ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.08 р.                     Справа № 36/177пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Будко, при секретарі судового засідання Губенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Интерпак”, м.Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче науково-технічне підприємство „Контарк-ЛТД”, м.Донецьк

про стягнення 10 994грн.40коп. та розірвання договору №17/04-06 від 20.04.06р.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Вороной А.М. по дов.;

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Интерпак” м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче науково-технічне підприємство „Контарк-ЛТД” м.Донецьк, про розірвання договору №17/04-06 від 20.04.06р., стягнення суми боргу 3000грн., суми інфляційних втрат 7 265грн., 3% річних в сумі 187,60грн., пені в сумі 546,80грн.

Водночас, позивачем подано письмове клопотання про накладення арешту на розрахунковий рахунок відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір №17/04-06 від 20.04.06р., додатки та проектно-кошторисну документацію до нього, платіжні доручення, претензію №2 від 10.06.08р., розрахунки.

Відповідач у судове засідання не з’явився, про день та час розгляду спору був повідомлений належним чином, що підтверджується ухвалами від 04.09.08р., 13.10.08р., направленими рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на адресу, що зазначена в довідці Головного управління статистики в Донецькій області від 24.09.08р. №14/4-23/898: 83055, м.Донецьк, б.Пушкіна, 25/30.

Оскільки про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, неможливість присутності в судовому засіданні представника документально підтверджена не була, в матеріалах справи достатньо документів та доказів для вирішення спору по суті, господарський суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та оцінивши подані докази господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

20.04.06р. сторони уклали договір №17/04-06, пунктом 1.1 якого передбачено, що відповідач зобов’язується виконати, а позивач прийняти та оплатити ремонтно-монтажні роботи теплотехнічного обладнання в котельній ТОВ „Интерпак”, згідно „Протоколу узгодження про договірну ціну” (додаток №1), „Кошторису” (додаток №2), „Програми проведення робіт” (додаток №3).

Ціна договору складає 38 645грн. (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3 договору позивач протягом 5 календарних днів з моменту підписання договору здійснює передоплату 45% від загальної ціни договору, що складає 17 390,25грн., після підписання сторонами промежуточного акту виконаного обсягу робіт позивач сплачує 40%, що складає 15 458грн., а залишок 15% в сумі 5 796,75грн. сплачує відповідачу протягом 5 календарних днів після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно п.3.1 договору відповідач починає виконання робіт після надходження грошових коштів на його поточний рахунок у відповідності з п.2.3 договору.

Строк виконання робіт складає 90 календарних днів (п.3.2 договору).

Відповідно до платіжних доручень №159 від 17.10.06р. та №83 від 24.10.06р. позивач перерахував відповідачу передоплату в сумі 3 000грн.

У позовній заяві позивач вказує, що у порушення умов п.п.3.1, 3.2 договору відповідач до теперішнього часу так і не виконав ремонтно-монтажні роботи теплотехнічного обладнання в котельній.

Направлену позивачем претензію №2 від 10.06.08р. з проханням повернути суму передоплати відповідач залишив без відповіді та задоволення.

У зв’язку з цим позивач просить суд розірвати договір №17/04-06 від 20.04.06р., та стягнути з відповідача суму боргу 3000грн., суму інфляційних втрат 7 265грн., 3% річних в сумі 187,60грн., пеню в сумі 546,80грн.

Однак господарський суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляд на таке.

На підставі ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, а істотним є таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.

Виходячи з умов п.3.2, 3.2 договору, відповідач взяв на себе зобов’язання розпочати виконання робіт після надходження грошових коштів згідно п.2.3 договору, та виконати їх у строк 90 календарних днів.

Згідно п.2.3.1 договору повинен був перерахувати відповідачу 45% передоплати, що складає 17 390,25грн., протягом 5 календарних днів після підписання договору.

Однак позивач зі свого боку взяті на себе договірні зобов’язання виконав неналежним чином, перерахувавши відповідачу лише частину передоплати в сумі 3 000грн. замість 17 390,25грн., як передбачено п.2.3.1 договору.

За змістом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Ухвалою від 13.10.08р. господарський суд зобов’язав позивача письмово уточнити та надати докази, що підтверджують які саме умови договору порушив відповідач.

Таких доказів позивач суду не представив, у зв’язку з чим господарський суд дійшов висновку, що позивач не довів в розумінні ст. 33 Господарського процесуального кодексу України факт істотного порушення умов договору з боку відповідача в частині виконання ремонтно-монтажних робіт.

До того ж, п.7.1 договору передбачений строк його дії – до 31.12.2006р.

Таким чином, у теперішній час строк дії оспорюваного договору скінчився, у зв’язку з чим відповідно до ст. 640 ЦК України права та обов’язки сторін за цим договором припинилися.

З огляду на вищевикладене господарський суд дійшов висновку, що жодних правових підстав для розірвання договору немає, строк дії договору скінчився, у зв’язку з чим відмовляє позивачу в цій частині позову.

Водночас, господарський суд відмовляє позивачу у стягненні заборгованості в сумі 3 000грн., оскільки як зазначалося вище, жодних порушень умов з боку відповідача не встановлено, права та інтереси позивача не порушені.

Крім того, відповідно до ст. 852 ЦК України, при наявності роботи істотних умов від умов договору підряду або інших важливих недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків, а не стягнення суми боргу.

Також суд відмовляє позивачу стягненні пені в сумі 546,80грн., нарахованої ним на підставі п. 6.2 договору за порушення відповідачем строків виконання робіт, оскільки за приписами ст. 231 Господарського кодексу України пеня є неустойкою, яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання, яких в даному випадку, з боку відповідача судом не встановлено.

Разом з цим, господарський суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення суми інфляції 7 265грн. та 3% річних в сумі 187,60грн., нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, так як за змістом означеної норми закону, боржник зобов’язаний сплатити суму інфляції та 3% річних лише у випадку прострочки ним грошового зобов’язання, у зв’язку з чим в цій частині позову відмовляє.

До того ж, господарський суд відмовляє позивачу в заявленому клопотанні в частині накладення арешту на розрахунковий рахунок відповідача, оскільки позивач жодним чином не довів той факт, що невжиття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Интерпак” м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче науково-технічне підприємство „Контарк-ЛТД” м.Донецьк, про розірвання договору №17/04-06 від 20.04.06р., стягнення суми боргу 3000грн., суми інфляційних втрат 7 265грн., 3% річних в сумі 187,60грн., пені в сумі 546,80грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя