ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2008 р.

№ 2-30/17172-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є.Борденюк,

В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Південна продовольча компанія"

на постанову

від 06.05.2008 року

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-30/17172-2007

за позовом

Приватного підприємства (ПП) "Канцлер"

до

ТОВ "Південна продовольча компанія"

про

стягнення 26 375,65 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

відповідача

Шруб О.М. (дов. від 01.07.2008 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представника відповідача та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

ПП "Канцлер" звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Південна продовольча компанія" заборгованості за договором оренди від 01.01.2004 року та від 01.04.2004 року у сумі 26 375,65 грн., у тому числі 21800,00 грн. основної заборгованості, 871,65 грн. –3% річних та 3705,00 грн. втрат від інфляцій.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.01.2008 року у справі № 2-30/17172-2007 (суддя Ловягіна Ю.Ю.), яке постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.05.2008 року (колегія суддів: Н.П. Горошко, Ю.М. Гоголь, В.М. Плут) залишене без зміни, позов задоволено; стягнуто з ТОВ "Південна продовольча компанія" на користь ПП "Канцлер" 21800,00 грн. орендної плати, 871,65 грн. 3 % річних, 3705,00 грн. втрат від інфляції та судові витрати.

Судові рішення мотивовані тим, що 01 січня 2004 року ПП "Канцлер" та ТОВ "Південна продовольча компанія" уклали договір оренди автомобіля УАЗ-452,д.н.з. 37-34 КРХ.

Цей договір переукладався на новий термін - 01.01.2005 року та 01.12.2005 року.

Предметом договору є передача в тимчасове платне користування автомобіля УАЗ-452,д.н.з. 37-34 КРХ.

Згідно з актом приймання-передачі від 05.04.2004 року, позивач свої зобов'язання по договору виконав та передав відповідачеві автомобіль УАЗ-452, д.н.з. 37-34 КРХ.

Відповідно до пункту 3.1 та 3.2 договору розмір орендної плати встановлений сторонами у розмірі 100,00 грн. на місяць і орендна плата вноситься щомісячно на умовах передплати до 05 числа поточного місяця.

01 квітня 2004 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди майна.

Відповідно до пункту 1 предметом договору є передача в тимчасове платне користування майна, зазначеного в додатку № 1 до договору.

Згідно з актом приймання-передачі від 01 квітня 2004 року позивач свої зобов'язання за договором виконав та передав відповідачеві майно у кількості 13 одиниць.

Розмір щомісячної орендної плати становить 355,00 грн. на місяць. Орендна плата вноситься щомісячно на умовах передплати до 15 числа поточного місяця.

Додатковою угодою від 04 жовтня 2004 року до договору оренди від 01 квітня 2004 року сторони змінили розмір орендної плати, який становить 400,00 грн.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача орендної плати у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договорами.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що заборгованість, яка згідно з розрахунком позивача становить 21800 грн., є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками на оплату, надісланими на адресу відповідача, актами виконаних робіт, а також актом звірки взаєморозрахунків від 27 листопада 2007 року, який підписаний керівництвом позивача і відповідача, в якому зазначена заборгованість відповідача за вказаними договорами оренди у сумі 21800 грн. станом на 27.11.2007 року.

До того ж, суд апеляційної інстанції відхилив доводи відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв'язку з неналежним його повідомленням про дату слухання справи, оскільки у матеріалах справи є підтвердження направлення відповідачу рекомендованою кореспонденцією ухвали суду про дату призначення слухання справи за юридичною адресою, вказаною у позовній заяві та довідці Головного Управління статистики в Автономній Республіці Крим від 06 жовтня 2005 №05.3-06-01/1631, а саме: вул. Строітелів, 5, кв.2, селище Молодіжне, Сімферопольський район, 97501.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ТОВ "Південна продовольча компанія" просить рішення та постанову у справі скасувати, та прийняти нове рішення, посилаючись при цьому на невідповідність висновків суду обставинам справи, а саме, акт звірки, у зв'язку з розбіжностями, не підписаний відповідачем, а договори оренди від 01.01.2004 року та від 01.04.2004 року не були пролонговані; та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ст.ст. 22, 87 ГПК України.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частково до задоволення, виходячи з такого.

У грудні 2007 року ПП "Канцлер" звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Південна продовольча компанія" заборгованості з оплати орендних платежів за період з жовтня 2004 року по жовтень 2007 року. Борг у сумі 21800 грн., який підтверджується актами виконаних робіт та актом звірки взаєморозрахунків від 27.11.2007 року, заявлений до стягнення з урахуванням встановленого індексу інфляції та річних (ст.625 ЦК України), що становить всього 26375,65 грн.

На виконання ухвали суду від 15.01.2008 року позивачем направлений відповідачу акт звірки взаєморозрахунків від 21.01.2008 року, який відповідачем залишений без підписання. Однак, відповідно до акту звірки взаєморозрахунків від 21.01.2008 року, підписаного позивачем, заборгованість за договорами оренди станом на 21.01.2008 року складає 19300,00 грн. Тобто, до ухвалення судового рішення, позивач посилається на борг у сумі 19300,00 грн. Присудження до стягнення судами попередніх інстанцій більшої суми боргу без мотивації правової позиції, є порушенням розгляду спорів за позовним провадженням.

Крім того, заявлений у грудні 2007 року позов про стягнення боргу за період з жовтня 2004 року розглянутий судами за відсутності правового аналізу законодавчих положень про позовну давність.

Зважаючи на викладене, судові рішення підлягають до скасування, а справу слід передати на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Південна продовольча компанія" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 28.01.2008 року, постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.05.2008 року у справі № 2-30/17172-2007 скасувати.

Справу передати до господарського суду Автономної Республіки Крим на новий розгляд.

Головуючий, суддя М. Остапенко

Судді : Є. Борденюк

В. Харченко