СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
УХВАЛА

03.06.08
Справа № 2/54н.

За позовом Приватного
підприємцяОСОБА_1              м.
Луганськ

до Луганської
міської ради, м. Луганськ

про визнання недійсним рішення.

Суддя  Седляр О.О.

при секретарі судового засідання
Токінової В.А.

представники
сторін:

від позивача -ОСОБА_1, підприємець,

від відповідача -Бєльський А.М.,
дов. від 01.02.08 № 01/03-30/23,

розглянувши матеріали  справи

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про визнання
недійсним рішення Луганської міської ради від 31.03.08 № 32/13 «Про розгляд
протесту прокурора на рішення Луганської міської ради від 28.02.06 № 41/14».

Відповідач  клопотанням від 20.05.08, яке здано у
засідання суду, просить провадження у справі припинити на підставі п.1 ст. 80
ГПК України, у зв'язку з непідсудністю даної справи господарському суду.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд
прийшов до наступного.

Позов пред'явлено до господарського
суду Луганської області в порядку господарського судочинства на підставі
Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно статті 1 Господарського
процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші
юридичні особи  (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють  підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі -підприємства та
організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Статтею 12 Господарського
процесуального кодексу України встановлено справи підвідомчі господарським
судам.

Виходячи з
положень пунктів 1, 7, 9 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень є справою
адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Вирішення спору фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності відповідно до пункту  1
статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України віднесено до
компетенції адміністративного суду.

У відповідності до статті  18 Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова
особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам підсудні
місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Виходячи з правової природи
взаємовідносин сторін,  вказаний спір по
своїй суті і за суб'єктним складом є публічно-правовим спором, оскільки
предметом розгляду є рішення Луганської міської ради від 31.03.08 № 32/13 «Про
розгляд протесту прокурора на рішення Луганської міської ради від
28.02.06 № 41/14», який у відповідності з вимогами ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру»підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою
особою.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є
захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, даний спір не підлягає
вирішенню в господарських судах України в порядку господарського судочинства,
так як цей спір по своїй суті і за суб'єктним складом є публічно-правовим
спором.

Вказаний спір
підлягає розгляду в адміністративному суді за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Відповідно до
ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських
судах України.

За таких
обставин, провадження у справі підлягає припиненню.

Відповідно до
п. 3 ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” сплачене
позивачем державне мито в сумі 85 грн. підлягає поверненню позивачу з
Державного бюджету України.

Решта судових
витрат (в тому числі витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу) покладається на позивача, в зв'язку з відсутністю правових підстав для
їх повернення позивачу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 12, 44, п. 1 ст. 80, ст. 86, 87 Господарського процесуального кодексу
України, суд

у х в а л и в:

1.          Провадження у справі припинити.

2.          Повернути Приватному підприємцю
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 з Державного бюджету України державне мито в
сумі 85 грн., сплачене за платіжною квитанцією від 22.04.08 № 3900941.

3.          Решту судових витрат покласти на
позивача.

Підставою для
повернення державного мита є дана ухвала скріплена печаткою суду.

Суддя
О.О. Седляр