ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 31/176-34/549-33/301

29.09.08

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнесстрахування»

до            закритого акціонерного товариства «Перестрахова компанія «ВіЕйБі РЕ»

про           стягнення 24 964, 70 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнесстрахування»звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до закритого акціонерного товариства «Перестрахова компанія «ВіЕйБі РЕ»(попереднє найменування –закрите акціонерне товариство «Перестрахувальна компанія «Лідер РЕ») про стягнення 24 964,70 грн. заборгованості за договором пропорційного облігаторного перестрахування наземних транспортних засобів на базі ексцедента сум № 079/ОП/10/05 від 17.10.2005 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного з відповідачем договору пропорційного облігаторного перестрахування наземних транспортних засобів на базі ексцедента сум № 079/ОП/10/05 від 17.10.2005 року він передав, а відповідач прийняв в перестрахування ризики позивача за договорами добровільного страхування засобів наземного транспорту.

За рахунком-бордеро від 01.02.2006 року було передано в перестрахування автомобіль Honda Accord, державний номер АА 3840 КС, номер кузова JHMCL76404С216622, 2004 року випуску, що належить Шпильовому А.В.

09.07.2006 року на 143 кілометрі автодороги Київ-Одеса трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Honda Accord, державний номер АА 3840 КС.

08.09.2006 відповідно до видаткового касового ордеру Шпильовому А.В. власнику автомобіля марки Honda Accord, державний номер АА 3840 КС, було виплачено страхове відшкодування в сумі 80 063, 44 грн. згідно наказу № 401 та акту № 164 від 07.09.2006.

23.10.2006 позивач листом № 816 повідомив відповідача про сплату страхового відшкодування за ремонт пошкодженого автомобіля марки Honda Accord, державний номер АА 3840 КС, що належить Шпильовому А.В. та просив перерахувати його частку.

06.11.2006 відповідач листом № 979 надав відповідь, у якому зазначив, що він відмовляється від сплати своєї частки страхового відшкодування, обґрунтовуючи це тим, що він був повідомлений про настання страхової події з запізненням на 68 днів.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на день подання позовної заяви становить 24 964, 70 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.03.2007 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, закрите акціонерное товариство «Перестрахова компанія «ВіЕйБі РЕ»подало апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 року апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Перестрахова компанія «ВіЕйБі РЕ»залишено без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 14.03.2007 року у справі № 31/176 - змінено, позов задоволено частково.

09.07.2007 року відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2007 року касаційну скаргу закритого акціонерного товариства «Перестрахова компанія «ВіЕйБі РЕ»задоволено частково, рішення господарського суду міста Києва від 14.03.2007 року та постанова Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2007 року у справі № 31/176 скасовані, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.10.2007 року суддя Сташків Р.Б. прийняв справу № 31/176 до свого провадження, присвоєно справі № 31/176-34/549.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.12.2007 року по справі № 31/176-34/549 у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, закрите акціонерное товариство «Страхова компанія «Брокбізнесстрахування»подало апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2008 року апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнесстрахування»залишено без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 96.12.2007 року у справі № 31/176-34/549 - без змін.

05.03.2008 року позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.06.2008 року касаційну скаргу закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнесстрахування»задоволено частково, постанова Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2008 року у справі № 31/176-34/549 скасована, справу передано на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Вказана постанова Вищого господарського суду України від 10.06.2008 року мотивована тим, що суди дали неповну та невірну юридичну оцінку обставинам справи, порушили і неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, а саме: суди не з’ясували виконання позивачем своїх зобов’язань за договором; судами не надано юридичної оцінки відносинам сторін з огляду на положення Закону України «Про страхування»; судами не надано оцінки акту позапланової інспекції відповідача № 2173/08 від 20.01.2007 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.07.2008 року справа № 31/176 -34/549 прийнята до свого провадження суддею Мудрим С.М., присвоєно справі № 31/176-34/549-33/301 та призначена до розгляду на 08.09.2008 року.

У судове засідання 08.09.2008 року представники сторін не з’явилися, вимоги ухвали суду від 11.07.2008 року не виконали, але представник відповідача через загальний відділ діловодства подав клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізній термін.

Враховуючи неявку представників сторін та клопотання представника відповідача, суд відклав розгляд справи на 22.09.2008 року.

22.09.2008 року у судове засідання представники сторін повторно не з’явилися, вимоги ухвали суду від 11.07.2008 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.09.2008 року відкладено розгляд справи до 29.09.2008 року у зв’язку із неявкою представників сторін.

У судове засідання 29.09.2008 року представники сторін не з’явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що справу № 31/176-34/549-33/301 втретє передано на новий розгляд, суд вважає за можливе розглянути її за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

17.10.2005 року закрите акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнесстрахування»та закрите акціонерне товариство «Перестрахувальна компанія «Лідер РЕ». Уклали договір пропорційного облігаторного перестрахування наземних транспортних засобів на базі ексцедента сум № 079/ОП/10/05.

Пунктом 1.2 Статуту відповідача встановлено, що закрите акціонерне товариство «Перестрахова компанія «Лідер РЕ»перейменовано в закрите акціонерне товариство «Перестрахова компанія «ВіЕйБі РЕ». Відповідач, відповідно до чинного законодавства України, є правонаступником всіх прав, обов’язків та зобов’язань закритого акціонерного товариства «Перестрахова компанія «ВіЕйБі РЕ».

Відповідно до п. 1.1 договору № 079/ОП/10/05 від 17.10.2005 року та п.1.1 додаткової угоди № 3 предметом цього договору є угода про пропорційне облігаторне перестрахування ризиків.

Згідно з п. 1.2 договору перестрахувальник страхує у перестраховика ризик виконання частини своїх зобов’язань за договорами страхування наземних транспортних засобів, укладених перестрахувальником. Частки відповідальності сторін за цим договором зазначені в додатку № 1 до даного договору.

Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що перестрахувальник зобов’язаний один раз на місяць, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, надавати перестраховику рахунок-бордеро ризиків, рахунок-бордеро сплачених збитків та рахунок-бордеро заявлених, але несплачених збитків, оформлених згідно з додатком № 3 та додатком № 4 до договору.

На виконання п. 2.2.2 договору сторони 01.02.2008 року підписали та скріпили печатками рахунок-бордеро ризиків, переданих в перестрахування, відповідно до якого загальна перестрахувальна премія становить 35 641, 07 грн.

Відповідно до п. 2.2.4 договору перестрахувальник зобов’язаний протягом п’яти робочих днів, але не пізніше 15 (п’ятнадцятого числа) місяця наступного за звітним, з дати отримання підписаного пере страховиком примірника рахунку-бордеро ризиків або додатку до нього, сплатити перестраховику перестрахувальну премію за цим рахунком-бордеро або додатком.

06.03.2006 року платіжним дорученням № 435 позивач перерахував на рахунок відповідача перестрахувальну премію у розмірі 35 641, 07 грн.

09.07.2006 року трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль Honda Accord, державний номер АА 3840 КС, який був застрахований позивачем та переданий відповідачу у перестрахування згідно рахунку-бордеро від 01.02.2006 року, зазнав пошкоджень. На підставі поданої заяви страхувальника про страховий випадок були проведені відповідні службові та кримінальні розслідування. За результатами розслідувань, експертних досліджень позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 80 063, 00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №168 від 08.09.2006 року.

Згідно п. 2.2.6 договору перестрахувальник зобов’язаний протягом трьох робочих днів з дня коли перестрахувальнику стало про це відомо, повідомити перестраховика про настання події, яка може бути кваліфікована як страховий випадок, прогнозована сума страхового відшкодування за яким може перевищувати 50 000 грн., після чого запросити уповноваженого представника перестраховика на огляд пошкодженого транспортного засобу. Якщо при настанні страхового випадку прогнозована сума страхового відшкодування не перевищуватиме 50 000 грн., а під час розслідування цього випадку з’ясовуватиметься, що прогнозована сума страхового відшкодування може перевищити 50 000 грн., перестрахувальник повідомляє перестраховика про таку можливість протягом трьох робочих днів з моменту виявлення відповідних обставин.

Пунктом 2.4.3 договору перестраховик зобов’язаний протягом семи робочих днів з дня отримання від перестрахувальника рахунку-бордеро сплачених збитків та копії платіжних документів, які підтверджують факт сплати перестрахувальником страхового відшкодування (крім збитків, які вважаються Касовими відповідно до пункту 3.5 даного Договору), сплатити свою частку страхового відшкодування та витрат на розслідування та врегулювання страхового випадку, включаючи витрати на визначення причин та розмірів збитку (оплата послуг незалежної експертизи, плата за видачу довідки ДАІ тощо). перестраховик не відшкодовує витрати на заробітну плату, відрядження, офісні та канцелярські витрати Перестрахувальника. Цим договором встановлюється касовий збиток перестрахувальника, який становить 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. (п. 3.5 договору).

15.09.2006 року позивач листом № 617/1 повідомив відповідача про те, що 09.07.2006 року трапилась страхова подія з страхувальником Шпильовим А.В., яка не була внесена до рахунку-бордеро заявлених, але не сплачених збитків за липень місяць, а тому просив підписати додаток № 1 до рахунку-бордеро заявлених, але не сплачених збитків згідно з договором.

23.10.2006 року позивач листом № 816 повідомив відповідача про сплату страхового відшкодування за ремонт пошкодженого автомобіля марки Honda Accord, державний номер АА 3840 КС, що належить Шпильовому А.В. та просив перерахувати його частку.

Відповідно до п. 2.3.5 договору перестраховик має право відмовити у виплаті своєї частки страхового відшкодування або зменшити її, якщо перестрахувальник: приховав від перестраховика наявність відомих йому обставин, що безпосередньо та безсуперечно впливають на ступінь страхового ризику; приховав від перестраховика умови договору страхування, зміну термінів та обсягів відповідальності; не включив збиток в Рахунок-бордеро сплачених збитків або рахунок-бордеро заявлених, але несплачених збитків; відмовив або перешкоджав участі представника перестраховика в розслідуванні причин і обставин страхового випадку по договору страхування, якщо бажання такої участі було викладено в письмовій формі.

06.11.2006 року відповідач листом № 979 відмовився від сплати своєї частки страхового відшкодування, обґрунтовуючи це тим, що він був повідомлений про настання страхової події з запізненням на 68 днів.

Відповідно до преамбули Закону України «Про страхування»цей Закон регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Таким чином, дія Закону України «Про страхування»поширюється на правовідносини сторін за договором перестрахування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про страхування»перестрахування - страхування одним страховиком (цедентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником у іншого страховика (перестраховика) резидента або нерезидента, який має статус страховика або перестраховика, згідно з законодавством країни, в якій він зареєстрований.

Отже, як вбачається з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про страхування», у разі настання страхового випадку у перестраховика виникають певні зобов’язання, зокрема виплатити свою частину страхового відшкодування. В свою чергу у перестрахувальника теж виникають зобов’язання, такі як вчасно повідомити про настання страхового випадку надання всіх необхідних документів перестраховику.

Згідно п. 7.3 договору перестрахування за порушення умов, передбачених цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 5 ст. 26 Закону України «Про страхування»підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом № 617/1 від 15.09.2006 із запізненням на 68 днів повідомив відповідача про настання страхового випадку, який стався 09.07.2006 року, хоча повинен був повідомити відповідача про настання вказаного страхового випадку не пізніше 10.08.2006 року.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав докази, які б підтверджували поважність причин несвоєчасного повідомлення відповідача про настання страхового випадку.

Посилання ж позивача на п. 4.1 договору перестрахування є необгрунтованим, оскільки помилка та упущення –це ненавмисне перекручення інформації в результаті арифметичних або логічних помилок, неправильного представлення інформації. В даному ж випадку в діях позивача вбачається не виконання ним обов’язків передбачених п. 2.2.6 договору перестрахування, а не перекручування інформації або не надання повної інформації.

Крім того, листом № 929 від 17.11.2006 року позивач звернувся до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України щодо можливих порушень страхового законодавства України відповідачем в частині не виконання зобов’язань за договором, а саме не виплати перестрахового відшкодування позивачу.

30.11.2006 року з метою перевірки питань зазначених у вказаному листі позивача, головою Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України В. Альошиним на підставі подання директора департаменту страхового нагляду № 08/4-478 було прийняте рішення про проведення позапланової інспекції відповідача.

За результатами перевірки було складено акт позапланової інспекції відповідача, відповідно до якого Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України зробила висновок про те, що під час проведення перевірки порушень законодавчих та нормативно-правових актів з боку відповідача не виявлено.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про страхування»державний нагляд за страховою діяльністю здійснюється з метою дотримання вимог законодавства України про страхування, ефективного розвитку страхових послуг, запобігання неплатоспроможності страховиків та захисту інтересів страхувальників. Державний нагляд за страховою діяльністю на території України здійснюється Уповноваженим органом та його органами на місцях.

Пунктом 1 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України затвердженого Указом Президента України від 04.04.2003 № 292/2003 встановлено, що Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом.

Згідно п. 4 ст. 36 Закону України «Про страхування»основними функціями Уповноваженого органу є проведення перевірок щодо правильності застосування страховиками (перестраховиками) та страховими посередниками законодавства про страхову діяльність і достовірності їх звітності.

Уповноважений орган має право проводити перевірку щодо правильності застосування страховиками законодавства України про страхову діяльність і достовірності їх звітності за показниками, що характеризують виконання договорів страхування, не частіше одного разу на рік призначати проведення за рахунок страховика додаткової обов'язкової аудиторської перевірки з визначенням аудитора (п. 2 ст. 37 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до Положення про застосування Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України заходів впливу, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 13.11.2003 року № 125 перевірка - форма здійснення нагляду з метою встановлення фактичного стану дотримання законодавства про фінансові послуги фінансовими установами та юридичними особами, які відповідно до закону мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг.

Таким чином, актом позапланової інспекції закритого акціонерного товариства «Перестрахова компанія «ВіЕйБі РЕ»№ 2173/08 від 20.01.2007 року було встановлено факт не виявлення порушень законодавчих та нормативно-правових актів в частині невиконання позивачем зобов’язань по договору перестрахування, а саме не виплати перестрахового відшкодування закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «Брокбізнесстрахування».

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у здійсненні страхової виплати, а тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 24 964, 70 грн. є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу при відмові в позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 33, ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Мудрий С.М.