в оренду двох павільйонів Верхньохортицького ринку по вул. Шушенській, 21 в м.Запоріжжі товариству з обмеженою відповідальністю “В-Хортиця-1”. Відповідно до Договору оренди нежилого приміщення № 1 від 03.04.2002р. КП “Запоріжринок” передані ТОВ “В-Хортиця-1” в оренду нежитлові приміщення (м'ясний павільйон інв. № 152 площею 168 м та молочний павільйон інв. № 151 площею 144 м.) загальною площею 312 м2.

Передача приміщень в оренду здійснена за вартістю, визначеною в акті (звіті) оцінки. Згідно Акту прийому-передачі від 03.04.2002р стан приміщень визначений сторонами як задовільний.

Позивач вказує, що 04 червня 2003р. Орендарем здійснена реконструкція існуючого ринку по вул. Шушенській, 21 в м. Запоріжжя в торговельний майданчик для торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на підставі Рішення виконкому Запорізької міської ради № 168/56 від 03.06.2002р. та згоди КП “Запоріжринок”, про що свідчить Акт № 155 державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту. Робочим проектом реконструкції існуючого ринку було передбачено будівництво торговельного майданчику та однієї адміністративної будівлі (м'ясний павільйон інв. № 152 площею 168 м ).

При цьому планом реконструкції не було взагалі передбачено відновлення або реконструкція молочного павільйону (інв. № 151) площею 144 м.

На підставі розпорядження Запорізького міського голови від 21.12.2007р № 1318р “Про затвердження складу постійно діючої комісії зі списання об'єктів нерухомості і споруд, які належать на праві комунальної власності територіальній громаді м. Запоріжжя” 30 травня 2008р. відповідною комісією оглянуто територію розташування об'єктів комунальної власності по вул. Шушенській, 21 в м. Запоріжжі - м'ясний та молочний павільйони. Відповідно до висновку комісії об’єкти оренди виявилися відсутніми.

Приміщення молочного павільйону (інв. № 151) площею 144 м було виявлено комісією повністю зруйнованим. Також встановлено зруйнованість м'ясного павільйону (інв. 152) площею 168 м із залишками, в деяких місцях, його цегляного фундаменту. На його місці збудований новий об'єкт нерухомості (адміністративна будівля) загальною площею 99,3 м .

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача 31605 грн. 68 коп. матеріальних збитків, спричинених знищенням об’єктів комунальної власності.

Відповідач проти позову заперечив, в обґрунтування заперечень зазначив, що позов про відшкодування матеріальних збитків пред'явлений з підстав, передбачених ст. 779 ЦК України. Позивач стверджує, що відповідач знищив об'єкт оренди (молочний та м'ясний павільйони), переданий йому у строкове платне користування на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 1 від 03.04.2002р. Однак у договорі оренди взагалі не вказано, які саме нежитлові будівлі передані в оренду і тільки у акті приймання-передачі та розрахунку оплати за оренду вказана загальна площа - 312 кв.м.. Факт знищення будівель, що передані в оренду, не підтверджений ніякими доказами. Позивач не склав акт із залученням представників відповідача, яким були б підтверджені вказані обставини, не провів незалежну експертизу, а отже факт знищення молочного та м'ясного павільйонів не можна вважати доведеним.

Позивач не надав доказів того, що спірні будівлі є власністю територіальної громади м. Запоріжжя, а посилання на те, що він володіє правом господарського відання також нічим не підтверджене. Мотивуючи позов позивач стверджує, що приміщення молочного павільйону, інвентарний № 151, площею 144 кв.м. було виявлено комісією повністю зруйнованим. Це твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки молочний павільйон знаходиться у тому стані, у якому він був переданий в оренду відповідачеві.

Технічна характеристика та ринкова вартість об'єктів нерухомості, які у квітні 2002р. позивач передав в оренду відповідачеві, наведені у звіті і висновках експерта про ринкову вартість нежитлових будівель і споруд, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шушенська, 21 від 08.04.2002р. У звіті одноповерхова будівля молочного павільйону загального площею 144 кв.м. іменується: Об'єкт 2. У п. 4.3 звіту "Опис об'єкту оцінки" експерт вказав, що об'єкт 2 - окремо стояча нежитлова будівля із цегли, загальною площею 144 кв.м., будівля зруйнована, у наявності є незначні фрагменти стін і фундаменту.

Вказане свідчить про безпідставність звинувачень позивача у зруйнуванні молочного павільйону відповідачем.

Безпідставне також звинувачення відповідача у зруйнуванні другої будівлі, яка знаходиться в оренді у відповідача, - м'ясного павільйону площею 168 кв.м., інвентарний № 152. Відповідно до вказаного звіту експерта м'ясний павільйон передавався в оренду як Об'єкт 1 - окремо стояча нежитлова будівля із цегли, загальною площею 168 кв.м., будівля напівзруйнована.

Земельна ділянка по вул. вул. Шушенська, 21 передавалась в оренду відповідачеві за умови проведення реконструкції колишнього ринку у торговельний майданчик для торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами. Проект реконструкції узгоджений на засіданні містобудівної Ради при головному управлінні архітектури та містобудування м. Запоріжжя, про що свідчить витяг із протоколу засідання Ради від 25.06.2002р. № 251. Проектом реконструкції ринку передбачалась також реконструкція напівзруйнованого м’ясного павільйону у адміністративну будівлю. Дозвіл на реконструкцію орендованої будівлі позивач надав листом від 26.07.2002р. №519.

Реконструкцію ринку відповідач здійснив у 2002-2003 рр. Розпорядженням першого заступника міського голови м. Запоріжжя від 04.06.2003р. № 396р затверджений акт державної комісії про прийняття в експлуатацію торговельного майданчику по вул. Шушенській, 21 ТОВ "В-Хортиця-1" загальною площею - 3183,8 кв.м. з орендованою адміністративною будівлею площею - 99,3 кв.м.

Вказане свідчить, що відповідач не зруйнував м'ясний павільйон, а реконструював його у адміністративну будівлю і ця реконструкція здійснена як з дозволу позивача так і з дозволу Запорізької міської ради.

Знаючи про незадовільний технічний стан будівель, що передавались в оренду, позивач 16.01.2007р., вих № 41, звернувся до Запорізького міського голови з заявою про списання з балансу цього майна. Свою заяву позивач мотивував тим, що в оренду відповідачеві передавалось фактично відсутнє майно, оскільки від молочного та м'ясного павільйонів залишилась одна стіна та яма з цеглою. У зв'язку з цим видається досить дивною мотивація позову тим, що ці будівлі зруйновані відповідачем.

На підставі викладеного відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа –Запорізька міська рада - зазначає у відзиві на позов, що 19.08.1993 року виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів було прийняте рішення №343 “Про прийняття майна ринків облспоживспілки до комунальної власності міста Запоріжжя”. Відповідно до вказаного рішення було передбачено здійснити ряд заходів пов’язаних з прийняттям до комунальної власності м.Запоріжжя майна ринків. 01 жовтня 1993р. комісією закінчено прийняття-передачу майна до комунальної власності м.Запоріжжя, про що складений акт приймання майна сервісно-торгової фірми "Запоріжринок" від 01.10.1993р., затверджений міським головою 06.12.1993р. До зазначеного акту було додано інвентаризаційні описи по кожному ринку та основні показники по кожному ринку, в тому числі і по ринку розташованому на Верхній Хортиці. Згідно інвентаризаційного опису ринку В.Хортиці, серед майна переданого до комунальної власності міста зазначено м'ясний та молочний павільйони. У зв'язку з переданням сервісно-торговельною фірмою "Запоріжринок" майна ринків до комунальної власності Запорізькою міською радою прийняте рішення від 24.12.1993р. "Про внесення змін у перелік комунальної власності м.Запоріжжя". В подальшому на базі майна ринків було створено комунальне підприємство "Запоріжринок". Частиною 3 статті 78 Господарського кодексу України встановлено, що майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). 03 квітня 2002р. управлінням комунальної власності Запорізької міської ради надано згоду на передачу Позивачем в оренду Відповідачеві молочного та м'ясного павільйону розташованих по вул.Шушенській, 21, про що видано наказ №087. На підставі зазначеної згоди Позивачем та Відповідачем укладений договір оренди №1 від 03.04.2002р. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 03.06.2002р. №168/56 "Про реконструкцію існуючого ринку по вул.Шушенській. 21 на торгівельний майданчик для торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами" Відповідачеві дозволено провести реконструкцію ринку. Згідно з проектом реконструкції було передбачено реконструкцію м'ясного павільйону для використання під адміністративну будівлю.

30.05.2008р. виїзною перевіркою комісія, створена на підставі розпорядження міського голови від 21.12.2007р. №1218р, встановила, що молочний павільйон є відсутнім, а м'ясний павільйон с реконструйованим в адміністративну будівлю.

З огляду на те, що Відповідачем під час реконструкції було зруйновано орендований молочний павільйон міська рада вважає, що Позивачем абсолютно обґрунтовано заявлено вимогу про відшкодування збитків завданих його знищенням. Однак, враховуючи те, що м'ясний павільйон було не знищено, а реконструйовано в адміністративну будівлю, Запорізька міська рада вважає, що вимога про відшкодування збитків завданих, його знищенням є необґрунтованою та не може бути задоволеною судом.

Заслухавши представників, дослідивши додані матеріали, суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню внаслідок наступного:

Відповідно до ст.. 779 ЦК України позивач просить стягнути з ТОВ “В-Хортиця-1” 31605 грн. 68 коп. матеріальних збитків, завданих руйнуванням, як зазначено в позові, об’єктів нерухомого майна –будівель, переданих останньому в орендне користування.

Судом встановлено, що 03.04.2002 р. ДКП “Запоріжринок” (правонаступником якого є позивач по справі) та ТОВ “В-Хортиця-1” укладено договір № 1 оренди за умовами якого відповідачу передано в користування нежитлове приміщення (згідно п. 1.1 договору) загальною площею 312 кв.м., яке передано за актом приймання-передачі від 03.04.2002 р. Вказаний договір укладено відповідно до наказу Управління комунальної власності від 03.04.2002 р. № 087. Пунктом 1 наказу надано згоду КП “Запоріжринок” на передачу в оренду ТОВ “В-Хортиця-1” двох павільйонів Верхньохортицького ринку по вул. Шушенській, 21 площею згідно з експертною оцінкою. За експертною оцінкою станом на 08.04.2002 р. об’єкт № 1 (м'ясний павільйон) площею 168 кв.м. напівзруйнований, ринкова вартість визначена у сумі 4356,36 грн. Об’єкт № 2 (молочний павільйон) площею 144 кв.м. зруйноване, в наявності незначні фрагменти стін та фундаменту, ринкова вартість визначена у сумі 895 грн. 40 коп.

За умовами договору № 1 орендар зобов’язався своєчасно здійснювати капітальний і поточний ремонти орендованого приміщення по узгодженню з орендодавцем, виконувати перепланування або реконструкцію орендованого приміщення (влаштування додаткових виходів, віконних підйомів та інше) тільки з письмової згоди орендодавця, головного управління архітектури і містобудування та відповідних організацій, володіючих інженерними комунікаціями в даному районі, утримувати орендоване приміщення у належному санітарному стані, зберігати орендоване приміщення відповідно до умов договору, у разі припинення дії договору оренди або дострокового розірвання договору повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час його передачі в оренду з урахуванням фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану орендованого приміщення з вини орендаря. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 03.06.2002 р. № 168/56 товариству “В-Хортиця-1” дозволено виконати реконструкцію існуючого ринку в торговельний майданчик для торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами. Розпорядженням міського голови від 04.06.2003 р. № 396 р затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію торговельного майданчика по вул. Шушенська, 21 товариства “В-Хортиця-1” загальною площею 3183,8 кв.м. з орендованою адміністративною будівлею площею 99,3 кв.м. Торговельний майданчик розміщений на земельній ділянці площею 0,31838 га, що перебуває у орендному користуванні ТОВ “В-Хортиця-1” за договором від 15.10.2002 р.

Позивач не заявив суду та не надав доказів на підтвердження того, що реконструкція м'ясного павільйону у адміністративну будівлю виконана орендарем всупереч отриманому дозволу та проекту. Тобто, на зменшення площі павільйону (орендованого майна) внаслідок реконструкції та зміни його цільового призначення відповідач по справі отримав дозвіл власника майна. Доводи позивача щодо знищення орендарем (відповідачем) приміщення м'ясного павільйону (інв. № 152 - об’єкт № 1 за актом оцінки), оскільки його площа стала меншою, ніж передана в оренду, є безпідставними.

Що стосується об’єкта № 2 згідно акта оцінки - молочний павільйон (інв. № 151) площею 144 кв.м. судом встановлено, що вказана будівля передана в оренду у зруйнованому стані та складалась із фрагментів цегляної кладки. Такі ж фрагменти цегляної кладки встановлені і обстеженням об’єктів на час виникнення спору , про що складені акти відповідною комісією станом на 30.05.2008 р. та від 07.10.2008 р.

Наявні матеріали свідчать, що ні договором оренди, ні планом реконструкції Верхньохортицького ринку не передбачалось відновлення або реконструкція молочного павільйону в певних обсягах та у визначені строки. Позивач, як орендодавець, не зобов’язував товариство “В-Хортиця-1” відновити або реконструювати приміщення інв. № 151 молочного павільйону. Крім того, на підтвердження висновків, викладених у звіті про оцінку орендованого майна (будівель інв. № 151 та інв. № 152), відповідач надав суду акт обстеження майна, що перебуває на балансі КП “Запоріжринок”, датований 2000 роком. Згідно акту “з невідомих причин повністю відсутня будівля молочного павільйону № 151, будівля м'ясного павільйону непридатна до використання, ремонт та відновлення недоцільні”.

Таким чином, суд не вважає доведеними висновки позивача щодо руйнування переданого в оренду майна –павільйон інв. № 151 та № 152 з вини орендаря – товариства “В-Хортиця-1”.

Відповідно до ст. 779 ЦК України, приписами якої обґрунтовано позовні вимоги, правовим наслідком погіршення стану речі, переданої в найм є обов’язок наймача усунути погіршення речі, які сталися з його вини . Якщо відновити річ до попереднього стану неможливо, наймач зобов'язаний відшкодувати збитки відповідно до ст. 623 ЦК України. При цьому, наймач не відповідає за знос речі в межах нормальної експлуатації, а також якщо погіршення сталися внаслідок упущень наймодавця.

Оскільки відшкодування збитків є мірою відповідальності, воно застосовується за наявності вини несправного боржника. Розмір збитків, завданих порушеннями зобов'язання, доказується кредитором.

З урахуванням встановленого та вищевикладеного суд не вбачає складу правопорушення в діях відповідача щодо користування орендованим майном –павільйоном інв. № 151 та інв. № 152, а саме –порушення будь-яких умов договору (зобов'язань) або закону, тобто вини відповідача у руйнуванні об’єктів. Таким чином, розрахунок збитків, заявлених до стягнення, виконаний відповідно до Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей суд знаходить безпідставним та необґрунтованим.

В позові про стягнення 31605,68 грн. матеріальних збитків відмовляється.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 623, 779 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя І.А. Попова

Рішення підписано 05 листопада 2008 року.