ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2008 р.
Справа № 55/202-08

вх.
№ 6014/5-55

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_1.

відповідача-
не з"явився

розглянувши
справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , м.Харків

до  Харківської міської ради Харківської області

про визнання
права власності

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа
підприємець ОСОБА_2, м.Харків, звернулась до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до Харківської міської ради Харківської області, в
якій просить суд визнати право власності на нежитлову будівлю Літ. «Б'-1», що
розташована за адресою АДРЕСА_1

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 08 серпня 2008 року було прийнято
вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її до
розгляду на 14 серпня 2008 року.

14 серпня 2008
р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказував на те, що
проти позову заперечує та просить суд провести судове засідання без
представника відповідача.

У призначеному
судовому засіданні представник позивача підтримував позовні вимоги.

Представник  відповідача
у призначене судове засідання не з'явився,  про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Представник
позивача  звернувся до суду з заявою про
розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця
заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності
до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини спору та докази на їх
підтвердження, вислухавши уповноваженого
представника  позивача, судом
встановлено наступне.

13 квітня 2004
р. між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , м.Харків (далі позивач) та
Харківською міською радою Харківської області (далі відповідач) було укладено
договір оренди землі, у відповідності до умов якого орендодавець (відповідач)
на підставі рішення XVIII сессії Харківської міської ради   XXIV скликання від 24.12.2003 року № 269/03
"Про надання юридичний та фізичний особам земельних ділянок для
будівництва(реконструкції) та подальшої експлуатації об"єктів" надає,
а орендар(позивач) приймає в оренду земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 і,
загальною площею 0,0682 га.

Пунктом 1.2
договору передбачено, що земельна ділянка надається в оренду строком до
01.12.2008 року для будівництва магазину з піцерією (але не пізніше прийняття
об"єкту до експлуатації) та для експлуатації цього об"єкту.
Будівництво виконати до 01.12.2005 року.

ФОП ОСОБА_2.,
м.Харків, на вказаній земельній ділянці було здійснено будівництво  нежитлової будівлі для використання її в
якості піцерії, чим не порушуються умови оренди земельної ділянки.

Існування
нежитлової будівлі не суперечить суспільним інтересам та не порушує права інших
осіб, оскільки земельна ділянка видавалась у тому числі і для розташування
піцерії.

З матеріалів
справи вбачається , що 11 липня 2007 року КП “Харківське міське бюро технічної
інвентаризації” на замовлення ФОП ОСОБА_2. було виготовлено технічний паспорт
на  нежитлову будівлю Літ. «Б'-1», що
розташована за адресою АДРЕСА_1

Позивачем
надано до позову Акт встановлення меж земельної ділянки за адресоюАДРЕСА_1
,  технічний висновок “Про можливість
збереження виконаної прибудови до магазину поАДРЕСА_1 та можливості її
подальшого користування від приміщення кафе”.

Згідно з
технічним висновком “Про можливість збереження виконаної прибудови до магазину
поАДРЕСА_1 та можливості її подальшого користування від приміщення кафе”
будівельні конструкції розглянутої нежитлової будівлі не мають деформацій, що
негативно впливають на їх несучу здатність, знаходяться у доброму стані та
придатні для подальшої експлуатації. Нежитлова будівля та її будівельні
конструкції відповідають вимогам діючих архітектурних, будівельних, санітарних
та протипожежних  норм.

Відповідно до
частини 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самовільно збудоване нерухоме
майно може бути по рішенню суду визнано за особою, яка здійснила самовільне
будівництво на земельній ділянці, яка не була відведена для цих цілей, за умови
надання земельної ділянки в встановленому порядку під вже збудоване нерухоме
майно.

Згідно п.1.3.
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно :
Державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства
бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених
адміністративно-територіальних одиниць на підставі відповідних рішень
виконавчих органів місцевого самоврядування.

Суд зазначає
про те, що згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності набувається у
порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права
власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до
ст.317,319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном, держава не втручається у здійснення
власником права власності, власник може вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і
відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно до
п.2 ст.331, 332, 376 Цивільного кодексу України право власності на створене
нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди та інше) виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна), якщо створення, переробка майна
відповідає діючому законодавству, будівельним нормам та правилам. Відповідно,
власник який збудував нерухоме майно має право на реєстрацію прав власності на
нерухоме майно.

Відповідно до
ст.ст.20, 144, 147 Господарського кодексу України майнові права суб'єкта
господарювання виникають, зокрема, внаслідок створення майна, ці права
підлягають захисту, в тому числі шляхом їх визнання.

Відповідно до
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст.43
Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи викладене,
суд дійшов висновку про те, що  позовні
вимоги являються обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими,
що  підлягають   задоволенню.

Приймаючи до
уваги, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд
вважає, що витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Враховуючи
наведене, керуючись статтями ст.ст.41,124,129 Конституції України, ст.ст.20,
144, 147 Господарського кодексу України,ст.ст.317,319,п.2 ст.331, 332, 376 ЦК
України статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України,суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, м.Харків(АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) право
власності на нежитлову будівлю Літ. «Б'-1», що розташована за адресою АДРЕСА_1

Повний текст
рішення підписаниий 15 серпня 2008 р.

Суддя