ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

26.06.2008                                                                                Справа №14/224

м. Полтава

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави, 36039, м. Полтава, вул.. Сінна, 361

до Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, 36011, м. Полтава, вул.. Гоголя, 34

про визнання недійсним рішення

Суддя Іваницький О.Т.

Секретар судового засідання Пістряк М.С.

Представники:

від позивача: Клекта І.Т., дов. № 12 від 04.01.2008 р.

від відповідача: Пошивайло О.М., дов. № 01-08-45 від 09.01.2008 р.

спеціаліст (свідок) - Комарова С.В., бухгалтер

Справа слухається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 24.06.2008 р.

Суть спору: розглядається позовна заява в порядку адміністративного судочинства про визнання не чинним рішення № 221 від 04.03.2008 р., клопотання про уточнення позовних вимог від 17.06.2008 р. та клопотання про уточнення позовних вимог від 26.04.2008 р.

Постанова виноситься після виходу суду з нарадчої кімнати.

В судовому засіданні 26.06.2008р. за згодою представників сторін було оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Позивач клопотанням вих.. №1452 від 17.06.2008р. просить суд визнати частково не чинним Рішення Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №221 від 04.03.2008р. тільки щодо виділення путівки застрахованій особі Комаровій Світлані Василівні та її внучці Ляльці Наталії Миколаївні на санаторно-курортне лікування для батьків із дітьми до санаторію ім.. Гоголя Південної залізниці.

Суд клопотання прийняв до розгляду.

Позивач у судове засідання 26.06.2008р. подав клопотання в порядку статті 137 КАС України про уточнення позовних вимог і просить суд визнати недійсним Рішення Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №221 від 04.03.2008р. тільки щодо донарахування до бюджету Фонду неправомірних витрат 5807 грн. 80 коп. за виділену путівку Комаровій С.В. та онучці Ляльці Н.М.

Суд клопотання прийняв до розгляду.

В судовому засіданні 24.06.2008р. Комарова С.В. надала пояснення як свідок в порядку статті 65 КАС України про відомі їй обставини, що належить з’ясувати у справі, і виклала їх письмово.

26.06.2008р. в судовому засіданні Комарова С.В. як бухгалтер Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави та як спеціаліст в порядку статті 67 КАС України надала свої пояснення з питань, що потребують спеціальних знань і навичок.

Відповідач у запереченнях на позов, а його представник у судовому засіданні заявлені вимоги відхиляє, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість та правомірність оспорюваного рішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в частині заявлених ним клопотань від 17.06.2008р. та від 26.06.2008 р.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи і подані докази, заслухавши представників сторін, пояснення свідка і спеціаліста Комарової С.В., суд встановив, що згідно з рішенням комісії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава із загальнообов'язкового державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (витяг з протоколу засідання комісії від 10.07.2007 р. в матеріалах справи) на підставі заяви застрахованої особи Комарової Світлани Василівни та медичних показників їй та її внучці Ляльці Наталії Миколаївні, 09.09.2004 р. народження, була виділена путівка № 71917 на санаторно-курортне лікування для батьків з дітьми до санаторію ім. Гоголя Південної залізниці терміном перебування з 21.07.2007р. по 07.08.2007 року (18 днів), вартістю 4302,00 грн. за 10 % вартості.

В зазначений період мати дитини, Лялька Ганна Олексіївна, яка відповідно до Наказу №164 від 29.12.2006р. працює штукатуром в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Полтави, далі – позивач, перебувала у відпустці по догляду за меншою дитиною грудного віку, що підтверджується довідкою із дитячої поліклініки від 18.07.2007р. (копія в матеріалах справи), тому виїхати на санаторно-курортне лікування за даною путівкою до санаторію разом із дитиною не мала змоги.

Факт перебування на санаторно-курортному лікуванні Комарової С.В. та її онуки підтверджено зворотним талоном до путівки №71917 та медичними картами №3648 і №3649 (копії в матеріалах справи).

29 лютого 2008 року головними спеціалістами-ревізорами Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (в подальшому Виконавча дирекція Фонду) Любченко В.П., Шпак Р.М. та заступником завідувача відділу соціальних виплат Щербаковою Е.В., згідно з планом проведення ревізій та перевірок на лютий 2008 року, на підставі доручення № 203 від 22.02.08р., була проведена перевірка позивача щодо правильності нарахування, утримання та використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.01.2007 р. по 01.02.2008 р..

В Акті результатів перевірки було вказано на виявлені порушення:

1) пункту 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240 III від 18.01.2001 р. (зі змінами та доповненнями) в частині права на отримання санаторно-курортного лікування;

2) пунктів 4.1, 4.7 «Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», затвердженої Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.06.2005 року № 55 в частині відсутності довідки на дитину (онуки Комарової С.В.).

На підставі вказаного, кошти в сумі 3871,80 грн. є неправомірними витратами і не приймаються до заліку.

Розглянувши матеріали документальної ревізії (перевірки), заступник директора Виконавчої дирекції Фонду Шиліна Г.С. винесла Рішення № 221 від 04.03.2008 р. про неприйняття до заліку витрат на суму 3871,80 грн. та накладення на позивача штрафу за порушення порядку витрачання страхових коштів в розмірі 1936 грн., всього на суму 5807,80 грн.

Вказана сума повинна бути перерахована позивачем до бюджету Фонду.

Зазначене рішенням є неправомірним, виходячи з наступного.

Санаторно-курортна путівка № 71917 до санаторію ім. Гоголя Південної

залізниці передбачена для лікування дорослого з дитиною, згідно медичних

показників, та надана застрахованій особі Комаровій С.В. з онукою, що не є порушенням вимог пункту 1 ст. 47 Закону України № 2240 III від 18.01.2001 р.

Відповідно до Положення про санаторій ім. М. Гоголя СТГО Південна

залізниця:

1.2. Санаторій здійснює лікування і реабілітацію хворих із захворюваннями загально-терапевтичного, хірургічного і педіатричного профілю та профілактику професійних захворювань залізничників, громадян та оздоровлення дітей.

2. Основні завдання та напрямки діяльності Санаторію.

2.1. Санаторій створено з метою збереження і якнайшвидшого відновлення здоров'я залізничників, їх дітей та інших громадян, а також профілактики захворювань та реабілітації здоров'я.

З вищенаведеного вбачається, що зазначений санаторій не є дитячим санаторно-курортним закладом для лікування дитини. Отже, вимоги щодо дотримання вимог пунктів 4.1, 4.7 Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.06.2005 року № 55 (далі – Інструкція) щодо наявності медичної довідки на дитину (онуки Комарової С.В.) про потребу санаторно-курортного лікування (форма № 0-70/о), а також супровід дитини не її батьками, а бабусею, яка не є опікуном чи піклувальником, є безпідставними.

Пунктом 4.8 вказаної вище Інструкції передбачено, що комісія із соціального страхування може приймати рішення про виділення путівки відповідно до медичних показань для спільного санаторно-курортного лікування працюючих на підприємстві чоловіка, дружини або їх дітей віком від 4 до 18 років. Дітям віком до 4 років наявність довідки форми № 0-70/о Інструкцією не передбачена. Внучці Комарової С.В. на дату видачі путівки було всього 2 роки 10 міс. (копія свідоцтва про народження в матеріалах справи).

Крім того, зазначена Інструкція не носить обов'язкового характеру для виконання, оскільки не зареєстрована в установленому порядку в Міністерстві юстиції України як документ відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 03.10.1992 р. №493-92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», яким установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Викладені відповідачем заперечення проти позову щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог та правомірності оспорюваного рішення відхиляються судом виходячи з нижченаведеного.

Відповідач в обґрунтування обов’язковості застосування Інструкції без її державної реєстрації в Міністерстві юстиції України відповідно до Указу Президента України від 03.10.1992 р. №493-92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» посилається на лист Мін’юсту України №35-39-51 від 22.02.2002 року.

Проте в зазначеному листі мова йде лише про те, що Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є некомерційною самоврядною організацією, діяльність якої регулюється Законом України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням» та його статутом, який затверджується правлінням і реєструється в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади. Таким чином, Фонд не відноситься до кола органів, нормативно-правові акти яких, підлягають державній реєстрації.

Також є неправомірним посилання відповідача на те, що позивачем порушено п. 4.7. Інструкції, яким передбачено, що путівка на санаторно-курортне лікування дитині у супроводі дорослого видається одному із застрахованих батьків (матері або батькові) або особі, що їх замінює (опікунові, піклувальнику) за наявності у дитини медичних показань на санаторно-курортне лікування. Виходячи з акта ревізії та заяви застрахованої особи (копія заяви в матеріалах справи), путівку видали бабусі дитини, яка не є матір'ю або батьком чи опікуном, та без наявності у дитини медичних показань.

Зазначене спростовується довідкою дитячого поліклінічного відділення №1 першої міської клінічної лікарні м. Полтави від 18.07.2007р. про наявність медичних показань для санаторно-курортного лікування, а також відомостями, зазначеними в медичні карті №3649 Санаторію ім.. М.Гоголя ДП «Південна залізниця».

Крім того, в матеріалах справи знаходиться довідка від 12.03.2008р. дитячого поліклінічного відділення №1 першої міської клінічної лікарні м. Полтави про те, що мати Ляльки Н.М. – Лялька Ганна Олексіївна має дитину Ляльку Олександра 31.03.2006 р.н., який знаходиться на грудному вигодовуванні до 1 року 7 місяців (до жовтня 2007 року) та довідка №1-20/563 від 25.06.2008р. державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Полтаваагропроект» про те, що батько Ляльки Н.М. – Лялька Микола Васильович, головний інженер проекту, в період із 21.07.2007р. по 07.08.2007р. він не мав можливості піти у відпустку через виробничу необхідність.

Отже, вищенаведене підтверджує неможливість батьків Ляльки Наталії Миколаївни в період із 21.07.2007р. по 07.08.2007р. супроводжувати свою дитину на санаторно-курортному лікуванні.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»

виконавча дирекція Фонду:

1) забезпечує збір та акумуляцію внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням;

2) здійснює оперативне розпорядження страховими коштами Фонду в межах затвердженого бюджету Фонду;

3) здійснює матеріальне забезпечення та надає соціальні послуги за цим Законом;

4) здійснює контроль за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхових внесків, а також забезпечує цільове використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням;

5) представляє інтереси страховика в судових та інших органах;

6) готує та подає на розгляд правління:

пропозиції щодо розміру страхових внесків на наступний рік;

проект бюджету Фонду та звіт про його виконання;

пропозиції щодо розміру резервних коштів;

7) виконує інші функції відповідно до положення про виконавчу дирекцію Фонду.

Згідно з пунктом 4.1. Положення про Виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 05.06.2001р. №10 виконавча дирекція Фонду має право:

- здійснювати перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам;

- одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від державних податкових органів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та

громадян - суб'єктів підприємницької діяльності відомості щодо сплати страхових внесків та використання страхових коштів;

- здійснювати перевірку правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, фінансово-господарської діяльності робочих органів Виконавчої дирекції Фонду та його відділень;

- вимагати від страхувальників усунення порушень законодавства щодо сплати і використання коштів Фонду;

- одержувати необхідні пояснення (у тому числі - письмові) з питань, що виникають під час перевірок;

- зупиняти операції підприємств, установ, організацій і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують найману працю, з розрахунковими та іншими рахунками в банківських установах у разі відмови їх від реєстрації у виконавчих дирекціях відділень Фонду як платників страхових внесків або відмови від сплати страхових внесків;

- накладати фінансової санкції та адміністративні штрафи, передбачені законодавством;

- порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, вимагати надання інформації про вжиті заходи;

- здійснювати передбачені бюджетом Фонду витрати на поточну діяльність та утримання органів Фонду, розвиток його матеріально-технічної бази, вирішення соціально-побутових питань та питань стимулювання праці працівників органів Фонду.

З вищенаведеного вбачається, що у відповідача - Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відсутні повноваження на здійснення контролю за дотриманням порядку розподілу, обліку, зберігання, видачі, використання, часткової оплати за путівки та звітності по путівках.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як зазначається в частині першій статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно зі статтею 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

У ході судових дебат позивач у відповідності до вимог статей 69-71,79 Кодексу адміністративного судочинства України надав належні докази і довів ті обставини, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог.

Відповідач у відповідності до вимог статей 69-71,79 Кодексу адміністративного судочинства України не довів правомірність свого рішення (документи у матеріалах справи) та безпідставність вимог позивача.

Суд, після виходу із зали судового засідання, в нарадчій кімнаті прийняв рішення, вступну і резолютивну частину якого оголосив сторонам у судовому засіданні по виході з нарадчої кімнати.

Суд із огляду на викладене, оцінивши докази, які є в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Визнати недійсним рішення № 221 від 04.03.2008 р. про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині коштів в сумі 5128,00 гривень на санаторно-курортне лікування застрахованій особі Комаровій Світлані Василівні зі своєю онукою Лялькою М.В., яка потребує медичного догляду та лікування. В решті позовних вимог позов залишити без розгляду.

Стягнути з Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави 3,40 гривень судового збору та видати довідку Квартирно-експлуатаційному відділу м. Полтави про повернення з Державного бюджету суми надмірно сплаченого судового збору 81,60 гривень.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 2, 4-12, 23, 37, 41-42, 47-51, 56, 58-59, 62-63, 65, 67, 69-71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення № 221 від 04.03.2008 р. про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині коштів в сумі 5128,00 гривень на санаторно-курортне лікування застрахованій особі Комаровій Світлані Василівні зі своєю онукою Лялькою М.В., яка потребує медичного догляду та лікування.

3. В решті позовних вимог позов залишити без розгляду.

4. Стягнути з Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави 3,40 гривень судового збору.

Після набрання цією постановою законної сили, у разі надходження від позивача заяви на видачу виконавчого листа, видати виконавчий лист.

5. Видати довідку Квартирно-експлуатаційному відділу м. Полтави про повернення з Державного бюджету суми надмірно сплаченого судового збору 81,60 гривень.

Суддя                                                                      Іваницький О.Т.

Повний текст постанови складено__________________________________

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.