ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/84

27.05.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Елетер »

До Закритого акціонерного товариства “Київське міжобласне спеціальне науково-реставраційне проектно-виробниче управління”

про стягнення 6 296,37 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача - Пікуль А.Б.–предст. (дов. № 40 від 28.12.2007р.)

Від відповідача - не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 6 296,37 грн. заборгованості за Договором № 99.09.05-ЕЛ від 23.09.2005року, а саме: 5 798,40 грн. основного боргу, 497,97 грн. пені, а також відшкодування витрат по сплаті державного мита у розмірі 102,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі – 118,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2008 року було порушено провадження в справі № 47/84 та призначено до розгляду на 15.04.2008р.

15.04.2008р. розгляд справи було відкладено на 22.04.2008р.

В судових засіданнях 15.04.2008р. та 22.04.2008р. представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити.

Відповідач вимог суду, викладених в Ухвалі від 04.04.2008р. не виконав, відзив на позовну заяву не надав, і в судові засідання 15.04.2008р. та 22.04.2008р. представник відповідача не з’явився. Причини неявки суду не повідомив, через загальний відділ канцелярії Господарського суду м. Києва заяв, клопотань, до сектору 47 по справі № 47/84 не надходило.

22.05.2008р. через загальний відділ канцелярії Господарського суду міста Києва до сектору № 47 по справі № 47/84 надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, а саме: 5 792,40 грн. основного боргу, 519,02 грн. пені, 9 807,41 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних у розмірі 2 805,75 грн., а також відшкодування витрат по сплаті державного мита у розмірі 189,25 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі –118,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2008р. розгляд справи було відкладено на 27.05.2008р.

В судовому засіданні 27.05.2008р. представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що на виконання умов Договору, позивачем були виконані підрядні роботи по улаштуванню антикригової системи на об’єкті “вул. Банкова, 10 в м. Києві. Дощова каналізація” на загальну суму 261 242,40 грн., які відповідачем були прийняті без будь-яких заперечень щодо якості, кількості виконаних підрядних робіт, що підтверджується Актами приймання виконаних підрядних робіт, а відповідач своє зобов’язання по оплаті виконаних підрядних робіт належним чином не виконав, а лише частково сплатив грошові кошти на загальну суму 255 450,00 грн.

Відповідач вимог ухвал суду від 04.04.2008р., 15.04.2008р. та 22.04.2008р. не виконав, відзив на позовну заяву не надав, і в судове засідання 27.05.2008р. не з’явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Елетер”, в якості субпідрядника з однієї сторони, та Закритим акціонерним товариством “Київське міжобласне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” в якості підрядника, з –другої, було укладено Договір підряду № 99.09.05-ЕЛ від 23.09.2005р., згідно якого Підрядник доручає, а Субпідрядник зобов’язується виконати роботи по улаштуванню антикригової системи на об’єкті “вул. Банкова, 10 в м. Києві. Дощова каналізація”, а Підрядник зобов’язується прийняти і сплатити роботи відповідно до умов даного Договору та за умов надходження коштів від замовника.

Відповідно до п. 2.1 вищевказаного Договору, загальна орієнтована вартість робіт згідно розрахунку динамічної договірної ціни становить: 244 201,20 грн. (двісті сорок чотири тисячі двісті одна).

Пунктом 6.1 вищеназваного Договору передбачено, що Підрядник з моменту підписання даного Договору перераховує Субпідряднику аванс у розмірі 30 % від договірної ціни, за умов надходження коштів від замовника.

Відповідно до п. 6.3. Договору № 99.09.05-ЕЛ від 23.09.2005 року, остаточні розрахунки з Субпідрядником за виконані роботи здійснюються Підрядником протягом 5 днів після підписання акта форми КБ-2В з урахуванням, оплачених робіт і вартості наданих Підрядником матеріалів.

Згідно з п. 6.6 вищенаведеного Договору, Субпідрядник компенсує Підряднику витрати, пов’язані з виконанням підрядних функцій, в розмірі 4 % від договірної ціни.

Пунктом 8.3 вищевказаного Договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати вартості виконаних робіт за договором, Підрядник сплачує Субпідряднику пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ.

Також між сторонами була погоджена та підписана Додаткова угода № 1 від 25.10.2005 року, згідно якої, у зв’язку із збільшенням обсягів робіт та уточненій договірній ціні загальна вартість робіт та матеріалів, що виконуються за даним Договором , складає 261 248,40 грн.

Так, згідно Актів приймання виконаних підрядних робіт № 6-10 за жовтень 2005 року на суму 127 740,00 грн., № 1-11 за листопад 2005 року на суму 116 455,20 грн., № б/н за листопад 2005 року на суму 17 047,20 грн. (типова форма №КБ-2в), належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи, а оригінали досліджені в судовому засіданні, які підписані уповноваженими представниками, як субпідрядника (позивача), так і підрядника (відповідача) без зауважень та заперечень щодо обсягів, якості, вартості виконаних підрядних робіт, з проставленими печатками підприємств відповідача та позивача, –останнім, були виконані роботи по улаштуванню антикригової системи на об’єкті “вул. Банкова, 10 в м. Києві. Дощова каналізація”, які підрядником (відповідачем) були прийняті без будь –яких зауважень щодо якості, кількості виконаних позивачем робіт на загальну суму –261 242,40 грн.

Згідно платіжних доручень № 281 від 27.09.2005р. на суму 25 000,00 грн., № 350 від 14.10.2005р. на суму 25 000,00 грн., № 438 від 04.11.2005р. на суму 70 000,00 грн., № 559 від 14.12.2005р. на суму 50 000,00 грн., № 689 від 13.10.2006р. на суму 30 000,00 грн., № 778 від 07.12.2006р. на суму 15 000,00 грн., № 916 від 29.12.2006р. на суму 30 000,00 грн., відповідачем на поточний рахунок позивача були перераховані грошові кошти на загальну суму 245 000,00 грн.

На виконання умов Договору (п.6.6), Субпідрядник компенсує Підряднику витрати, пов’язані з виконанням підрядних функцій в розмірі 4 % від договірної ціни.

Так, згідно позовної заяви, загальна сума, яка перерахована відповідачем на користь позивача складає: 245 000,00 грн.(сплачені кошти) + 10 450,00 грн.( витрати, пов’язані з виконанням підрядних функцій в розмірі 4 %) = 255 450,00 грн.

Таким чином, відповідно до пояснень представника позивача, заборгованість Закритого акціонерного товариства “Київське міжобласне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” (відповідача) перед Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Елетер”(позивачем) складає 5 792,40 грн.

29.01.2008р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 10 з вимогою сплатити грошові кошти за виконані підрядні роботи у розмірі 5 798,40 грн., яка відповідачем була отримана, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з позовною заявою, відповідач відповіді на отриману ним претензію не надав та суму основної заборгованості не сплатив.

На день розгляду справи в суді (27.05.2008 року), згідно Договору № 99.09.05-ЕЛ від 23.09.2005р., відповідач, за розрахунком позивача, не оплатив виконані підрядні роботи у розмірі 5 792,40 грн. Сума заборгованості відповідача перед позивачем, відповідно до розрахунку позивача, складає –5 792,40 грн. основного боргу, 519,02 грн. пені, 9 807,41 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних у розмірі 2 805,75 грн.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV встановлює, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Стаття 317 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV встановлює, що будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено Господарським кодексом України.

Відповідно до вищенаведеного абзацу та Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435-VI, а саме п.4 Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 527 згаданого кодексу визначає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 623 ч.1 встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно до вищевикладеного, статтею 837 Цивільного кодексу України від 16.01.03 № 435-VI встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Стаття 839 визначає, що у разі коли підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором він відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалів і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Стаття 853 встановлює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Стаття 854 визначає порядок оплати роботи за договором підряду, відповідно до якої, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Елетер”(Субпідрядник) - умови Договору підряду № 99.09.05-ЕЛ від 23.09.2005р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Елетер”” та Закритим акціонерним товариством “Київське міжобласне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” виконав в повному обсязі, виконавши підрядні роботи по улаштуванню антикригової системи на об’єкті “вул. Банкова, 10 в м. Києві. Дощова каналізація”, які підрядником (відповідачем) були прийняті без будь –яких зауважень щодо якості, кількості виконаних позивачем робіт на загальну суму –261 242,40 грн., що підтверджується Актами приймання виконаних підрядних робіт № 6-10 за жовтень 2005 року на суму 127 740,00 грн., № 1-11 за листопад 2005 року на суму 116 455,20 грн., № № б/н за листопад 2005 року на суму 17 047,20 грн., а відповідач –Закрите акціонерне товариство “Київське міжобласне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” (Підрядник) –умови зазначеного Договору не виконав належним чином, прострочив оплату за виконані субпідрядником роботи, в результаті чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 5 792,40 грн. (261 242,40 грн.(виконані підрядні роботи) –255 450,00 грн.(сплачені кошти). Тобто, у відповідача - Закритого акціонерного товариства “Київське міжобласне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” перед позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Елетер” існує заборгованість в розмірі 5 792,40 грн., яка ним не погашена і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. А тому, позовна вимога Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Елетер” про стягнення з Закритого акціонерного товариства “Київське міжобласне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” 5 792,40 грн. основного боргу за Договором Підряду № 99.09.05-ЕЛ від 23.09.2005р. визнається судом законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача пені у розмірі –519,02 грн., 3 % річних у розмірі 2 805,75 грн. та 9 807,41 грн. –витрат з урахуванням індексу інфляції.

Стаття 549 Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435-VI встановлює, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 551 ЦК України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства та розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Стаття 230 ГК України від 16.01.03 № 436-IV встановлює, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 232 ч.6 ГК України встановлено порядок застосування штрафних санкцій, відповідно до якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статі 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статі 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, враховуючи вищевикладене, та оскільки відповідач свої зобов’язання перед позивачем належним чином вчасно не виконав, заборгованість відповідача перед позивачем складає 5 792,40 грн., і на даний час ним не погашена, тобто судом встановлено, що на даний час є прострочення виконання відповідачем грошового зобов’язання за Договором № 99.09.05-ЕЛ від 23.09.2005р., враховуючи те, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми пені за прострочення виконання зобов’язання за Договором, суд дійшов висновку що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір пені за розрахунком суду складає: 232,28 грн. ( 5 792,40 грн.(сума заборгованості) х 8,5 %(облікова ставка НБУ яка діяла у період з 25.05.2007 року по 31.05.2007 року) х 6 днів (кількість прострочених днів) / 365 днів = 8,09 грн.; (5 792,40 грн. (сума заборгованості) х 8,0 % (облікова ставка НБУ яка діяла у період з 01.06.2007 року по 31.12.2007 року) х 177 днів (кількість прострочених днів, відповідно до ст. 232 ГКУ нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано) /365 = 224,71 грн.; 224,71 грн. + 8.09 грн. = 232,28 грн.), а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені за невиконання відповідачем зобов’язання за Договором 99.09.05-ЕЛ від 23.09.2005р. визнається судом законною та обґрунтованою, але такою, що підлягає задоволенню частково у сумі –232,28 грн.

Враховуючи те, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми 3 % річних за прострочення виконання зобов’язання за Договором, а судом встановлено, що відповідачем прострочено виконання зобов’язання, суд дійшов висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір 3 % за період прострочення з листопада 2005 року по травень 2007 року відповідно до розрахунку позивача складає: 2 805,75 грн., який судом перевірений та з яким суд погодився, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання грошового зобов’язання за Договором є законною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі –2 805,75 грн.

Суд врахувавши, що з грудня 2005 року (остаточний термін коли оплата повинна була бути здійснена відповідно до умов Договору) по травень 2007 року (момент визначений позивачем в позовній заяві до якого він здійснює нарахування втрат від інфляції) відповідач прострочив перед позивачем виконання зобов’язання за Договором, заборгованість відповідача перед позивачем складає 5 792,40 грн. і на даний час не погашена, а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції, прийшов до висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню. Згідно доданих до позову розрахунків індексу інфляції в період прострочення відповідачем виконання зобов’язання з грудня 2005 року по травень 2007 року включно, який судом перевірений та з яким суд погоджується, сума інфляційних витрат складає: 9 807,41 грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат за прострочення виконання зобов’язання за Договором є законною та обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, а саме у сумі –9 807,41 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позові, не надав.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема з відповідача підлягає стягненню 186,38 грн. - витрат по сплаті державного мита та 116,21 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Київське міжобласне науково-реставраційне проектно-виробниче управління” (, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Теліги, 6, р/р № 3101 в Філії “Нивки” КБ “Експобанк” в м. Києві, МФО 322647 ), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Елетер” (, місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, 2, р/р 23871в Міжрайонному відділенні Київської міської філії АКБ “Укрсоцбанк, МФО 322012) суму заборгованості в розмірі 5 792 (п’ять тисяч сімсот дев’яносто дві) грн. 40 коп., 232 (двісті тридцять дві) грн. 28 коп. пені, 2 805 (дві тисячі вісімсот п’ять) грн. 75 коп. 3 % річних, 9 807 (дев’ять тисяч вісімсот сім) грн. 41 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції, а також 186 (сто вісімдесят шість) грн. 38 коп. витрат по сплаті державного мита та 116 (сто шіснадцять) грн. 21 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          В іншій частині позову відмовити.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського поцесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                                С.Р.Станік