ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 36/13

04.02.08

За позовом Приватного підприємства «А.Т.Н.»

до Київської обласної державної адміністрації

про визнання недійсними результатів конкурсу

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Кононенко О.І. –по дов. №б/н від 0.08.2007р.

Від відповідача не з»явились

В судовому засіданні 16.01.2008року оголошувалась перерва до 04.02.2008р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного підприємства «А.Т.Н.»до Київської обласної державної адміністрації про визнання недійсними (нелегітимними) результати конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що було проведено Київською обласною державною адміністрацією 08 листопада 2007 року, так як сам конкурс було проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства України, якими визначено порядок його проведення.

Позивні вимоги мотивовані тим, що спірний конкурс було проведено Київської обласною державною адміністрацією з повним нехтуванням приписів норм чинного законодавства України і прийнятих на їх виконання відповідних підзаконних нормативних актів, а саме Закону України «Про автомобільний транспорт» та постанови кабінету міністрів України від 29.01.2003 року № 139 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 грудня 2007 року було порушено провадження у справі № 36/13, розгляд справи призначено на 16 січня 2008 року о 16-45.

В судовому засіданні 16.01.08. представником відповідача було надано суду заперечення на позовну заяву Приватного підприємства «А.Т.Н., відповідно до яких Київська обласна державна адміністрація позовні вимоги позивача відхиляє повністю та просить суд припинити провадження у справі № 36/13. Відповідач зазначає, що 09.08.07 року в офіційному друкованому періодичному Київської обласної державної адміністрації –газеті «Київська правда», № 85 (22138) було опубліковано оголошення Київської обласної державної адміністрації про проведення конкурсу на право організації перевезень пасажирів на приміських та міжміських маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області. В оголошенні було зазначено, що засідання Київського обласного конкурсного комітету, на якому будуть визначаться переможці конкурсів, проводиться 20.09.07 року, документи на конкурс від претендентів приймаються до 30.08.07 року включно. До оголошення додавався перелік міжміських автобусних маршрутів загального користування, на які оголошується конкурс.

Але 21.08.07 року Приватним підприємством «А.Т.Н»було подано позовну заяву до Київської обласної держаної адміністрації про визнання недійсним рішення про оголошення конкурсу на право організації перевезень пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області, опубліковане в вищевказаному номері газети «Київська правда». 30.08.07 року Господарським судом міста Києва було внесено ухвалу у цій справі про забезпечення позову, якою заборонено Київській обласній державній адміністрації вчиняти дії, спрямовані на проведення конкурсу щодо маршрутів, які виходять за межі території Київської області, а саме, на маршрутах, початковий чи кінцевий пункт призначення (в одному направленні) яких знаходиться на території міста Києва.

У зв’язку із зазначеною ухвалою засідання Київського обласного конкурсного комітету було перенесено на 08.11.07 року, про що було повідомлено листами всіх претендентів на участь у конкурсі у встановлений строк, а саме до 30.08.07 року включно, як було зазначено в оголошенні, а також членів обласного конкурсного комітету з питань підготовки та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Зважаючи на це, відповідач вказує, що конкурс, який відбувся 08.11.07 року, є саме тим конкурсом, оголошення про проведення якого було надруковано у газеті «Київська правда»09.08.07 року. В обґрунтування правомірності своїх дій позивач зазначає, що Порядок проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 139 від 29.01.03 року, не містить норми, яка б зобов’язала відповідача опублікувати в засобах масової інформації оголошення про перенесення дати проведення конкурсу.

Крім того в поданому запереченні Відповідач, вказує на те, що між Київською обласною державною адміністрацією та Приватним підприємством «А.Т.Н.»не виникло жодних правовідносин щодо підготовки та проведення вказаного конкурсу, відповідно, жодних прав та інтересів позивача у цій справі не було порушено і не могло бути порушено, оскільки останнім не було дотримано встановленої процедури подання документів на участь у конкурсі, що виключає наступну ймовірність укладання договору між Київською обласною державною адміністрацією та Приватним підприємством «А.Т.Н». Посилаючись на зазначене відповідно до п.1. ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, просить суд припинити провадження у даній справі.

В призначеному судовому засідання 16.01.2008 року представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити.

В судовому засіданні 16.01.08 року судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 04.02.08 року

В судовому засіданні 04.02.08 року представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 04.02.08 року не з’явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.07р. Київською обласною державною адміністрацією (далі відповідач) було проведено конкурс на організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області і не заходять на територію м. Києва, результати якого були оформлені протоколом № 3 засідання Київського обласного конкурсного комітету з питань перевезення пасажирів від 08.01.2007 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», у своїй діяльності має керуватися Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня, прийнятими у межах їх повноважень.

Відповідно до статті 6 вказаного Закону голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень наділений правом видавати розпорядження. Але ці розпорядження мають видаватися на виконання Конституції України, Законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів і відповідно не суперечити їм.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні нормативно врегульовано положеннями Закону України «Про автомобільний транспорт ».

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт»обов’язок щодо організації пасажирських перевезень на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо

обласні маршрути) покладається на Раду міністрів Автономної Республіки Крим чи відповідну обласну держадміністрацію покладається.

Частиною першою статті 43 цього Закону встановлено, що визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладається, зважаючи на приписи частини 1 статі 44 Закону, на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Тобто, проведення конкурсу з метою визначення перевізника на автобусних маршрутах загального користування, які пролягають в межах території Київської області, покладається на Київську обласну державну адміністрацію.

Частиною 12 статті 44 Законом України «Про автомобільний транспорт»встановлено, що Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

Порядок проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.03 № 139.

В пункті 3 Порядку вказано, що метою проведення конкурсів є розвиток конкуренції, обмеження монополізму на ринку пасажирських транспортних послуг та вибір на конкурсних засадах юридичних та фізичних осіб, які спроможні забезпечувати належну якість обслуговування перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Конкурс, відповідно до пункту 6 Порядку, є відкритим для всіх претендентів. Рішення щодо проведення конкурсу приймає замовник. Рішення про проведення конкурсу з метою визначення перевізника на автобусних маршрутах загального користування, які пролягають в межах території Київської області, відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону, приймає Київська обласна державна адміністрація.

Пунктом 11 Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.03 № 139, на конкурсний комітет покладено обов’язок щодо опублікування в засобах масової інформації не пізніше ніж за 15 днів до початку конкурсу оголошення про конкурс, яке повинно містити серед інших відомостей, також і інформацію про місце, дату і час проведення конкурсу.

Відповідачем не було надано суду доказів опублікування в засобах масової інформації оголошення про конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Київської області, що відбувся 08.11.07.

Посилання відповідача на опубліковане 09.08.07. Київською обласною державною адміністрацією оголошення в газеті «Київська правда», № 85 (22138) та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.08.07 року про забезпечення позову по справі № 30/294, як на факт дотримання ним (його конкурсним комітетом) встановленого Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, не є належним доказом, який підтверджував би дотримання Відповідачем встановленого чинним законодавством порядку проведення конкурсів по визначенню перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування і, відповідно, правомірності проведеного 08.11.07. конкурсу.

В оголошенні Київської обласної державної адміністрації, що було опубліковано 09.08.07. в газеті «Київська правда» міститься інформація про конкурс, що мав відбутися 20.09.07. о 15-00 годині. Посилання відповідача на те, що так як ухвалою про забезпечення позову Господарського суду міста Києва, якою було заборонено Київській обласній державній адміністрації вчиняти дії, спрямовані на проведення конкурсу щодо маршрутів, які виходять за межі території Київської області, а саме на маршрутах, початковий чи кінцевий пункт призначення (в одному направленні) яких знаходиться на території міста Києва, він вимушений був перенести засідання Київського обласного конкурсного комітету на 08.11.07, не є належним доказом правомірності його дій.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.07 року про забезпечення позову, Київській обласній державній адміністрації було заборонено проводити лише дії, спрямовані на проведення конкурсу щодо маршрутів, які виходять за межі території Київської області, а саме на маршрутах, початковий чи кінцевий пункт призначення (в одному направленні) яких знаходиться на території міста Києва. Зважаючи на це, у Відповідача були всі законні підстави та наявні можливості для проведення конкурсу на перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах, які не виходять за межі території Київської області. Отже посилання Київської державної адміністрації на зазначену ухвалу Господарського суду міста Києва як на поважну підставу неможливості проведення зазначеного конкурсу саме 20.09.07. спростовується викладеним вище.

Дії відповідача щодо надіслання певному колу осіб інформації, яка відповідно до пункту 11 Порядку мала бути доведена до відома заінтересованих осіб шляхом опублікування відповідного оголошення в засобах масової інформації, виходять за межі встановленої правової процедури проведення зазначених конкурсів і є порушенням прав інших господарюючих суб’єктів, яким не було надіслано відповідне повідомлення.

В пункті 3 Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.03 № 139 зазначено, що метою проведення конкурсів є розвиток конкуренції, обмеження монополізму на ринку пасажирських транспортних послуг та вибір на конкурсних засадах юридичних та фізичних осіб, які спроможні забезпечувати належну якість обслуговування перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Конкурс, відповідно до пункту 6 Порядку, є відкритим для всіх претендентів.

Надісланням письмових повідомлень претендентам, які подали в свій час заявку на участь у конкурсі, який мав відбутися 20.09.07., Київська обласна державна адміністрація фактично обмежила коло претендентів на перемогу у конкурсі і тим самим не тільки не сприяла розвиткові конкуренції, а й фактично вдалася до дій, спрямованих на недопущення на ринок автобусних пасажирських перевезень інших суб’єктів господарювання (обмеження кола осіб, які за відповідності їх вимогам чинного законодавства України, мали право приймати участь у конкурсі).

Пунктом 30 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування» встановлено, що «якщо конкурс не відбувся або переможця не було визначено, претендентам повертається плата за участь у конкурсі, а витрати на підготовку конкурсу відносяться на рахунок замовника».

Зважаючи на приписи пункту 30 зазначеного Порядку, чинним законодавством України про автомобільний транспорт не допускається можливості перенесення, навіть за наявності поважної підстави, вже належним чином оголошеного конкурсу. У випадку, якщо за тієї чи іншої підстави конкурс не відбувся, наступає лише один правовий наслідок: претендентам має повернутися плата за участь у конкурсі. У випадку, якщо замовник має намір провести конкурс на перевезення пасажирів на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, який за тих чи інших причин не відбувся (був відмінений) раніше, то цей конкурс, його організація, має бути здійснена у повній відповідності до порядку, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.03. №139, в тому числі і щодо опублікування нормативно визначеної інформації щодо дати проведення конкурсу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що конкурс на право організації перевезень пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області і не заходять на територію міста Києва, що відбувся 08.11.07. було проведено Київською обласною державною адміністрацією 08.11.07. з порушенням приписів ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 6, 7, 14 Закону «Про місцеві державні адміністрації», та грубим порушенням ст. ст. 6, 7, 43, 44 Закону України «Про автомобільний транспорт » та пунктів 3, 4. 11, 17 Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 139 від 29.01.2003 року

Судом встановлено, що позивач є наявним перевізником. Приватне підприємство «А.Т.Н.»є суб’єктом господарювання основним видом діяльності якого є задоволення потреб населення в послугах з перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування.

Приватне підприємство «А.Т.Н.»за відповідними критеріями відповідає вимогам чинного законодавства України (ст.ст. 34, 45 Закону України «Про автомобільний транспорт»), що пред’являються до автомобільних перевізників, які допускаються до участі у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування, а отже має право безпосередньо приймати участь в зазначених конкурсах. Позивач отримав у встановленому чинним законодавством всі необхідні дозвільні документи. Це твердження не заперечувалося представником Відповідача.

Законодавством надано право, юридичним та фізичним особам - пасажирським перевізниками, які на законних підставах використовують у достатній кількості автобуси відповідного класу, приймати безпосередню участь у конкурсі, за результатами проведення яких надається право на перевезення пасажирів на тому чи іншому автобусному маршруті загального користування.

Позивач має право мати достовірну та вичерпну інформацію щодо проведення тих чи інших конкурсів на перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, і відповідно, самостійно, на свій власний розсуд, приймати рішення про участь чи не участь в тому чи іншому конкурсі.

Відповідач, порушивши встановлений порядок проведення зазначеного конкурсу, не довівши до всіх заінтересованих осіб інформацію про проведення даного конкурсу порушив його охоронювані чинним законодавством права та інтереси. Відповідач не опублікувавши у встановленому чинним законодавством порядку (пунктом 11 Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.03 № 139) інформацію щодо конкурсу, який мав відбутися 08.11.07. фактично позбавив можливості Позивача подати відповідну заявку на участь у конкурсі, і відповідно, розраховувати на позитивне для нього рішення за результатами конкурсу.

Частиною 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Ця норма є реалізацією положення ч. 1 ст. 55 Конституції України, відповідно до якого кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, та ч. 2 ст. 124 Конституції України, відповідно до якої юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Конституційний Суд Україна в Рішенні N 9-зп від 25.12.97 дав офіційне тлумачення цієї норми де безпосередньо вказав:

„Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Окрім того, Конституційний Суд України в мотивувальній частині цього рішення зазначив, що частина перша цього статті 55 Основного закону нашої держави містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов’язує суди приймати заяву до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Тлумачення поняття „охоронюваний законом інтерес” дається в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/204. „ Поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам ”.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Приватного підприємства «А.Т.Н.»слід визнати обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 6, 7, 14 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. ст. 6, 7, 43, 44 Закону України „ Про автомобільний транспорт”, ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсними (нелегітимними) результати конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що було проведено Київською обласною державною адміністрацією 08 листопада 2007 року, так як конкурс було проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства України, якими встановлено порядок його проведення.

Стягнути з Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, пл.. Лесі Українки, 1) на користь Приватного підприємства «А.Т.Н.»(03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 2-А, к. 500, 0) 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. – державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після вступу рішення в закону силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України

Суддя                                                                        Т. Ю. Трофименко

Повний текст рішення виготовлений

та підписаний 12.02.2008р.