ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
Справа
№ 9/153-06-4448
Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого М.В. Сидоренко
суддів Н.Б. Таценко, М.А. Мишкіної
при секретарі судового
засідання  Скуділо О.В.
представників сторін
від позивача - ОСОБА_1
від відповідача - ОСОБА_2 М.М., ОСОБА_2 М.М.
від третьої особи - не з'явився
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_2
на рішення господарського суду Одеської області
у справі № 9/153-06-4448
за позовом Приватного підприємства „КСВ”
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача: Фонд приватизації та управління комунальною
власністю Білгород-Дністровської міської ради
до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
приміщеннями шляхом виселення
Рішенням господарського
суду Одеської області від 05.03.2008 р. (головуючий суддя Бакланова Н.В.)
уточнений позов Приватного підприємства „КСВ” (далі - ПП „КСВ”) задоволений,
зобов'язано Приватного підприємця ОСОБА_2 (далі - ПП ОСОБА_2) усунути, шляхом
виселення, перешкоди в користуванні позивачем нежитловими приміщеннями № 9, 10,
11 та 12 літ „А” по вул. Дзержинського, 35 у м. Білгород-Дністровський Одеської
області, які надані останньому в оренду. При цьому суд дійшов висновку, що
вимоги ПП „КСВ” обґрунтовані, оскільки відповідач своїми протиправними діями
порушує право власності орендодавця - територіальної громади міста
Білгород-Дністровського і права належного орендаря - ПП „КСВ”; у ПП ОСОБА_2
відсутні правові підстави для користування вказаними приміщеннями.

Не погоджуючись з
зазначеним вище судовим рішенням ПП ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить його (рішення) скасувати та зупинити провадження по справі. При
цьому скаржник посилається на порушення норм матеріального і процесуального
права і зазначає, що він не був належним чином повідомлений про час і місце
розгляду справи, а відтак, на його думку, був позбавлений можливості
скористатися своїми правами та не міг надати суду докази того, що власником
спірних приміщень по вул. Дзержинського, 35 у м. Білгород-Дністровський
Одеської області є СП „Удіміс”. В обґрунтування цієї своєї правової позиції
скаржник посилається на укладений 29.06.1993 р. між регіональним відділенням
Фонду державного майна України по Одеській області (Продавець) та організацією
орендарів „Б-Дністровська швейна фабрика” (Покупець) договір купівлі-продажу №
7, за яким Продавець продав, а Покупець купив державне майно цілісного
майнового комплексу, в тому числі і комплекс будівель, розташованих за
адресою:  м. Білгород-Дністровський,  вул. Дзержинського, 35. Також, скаржник
вважає, що господарський суд повинен був зупинити провадження по даній справі
на підставі ст. 79 ГПК України за клопотанням, яке він не міг заявити, так як в
провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області
знаходиться „справа № 2а-751/2007, за адміністративним позовом СП „Удіміс” до
Білгород-Дністровської міської ради та виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради щодо скасування рішень про прийняття до
комунальної власності майна, в тому числі приміщень літ. ”А”, ”Б” по вулиці
Дзержинського, 35 в м. Білгород-Дністровський Одеської області”.

У відзиві на апеляційну
скаргу ПП „КСВ” з вимогами викладеними в ній не згодне вважає, що оскаржуване
рішення є правомірним та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу ПП
ОСОБА_2 без задоволення.

У судовому засіданні
20.05.2008 р. на запитання судової колегії представник скаржника уточнив вимоги
апеляційної скарги та просив скасувати рішення господарського суду від
05.03.2008 р. івідмовити у задоволенні позовних вимог ПП „КСВ”.

Відтак, апеляційна
інстанція розглядає саме уточнені вимоги скаржника.

Клопотання ПП ОСОБА_2 про
залучення до участі у справі в якості третьої особи СП „Удіміс” колегією
суддів, з врахуванням саме предмету спору, відхилене як необґрунтоване,
оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що судове рішення
може вплинути на права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Судова колегія не залучає
до матеріалів справи надані скаржником до апеляційної скарги документи ,
оскільки вони не відповідають вимогам ст. 36 ГПК України щодо письмових
доказів, а також не містять даних про обставини саме даної справи, що мають
значення для правильного вирішення спору.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши представників позивача та відповідача, судова колегія,
приходить до наступного.

Відповідно
до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна належними та
допустимими доказами довести ті обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Відповідно
до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САА № 686346 від
08.08.2003 р. нежитлові будівлі літ. „А”, „Б”, „В”, „Г”, „Д”, „Є”, „Ж”, „З”,
„К”, „С”, „Р”, „П” належать територіальній громаді м. Білгород-Дністровська в
особі Білгород-Дністровської міської ради.

27.02.2006 р. між Фондом
приватизації та управління комунальною власністю Білгород-Дністровської міської
ради, що діяв від імені територіальної громади міста Білгород-Дністровського в
особі Білгород-Дністровської міської ради
(Орендодавець) і ПП „КСВ” (Орендар) укладено договір оренди комплексу
нежилих будівель, що знаходиться в місті Білгород-Дністровський, по вулиці
Дзержинського № 35, на земельній ділянці розміром 1629 кв. м, та складається у
цілому з: кам'яних нежитлових будівель літ. „А”, „Б”, „В”, „Г”, „Д”, „Є”, „З”,
„К”, „С”, „Р”, „П”, „Ж” загальною площею 1370,06 кв.  м.

Згідно з актом
прийому-передачі від 27.02.2007 р. Орендодавець передав, а Орендар прийняв в
орендне користування нежитлові приміщення першого, другого поверхів і підвальне
приміщення літ „А”, першого, другого поверхів і підвальне приміщення літ „Б”,
нежитлові приміщення літ. „В”, „Г”, „Д”, „Є”, „З”, „К”, „С”, „Р”, „П”, „Ж”,
розташовані  по вулиці Дзержинського №
35.

Отже, апеляційна
інстанція погоджується з висновком господарського суду, що приватне
підприємство “КСВ” є законним користувачем нежитлових приміщень будівлі літ.
„А” по вулиці Дзержинського № 35 в м. Б-Дністровському Одеської області на
підставі договору оренди від 27.02.2006 р. Будь-які докази визнання вказаного
договору недійсним в частині оренди саме приміщень будівлі літ. „А” в
матеріалах справи відсутні.

Також судова колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач довів належними і
допустимими доказами обставину порушення його прав орендаря нежитлових
приміщень будівлі літ. „А” саме відповідачем у справі. Так, як вбачається з
акту обстеження нежитлових будівель від 19.04. 2006 р. (а. с. 16) приміщення №
9, 10, 12, 14 будівлі літ. „А” самовільно зайняті ПП ОСОБА_2 і використовуються
ним для здійснення підприємницької діяльності; на час проведення обстеження ПП
ОСОБА_2 відмовився надати будь-які документи, що підтверджували б правомірність
користування ним вказаними приміщеннями, від укладення з ПП „КСВ” договору
суборенди відмовився та повідомлений про необхідність звільнити самовільно
зайняті приміщення в строк до 30.04.2006 р. Листами від 04.04.2006 р. № 22 та
від 19.04.2006 р. № 27 позивач письмово звертався до відповідача з пропозицією
укладення з ним договору суборенди приміщень літ. „А”, № 9, 10, 12, 14 чи
звільнення самовільно займаних приміщень. Актом комісійного обстеження
нежитлових будівель від 04.02.2008 р. (а. с. 83, 95) встановлено, що ПП ОСОБА_2
фактично займає та використовує для розміщення весільного салону „Світлана” і
фотомайстерні без будь-яких правових підстав, які б підтверджували
правомірність користування, вже нежитлові приміщення № 9, 10, 11, 12 будівлі
літ. „А” по вул. Дзержинського № 35. Зазначена обставина стала підставою для
уточнення позовних вимог ПП „КСВ” (а. с. 76-78).

Відповідає обставинам
справи і висновок місцевого господарського суду, що будь-які докази наявності
правових підстав користування ПП ОСОБА_2 спірними приміщеннями в матеріалах
справи відсутні. Не надав скаржник таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів не приймає
до уваги посиланням скаржника про знаходження спірних приміщень будівлі літ „А”
по вулиці Дзержинського № 35 у власності СП „Удіміс”, що, на його думку,
підтверджено постановою Верховного суду України від 31.10.2006 р. у справі №
30-16/326-04-8063, оскільки, як вбачається з зазначеної постанови ВС України, у
справі № 30-16/326-04-8063 розглядались уточнені позовні вимоги спільного українсько-болгарського
підприємства „Удіміс” до АТ „Консам”, СПД -фізичної особи ОСОБА_3, третя особа
-ВАТ „Уманське автотранспортне підприємство 17107”, про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, укладеного 19.10.2002 р. між відповідачами у справі,
майна бази відпочинку „Лада”, розташованої на території Ради депутатів с.
Затока. Відтак, з врахуванням предмету спору, суди взагалі не могли і не
досліджували обставини щодо права власності на приміщення будівлі літ „А” по
вул. Дзержинського, 35 в м. Білгороді-Дністровському. При цьому, згадане вище
посилання скаржника являється неправомірним і з врахуванням приписів ст. 35 ГПК
України. Більш того, це посилання скаржника суперечить наявним в матеріалах
цієї справи доказам, а саме, свідоцтву про право власності на нерухоме майно
серія САА № 686346 від 08.08.2003 р., згідно якого приміщення спірної будівлі
належать на праві власності територіальній громаді м. Білгород-Дністровська в
особі Білгород-Дністровської міської ради. Будь-які докази, що спростовували б
наведену вище обставину в матеріалах справи відсутні як не надані скаржником і
під час апеляційного провадження.

Не заслуговують на увагу
і доводи скаржника щодо необхідності зупинення провадження по даній справі на
підставі ст. 79 ГПК України у зв'язку з відкриттям провадження
Білгород-Дністровський міськрайонним судом Одеської області у справі за
адміністративним позовом Спільного підприємства „Удіміс” до
Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради про скасування рішення
Білгород-Дністровської міської ради, оскільки будь-які докази того, що ці
справи пов'язані скаржником не надані, як не надано і доказів неможливості
вирішення даної справи. Надана ж скаржником разом з апеляційною скаргою не
засвідчена, у відповідності до приписів ст. 36 ГПК України, ухвала про
відкриття провадження у справі № 2а-751/2007 таким доказом бути не може, при
цьому, з її (ухвали) тексту взагалі не вбачається про підставність такого
доводу скаржника. Більш того, як зазначалось вище, ПП ОСОБА_2 взагалі не надав
суду жодного доказу існування в нього права на користування спірними
приміщеннями.

Суперечать
матеріалам справи і посилання скаржника щодо розгляду справи за його
відсутністю та не повідомлення його належним чином про час і місце засідання
суду першої інстанції, чим, на його думку, порушені норми процесуального права.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач був належним чином
сповіщений про місце і час розгляду справи (поштове повідомлення а. с. 64). Про
наведену вище обставину свідчать і чисельні клопотання скаржника, заявлені ним
до прийняття господарським судом оскаржуваного рішення. Відтак, судова колегія
приходить до висновку, що відсутність ПП ОСОБА_2 або його представника в
судовому засіданні господарського суду, яке відбулось 05.03.2008 р. та в якому
було прийняте оскаржуване рішення, свідчить лише про небажання скаржника
скористатись своїм правом, передбаченим приписами ст. 22 ГПК України.

З
огляду на викладене, судова колегія вважає, що оскаржуване судове рішення
відповідає вимогам чинного законодавства та дійсним обставинам справи, а тому
підстав для його скасування не вбачається. В задоволенні апеляційної скарги
слід відмовити.

Керуючись
ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА
:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Одеської області від 05.03.2008р. у справі №
9/153-06-4448без змін.

Головуючий
суддя
Сидоренко М.В.

Суддя
Таценко Н.Б.

Суддя
Мишкіна М.А.

Постанова  підписана 21.05.2008 р.