ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Справа №8/63
за позовом  Суб"єкта підприємницької діяльності -
фізичної особиОСОБА_1, АДРЕСА_1
до  Виконавчого комітету Лубенської міської ради,
про  визнання частково нечинним рішення № 12 від
23.01.2008р. Виконавчого комітету Лубенської міської ради
Суддя  Плеханова Л.Б.
Секретар судового
засідання Батрак Я.А.
від позивача:   ОСОБА_2 ордер 8871 віл 18.03.08р.
від відповідача:  ОСОБА_3, дов. № 8 від 17.03.08р.
Суть спору: Розглядається
позов про  визнання частково нечинним
рішення № 12 від 23.01.2008р. Виконавчого комітету Лубенської міської ради  м. Лубни Полтавської області "Про дозвіл
на розміщення зовнішньої реклами".

Відповідач у відзиві на позовну
заяву (лист № 04297 від 18.03.2008р.) просить позов залишити без задоволення,
так як позивач у встановлений термін  не
подав до виконкому Лубенської міської ради заяву про продовження строку дії
дозволу на розміщення зовнішньої реклами. З 30.07.2006р. рекламний щит
позивачем використовується не законно.

Згідно п. 8 рішення виконкому
Лубенської міськради №236 від 27.08.2006р. заборонено установку рекламоносіїв
(типу біллборд) у центральній частині вул. Радянської в м. Лубни з грудня 2006
року.

В судовому засіданні 15.04.08р.
була оголошена вступна і резолютивна частини постанови господарського суду від
15.04.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

На підставі розпорядження
виконавчого комітету Лубенської міської ради № 107 від 25.05.2001р. позивачеві
було надано дозвіл №30 від 30.07.2001р. на розміщення зовнішньої реклами у вигляді
металевого щита площею 15 кв.м. в м. Лубни по вул. Радянській біля будинку
№27/49 терміном на п"ять років.

Термін дозволу закінчився
30.07.2006р., проте позивач продовжує використовувати зовнішню рекламу,
регулярно сплачуючи до місцевого бюджету 150 грн. щомісяця за розміщення
реклами.

Між позивачем і Лубенською міською
радою щорічно укладався договір оренди земельної ділянки загальною площею
0,0009 га, на якій розташовано рекламний щит. Останній договір оренди, який діє
до 01.05.2008р., укладено 29.05.2007р. Згідно вказаного договору позивач
щомісяця сплачує до місцевого бюджету 41 грн. 52 коп. орендної плати.

Відповідно до пункту 29 Правил
розміщення зовнішньої реклами в м. Лубни, затверджених рішенням міської ради
від 23.04.2004р. (далі Правила) строк дії договору продовжується на підставі
заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у
довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу.

Позивач з такою заявою до
відповідача не звертався, полагаючи, що термін дії дозволу на розміщення
зовнішньої реклами продовжився, так як починаючи з серпня 2006 року по лютий
2008 року включно він сплачував до місцевого бюджету 150 грн. за розміщення
рекламного щита і орендну плату за землю, на який вказаний щит  розташовано.

Проте, приписом головного
архітектора міста Лубни від 27.11.2007р. позивача було зобов"язано до
01.01.2008р. демонтувати вказаний об"єкт зовнішньої реклами у зв"язку
з закінченням дозволу на його розміщення.

17.01.2008р. позивач відповідно п.
29 Правил подав до відповідача заявку про надання дозволу на розміщення
зовнішньої реклами. Крім того, позивач згідно вимоги відділу архітектури
Виконавчого комітету виконав відповідні роботи по покращенню зовнішнього
вигляду рекламного щита та пофарбував його.

Рішенням від 23.01.2008р. №12
відповідач відмовив позивачеві у наданні дозволу на розміщення зовнішньої
реклами, посилаючись на рішення міськвиконкому від 27.09.2006р. №236, пунктом 8
якого заборонено установку рекламоносіїв у центральній частині вул. Радянської
в м. Лубни.

Відмову у наданні дозволу на
розміщення зовнішньої реклами і посилання при цьому на пункт 8 рішення №236
міськради позивач вважає необґрунтованими з слідуючих підстав.

Рішення №236 від 27.09.2006р. не
було оприлюднене відповідачем у встановленому порядку, як це передбачено ч. 11
ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

У рішенні №236 від 27.09.2006р. є
неконкретне, розпливчате поняття "центральна частина вул. Радянської у м.
Лубни, не визначені чітко межі центральної частини. За таких підстав не можливо
визначити, чи знаходиться рекламний щит, встановлений позивачем, у межах
центральної частини вулиці Радянської.

Окрім того, позивачем надані
фотографії на підтвердження того, що поруч із його рекламним  щитом розташовані рекламні щити чотирьох
юридичних осіб.

Позивач вважає, що між ним і
відповідачем був укладений усний договір на встановлення зовнішньої реклами,
умови якого позивачем чітко виконувались (своєчасна сплата платежів  за розміщення реклами, орендної плати за
землю, виконання робіт  по покращенню
зовнішнього вигляду рекламного щита, його пофарбування).

Представник відповідача у судовому
засідання пояснив, що поскільки дозвіл на розміщення зовнішньої реклами ПП
ОСОБА_1 не продовжувався, то головним архітектором Управління містобудування та
архітектури ОСОБА_4. 27.11.2007р. було винесено припис №1-17/532 про те, що
необхідно демонтувати рекламоносій та відновити місце встановлення до
01.01.2008р. Цього позивачем зроблено не було. Натомість,ОСОБА_1 03.01.2008р.
звернувся до виконавчого комітету Лубенської міської ради з заявою про надання
дозволу на розміщення зовнішньої реклами за тією ж адресою терміном на один
рік.  Рішенням виконкому Лубенської
міської ради №12 від 23.01.2008р. ОСОБА_1 було відмовлено в наданні дозволу,
про що листом №1-18/76 від 28.01.2008р. його було повідомлено.

При відмові в наданні дозволу
виконком Лубенської міської ради виходив з слідуючого:

23.04.2004р.рішенням вісімнадцятої
сесії 4-го скликання Лубенської міської ради було затверджено Правила
розміщення зовнішньої реклами.

Пункт 29 Правил передбачає, що
строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому
органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній форму не пізніше ніж за
один місяць до закінчення строку дії дозволу. Строк дії дозволу закінчився
30.07.2006р. і позивач не подав заяву на продовження дії дозволу. Тобто саме з
30.07.2006р. рекламний щит використовується незаконно. Більше того, позивач
повинен був виконати припис від 27.11.2007р., а лише потім подавати заяву на
надання йому дозволу на розміщення зовнішньої реклами як заново встановленої, з
наданням відповідних документів і викопіровок та погоджень.

Крім того, в порушення абзацу 4 п.
34 Правил фундамент наземної зовнішньої реклами, що виступає над поверхнею
землі, повинен бути декоративно оформлений. Як на думку виконкому,  то бетонні блоки не відповідають і цьому
пункту Правил.

Згідно п. 8 рішення виконавчого
комітету №236 від 27.09.2006р. заборонено установку рекламоносіїв (типу біллборд)
в центральній частині вул. Радянської в м. Лубни з грудня 2006 року. Це  рішення ніким не оспорювалося, було чинним на
час прийняття рішення №12 і є чинним на даний час. Тобто, при винесенні рішення
№12 виконавчий комітет Лубенської міської ради не міг надати дозвіл на
розміщення зовнішньої  реклами ПП ОСОБА_1
на законних підставах, бо вже існувало інше рішення, яке забороняло надання
такого дозволу в центральній частині вул. Радянській в м. Лубни.

Аналізуючи матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
між позивачем і відповідачем виникло правовідношення, у якому відповідач
зобов"язаний надати позивачеві право розмістити зовнішню рекламу у вигляді
рекламного щита, а позивач зобов"язаний сплачувати платню за розміщення
вказаної реклами.

Письмово вказаний правочин
сторонами не укладався, але це кореспондується із ст. 205 ЦК України, якою
передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають
право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не
встановлена обов"язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю на настання відповідних наслідків.

Позивач і відповідач обрали усну
форму правочину щодо розміщення зовнішньої реклами по вул. Радянській біля
будинку № 27/49 у м. Лубни.

На виконання умов цього усного
договору сторони справи щорічно укладали договори оренди земельної ділянки за
вищевказаною адресою загальною площею 0,0009 га. Останній договір оренди землі
від 26.05.2007р. діє з 01.05.2007р. по 01.05.2008р.

Умови договорів на розміщення
зовнішньої реклами і оренди землі позивач сумлінно виконував шляхом своєчасної
сплати платежів за розміщення реклами і орендної плати за землю (копії
платіжних доручень знаходяться у матеріалах справи).

Надання в оренду вказаної земельної
ділянки і прийняття відповідачем платні за розміщення рекламного щита і
орендної плати є переконливим свідченням згоди відповідача на продовження
терміну дії усного договору на розміщення зовнішньої реклами позивачем. Така
поведінка є підтвердженням згоди відповідача на подальше  розташування рекламного щита позивача за
вищевказаною адресою і намір продовжити договірні стосунки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування", ст. 12 Земельного кодексу України
вирішення питань, що пов"язані з відведенням земельних ділянок в м. Лубни,
належить до повноважень Лубенської міської Ради.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства рішення суб"єктів владних
повноважень мають бути прийняті обґрунтовано, безпосередньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, пропорційно (з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення), та з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення.

Урахуванням викладеного та
керуючись ст.ст. 2, 4-12, 41, 42, 69-71, 162-163 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та
перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним  рішення №12 від 23.01.2008р. Виконавчого
комітету Лубенської міської ради м. Лубни Полтавської області "Про дозвіл
на розміщення зовнішньої реклами" в частині відмови суб"єкту
підприємницької діяльностіОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, м. Лубни,
вул. 2-гі Полютенці, 64 у наданні дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної
особиОСОБА_1, вул.АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - судовий збір у
розмірі 3 грн. 40 коп.

Видати виконавчий  лист після набрання постановою законної сили.

Суддя                                                                      Плеханова
Л.Б.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  Кодексом адміністративного судочинства,  постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

У
разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його
не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява  про
апеляційне  оскарження  та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний тест постанови виготовлено 23.04.2008р.