ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.08 р.                     Справа № 34/450пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Кододової О.В.,при секретарі судового засідання Котельніковій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Донецькміськгаз” м. Донецьк

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку

про визнання протиправними дії відповідача по включенню до Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року та зобов’язання відповідача виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року .

За участю представників сторін:

Від позивача Ковальов С.В. (за дорученням)

Від відповідача Гой В.П., Козирєва І.А., Кулай Л.А., Яковенко В.П. (за дорученнями)

Позивач Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Донецькміськгаз” м. Донецьк звернувся до суду з позовною заявою до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку про визнання протиправними дії відповідача по включенню до Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року та акту опису майна №6 від 17.11.2006року та зобов’язання відповідача виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року та акту опису майна №6 від 17.11.2006року, розгляд якої згідно пункту 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" №2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, до початку діяльності окружного адміністративного суду був підвідомчий господарському суду Донецької області.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на постанову господарського суду по справі №22/165 пн від 02.08.2006року, яке залишене у силі ухвалою Донецького апеляційного суду від 26.09.2006року, та зазначає, 17.11.2006року відповідачем внесені до Реєстру активи, які знаходяться у податковій заставі на суму 8 716 826,64грн. в тому числі 3 311 674,31грн. з податку на прибуток, який реструктуризовано згідно договору №18 від 10.08.2006року, де строку сплати починається щомісячно згідно графіку з 09.08.2008року.           Крім того позивач зазначає, що відповідачем внесено до Реєстру обтяжень майно згідно акту опису №6 від 17.11.2006року на суму 1326723,43грн., що не його думку є незаконним, оскільки цей акт складений на підставі рішення СДПІ №22 від 24.01.2002року, яке є незаконним тому, що складене по формі встановленій постановою КМ України від 15.04.20-02року №538, яке на момент винесення рішення 22 від 24.01.2002року не діяло.

Позивач заявою від 21.08.2008року (вхід. №02-41/28704) зменшив позовні вимоги і просить визнати протиправними дії відповідача по включенню до Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року та зобов’язати відповідача виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року

Відповідач у запереченнях від 17.01.2007року №1254/10/10-1 (вхід. №02-41/40111 від 25.10.2007року) не визнає позов в повному обсязі, не згодний з доводами, викладеними у позові та вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Щодо посилання позивача на незаконність акту опису активів від 17.11.2006 №6 та рішення податкового органу від 24.01.2002 № 22, то відповідач зазначає, що факт їх незаконності не визнаний у встановленому порядку. До того ж законність прийняття рішення про застосування заходів погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення його активів № 22 від 24.01.2002 та складання акту опису активів від 17.11.2006 не є предметом розгляду зазначеної судової справи.

У додаткових поясненнях відповідач посилається на те, що податковим органом при прийнятті рішення про реструктуризацію податкового органу не було прийняте рішення щодо зупинення права податкової застави, не було це передбачене також умовами договору. Крім того відповідач вважає, що відсутні підстави для звільнення активів із застави спеціальною нормою у п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України №2181 від 21.12.2000року „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Під час судового розгляду справи в судовому засіданні було забезпечене повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та додатково надані документи суд встановив:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір про реструктуризацію основного податкового боргу від 10 серпня 2006року №18 на загальну суму 3311674,31грн. щомісячно з 09.08.2008року по 09.07.2016р. згідно графіку. (а.с.5-7).

Позивач вважає протиправними дії відповідача по включенню до Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року та просить зобов’язати відповідача виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року та акту опису майна №6 від 17.11.2006року.

З даними вимогами позивача суд не може погодитися за наступних підстав:

Відповідно до ст.11 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно до ст.69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Приписами пункту 4 статті 70 КАСУ передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору та відповідно до ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.1.2 ст.1 Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” ( в редакції яка діяла у 2006році) погашення заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення та/або розстрочення кредиторської та дебіторської заборгованостей шляхом застосування механізмів списання, взаєморозрахунків, реструктуризації, часткової оплати на умовах, визначених цим Законом.

Стаття 10 цього Закону передбачає, що реструктуризація основного податкового боргу, в тому числі боргу, який виник у зв'язку із застосуванням механізмів погашення заборгованості, визначених цим Законом (без пені та штрафних санкцій). Підприємства паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру та мають у складі заборгованості основний податковий борг (без пені та штрафних санкцій), що залишився непогашеним після застосування механізму взаєморозрахунків, передбаченого цим Законом, мають право на реструктуризацію основного податкового боргу шляхом розстрочення терміном на десять років з дати укладення відповідних договорів про реструктуризацію (розстрочення) заборгованості - основного податкового боргу (без пені та штрафних санкцій), з відстрочкою погашення на перші два роки дії таких договорів та сплатою протягом наступних років щомісячно рівними частками. Органи державної податкової служби за зверненням учасників розрахунків - платників податків укладають договори про реструктуризацію основного податкового боргу, в тому числі боргу, який виник у зв'язку із застосуванням механізмів погашення заборгованості (без пені та штрафних санкцій), на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до розділу 6 „Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005 N 276, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 серпня 2005 р. за N843/11123 (надалі Інструкція), сума розстрочення (відстрочення) податкових зобов'язань, відсотки за користування розстроченням (відстроченням) податкових зобов'язань та терміни їх сплати відображаються в особовому рахунку платника згідно з Порядком розстрочення та відстрочення податкових зобов'язань платників податків, затвердженим наказом ДПА України від 18.09.2001 N 378 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.10.2001 за N 912/6103 (надалі Порядок).

У п.1.3 ст.1 Закону №2181 встановлено, що податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. Такий строк, протягом якого платник податків зобов'язаний сплатити визначену суму до бюджету, встановлений п. 5.3 ст. 5 Закону №2181. Окрім того, у п. п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону № 2181 зазначене, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків в терміни, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Пункт п.1.3 Порядку також передбачає, що податковий борг - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), узгоджене платником податків або встановлене судом (господарським судом), але не сплачене у встановлений термін, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. Платник податків, який звертається до податкового органу із заявою про розстрочення (відстрочення) податкових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого податкового зобов'язання. Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені законом, визнається сумою податкового боргу платника податків, яку може бути розстрочене або відстрочено на умовах, визначених цим Порядком.

Відповідно до п.1.10 Порядку подача заяви про розстрочення (відстрочення) податкового боргу не припиняє стягнення належних податків, інших платежів до дня прийняття рішення про розстрочення (відстрочення). Активи платника податків звільняються від податкової застави з дня прийняття податковим органом рішення про розстрочення (відстрочення) суми податкового боргу, у разі, коли умови, визначені в рішенні про розстрочення (відстрочення), передбачають зупинення права податкової застави.

Згідно п.п.3.5, 3.6, 3.7 Порядку після прийняття або отримання рішення орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податків (або за місцем обліку його податкового зобов'язання) укладає з цим платником договір про розстрочення (відстрочення) за формою згідно з додатком 3, відомості про укладений договір про розстрочення (відстрочення) вносяться до журналу (додаток 2) та автоматично переносяться до картки особового рахунку платника. Після цього паперовий витяг з журналу передається підрозділу обліку і звітності для проведення звірки повноти та правильності відображення розстрочених (відстрочених) сум у картках особового рахунку. У картках особових рахунків записується зміст операції: "Розстрочений (відстрочений) платіж, договір від ________ N_____, сума ___ грн."

Як вбачається із розпечатки особового рахунку з податку на прибуток позивача (а.с.134) зворотна сторона, 10.08.2006року зроблений запис: „ Надано розстрочку по платежу (без нар. пені) Закон України №2711 –ЙV від 10.08.2006року” – 3311674,31.

Однак, суд погоджується із твердженням відповідача (а.с.124-125), що зазначена сума не втратила статусу податкового боргу, за тих підстав, що п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України №2181 від 21.12.2000року „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (надалі Закон №2181) передбачає випадки коли активи платника податків звільняються з податкової застави в тому числі у випадку передбаченому у підпункті „ж” у разі прийняття податковим органом рішення про розстрочення, відстрочення суми податкових зобов'язань (крім податкового боргу) або досягнення податкового компромісу у разі коли умови, визначені в рішенні про розстрочення, відстрочення або податковий компроміс, передбачають зупинення права податкової застави. Зазначена норма не передбачає зупинення або звільнення із податкової застави у разі укладення договору реструктуризації податкового боргу.

Крім того, підставою для укладення договору реструктуризації основного податкового боргу від 10.08.2006р. №18 було рішення СДПІ по роботі ВПП у м.Донецьку від 10 серпня 2006року №10/24-013 про що зазначено у преамбулі договору.

Як вбачається із зазначеного рішення воно не містить умови зупинення податкової застави, на що має право ( а не обов’язок) податковий орган відповідно до п.1.10 Порядку, з огляду на це укладений договір не має додаткової умови щодо звільнення активів платника позивача з податкової застави на термін дії розстрочення (відстрочення).

Позивачем не надано суду доказів скасування Рішення СДПІ по роботі ВПП у м.Донецьку від 10 серпня 2006року №10/24-013 та умов договору №18 від 10.08.2006р. у судовому порядку. Суд дійшов висновку, що зазначені документи складені податковим органом відповідно до законодавчих, підзаконних актів та у відповідача відсутні підстави щодо включення із Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року.

Відтак вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача по включенню до Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року та зобов’язання відповідача виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись Законом України №2181 від 21.12.2000року „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”; Законом України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” ; „Порядком розстрочення та відстрочення податкових зобов'язань платників податків”, затвердженим наказом ДПА України від 18.09.2001 N 378 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.10.2001 за N 912/6103; „Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005 N 276, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 2 серпня 2005 р. за N 843/11123 ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 пунктами 6,7 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

У Позові Відкритому акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації „Донецькміськгаз” до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Донецьку про визнання протиправними дії відповідача по включенню до Державного реєстру обтяжень рухомого майна майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року та зобов’язання відповідача виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, майно на суму договору реструктуризації основного податкового боргу №18 від 10.08.2006року відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова виготовлена у повному обсязі 02.09. 2008року.

Суддя Кододова О.В.