ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.11.08                                                                                           Справа № 11/419

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ “Фреш” від 11.02.2008 р. № 38

на рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2008 р.

у справі № 11/419

за позовом ТзОВ “Слов”янка”, м.Київ

до ТзОВ “Фреш”, м.Львів

про стягнення 68 905, 08 грн. основного боргу за договором дистриб”юції (з врахуванням уточненого розрахунку позовних вимог, а.с.46)

За участю представників сторін:

від позивача –не з”явився;

від відповідача - не з”явився

Розпорядженням голови суду від 04.11.2008 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав, викладених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 30.09.2008 р., 14.10.2008 р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.01.2008 р. у справі № 11/419 (суддя Сало І.А.) позов задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача 68 905, 43 грн. основного боргу, 689, 05 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а щодо решти позовних вимог (стягнення 1 462 грн. інфляційних втрат) провадження у справі припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог мотивоване непредставленням відповідачем доказів оплати за отриманий товар.

Рішення суду в частині припинення провадження у справі мотивоване неподанням позивачем розрахунку нарахування інфляційних.

03.11.2008 р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання (вх. № 6758) від позивача про перегляд справи за відсутністю його представника, в якому ТзОВ “Слов”янка” просить взяти до уваги зазначені раніше позовні вимоги про стягнення 68905, 43 грн. основного боргу, 689, 05 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та врахувати, що від інфляційних втрат повністю відмовляється.

Як встановлено судом першої інстанції, 02.03.2007 р. між ТзОВ “Слов”янка” (постачальник за договором, позивач у справі) і ТзОВ “Фреш” (дистриб”ютор за договором, відповідач у справі) укладено договір дистриб”юції № 16 (а.с.4-9), за яким позивач зобов”язався поставити, а відповідач –прийняти та здійснити оплату продуктів харчування на умовах, передбачених договором.

У період з 16.09.2007 р. по 27.10.2007 р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 73 043, 17 грн., що підтверджується видатковими накладними № СЛ-05176 від 16.09.2007 р., № СЛ-06108 від 27.10.2007 р., № СЛ-06335 від 05.11.2007 р. та № СЛ-06107 від 27.10.2007 р. (а.с.15-18).

В даних накладних підставою виникнення господарських зобов”язань зазначено договір № У-28 від 30.06.2007 р.

Сам факт отримання товару за наявними в справі накладними відповідач не заперечив, про що свідчить проведення ним часткової оплати, зокрема, згідно з накладною № СЛ-05176 від 16.09.2007 р. на суму 4 137, 74 грн. (виписка банку від 16.10.2007 р., а.с.47, 49), однак ТзОВ “Фреш” наявність договору № У-28 не допускає.

Таким чином, як суд першої, так і суд апеляційної інстанції прийшли до висновку, що мала місце позадоговірна поставка, так як товар відповідачем був отриманий, що підтверджується видатковими накладними, підписаними та скріпленими печатками ТзОВ “Фреш”.

До прийняття рішення по справі позивач зменшив розмір позовних вимог, про що свідчить поданий ним уточнений розрахунок позовних вимог (а.с.46), згідно з яким ТзОВ “Слов”янка” просить стягнути з ТзОВ “Фреш” всього 68 905, 43 грн. (73 043, 17 –4137,74). Даний розрахунок суд апеляційної інстанції розцінює як заяву про уточнення розміру позовних вимог, зі змістом якого відповідач був ознайомлений, оскільки, як вбачається з протоколу судового засідання від 31.01.2008 р. (а.с.52), його представник брав участь у судовому засіданні.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2008 р. у справі № 11/419 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “Фреш” від 11.02.2008 р. № 38 - без задоволення, здійснивши деяке коригування резолютивної частини.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з ст.193 ГК України, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов’язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки видаткові накладні не містять дати оплати товару, то позивач направив відповідачеві претензію № 134 від 26.11.2007 р. з вимогою погасити заборгованість протягом 10 днів з дня отримання претензії. Докази надсилання такої претензії містяться в матеріалах справи (а.с.12-13). Однак вказана вимога була залишена без відповіді та задоволення.

Згідно з ст.202 ГК України, ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Всупереч ст.33 ГПК України як суду першої, так і суду апеляційної інстанції відповідач не довів належними засобами доказування (платіжними дорученнями на перерахування коштів) факту повної та своєчасної оплати отриманого ним від позивача товару на підставі видаткових накладних.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Проте суд першої інстанції, не врахувавши диспозитивність судового процесу, припинив провадження по стягненню інфляційних втрат на п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України через неподання позивачем розрахунку інфляційних втрат.

Як зазначалося вище, згідно з уточненим розрахунком позовних вимог (а.с.46) ТзОВ “Слов”янка” просить стягнути з ТзОВ “Фреш” всього 68 905, 43 грн. Враховуючи вищевикладене, подана раніше заява про збільшення розміру позовних вимог (а.с.43), відповідно до якої позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати на суму боргу в розмірі 1 462 грн., не береться до уваги.

У пункті 17 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.10.2006 N 01-8/2351 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в першому півріччі 2006 року" зазначалося, зокрема, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Факт зменшення ціни позову обов'язково відображається господарським судом в описовій частині рішення зі справи, що і було зроблено Господарським судом Львівської області (абз.6 стор.2 рішення). Отже, зменшення розміру позовних вимог не тягне за собою правові наслідки у вигляді припинення провадження у справі в тій частині, на яку зменшилися такі вимоги.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкоригувати резолютивну частину оскаржуваного рішення шляхом виключення деяких слів, хоча господарський спір по суті вирішений правильно (стягнуто 68905,43 грн. основного боргу, що і просив позивач).

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги ТзОВ “Фреш” відмовити.

2. В абзаці 1 резолютивної частини Господарського суду Львівської області від 31.01.2008 р. у справі № 11/419 слово “частково” виключити.

Абзац 3 резолютивної частини рішення виключити.

В решті рішення суду залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин