ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2008 р.
Справа № 15/231-08

вх.
№ 4084/3-15

Суддя
господарського суду Лаврова Л.С.

при секретарі
судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_2 дов б/н від 17.05.2008 року
відповідача - Бабич О.Є. дов № 08-11/4154/2-07

розглянувши
справу за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Харків

до  Харківська міська рада, м. Харків

про визнання
права власності

ВСТАНОВИВ:

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1(позивач) звернувся до суду з позовом про визнання
права власності на нежитлові приміщення № № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4 першого поверху,
загальною площею 54,5 м2; № № 5-1, 5-2, 5-3, 5-4, 5-5, 5-6 другого поверху,
загальною площею 86,2 м2; №№ 6-1, 6-2, 6-3, 6-4, 6-5, 6-6, 6-7, 6-8, 6-9, 6-10
другого поверху, загальною площею 118,3 м2; АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
позивачу, у відповідності до договорів купівлі-продажу від 10.11.1998 р.,
23.06.2003 р. та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.09.2003
р. належать квартири № № 5, 6 та 3 у АДРЕСА_1. Право власності позивача на
зазначену квартиру зареєстровано КП "Харківське міське бюро технічної
інвентаризації" року належним чином.

Маючи на меті подальше використання
приміщень зазначених квартир у своїй майбутній підприємницькій діяльності,
зокрема у якості нежитлових приміщень, позивач здійснив перепланування квартир
у нежитлові приміщення, проте відповідач - Харківська міська рада, всупереч
вимог законодавства та нормативних актів Харківської міської ради, не видає
позивачу свідоцтва про право власності на реконструйовані квартири у зв'язку із
чим КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» не реєструє право
власності позивача на нежитлові приміщення реконструйованих квартир чим
фактично відповідач оспорює право власності позивача на зазначені
реконструйовані нежитлові приміщення.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача
у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на недодержання позивачем
існуючого порядку реконструкції квартир, який встановлено відповідачем.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі договорів купівлі-продажу
від 10.11.1998 р., 23.06.2003 р. та свідоцтва про право власності на нерухоме
майно від 04.09.2003 р. позивачу належать квартири № № 5, 6 та 3 у АДРЕСА_1.
Право власності позивача на зазначені квартири належним чином зареєстровано КП
«Харківське Міське бюро технічної інвентаризації».

Маючи на меті подальше використання
приміщень зазначених квартир у своїй майбутній підприємницькій діяльності,
зокрема, у якості нежитлових приміщень та виходячи з того, що існуюче
планування квартир перешкоджало позивачу використовувати належні йому
приміщення в якості нежитлових, а також враховуючи висновки, які викладені у технічному
висновку, позивач здійснив перепланування квартири під нежитлові приміщення.

Після здійсненої реконструкції
приміщень спеціалізоване проектне підприємство ТОВ “Архитектурно-проектне бюро”
(державна ліцензія серії АВ № 319182) обстежило реконструйовані приміщення та
надало технічний висновок станом на травень 2008 року про можливість збереження
та подальшого використання реконструйованих приміщень за призначенням, тобто у
якості нежитлових приміщень, оскільки реконструйовані приміщення відповідають
всім технічним, будівельним, санітарним та протипожежним нормам і правилам, не
порушують прав третіх осіб і не мають перешкод для подальшої експлуатації за
призначенням.

11.03.2008 року КП “Харківське міське
бюро технічної інвентаризації” виготовило Позивачу технічні паспорти вже на
нежитлові приміщення № № 3-1, 3-2, 3-3, 3-4 першого поверху, загальною площею
54,5 м2; № № 5-1, 5-2, 5-3, 5-4, 5-5, 5-6 другого поверху, загальною площею
86,2 м2; №№ 6-1, 6-2, 6-3, 6-4, 6-5, 6-6, 6-7, 6-8,  6-9, 6-10 другого поверху, загальною площею
118,3 м2; АДРЕСА_1, літ. “А-2”.

Але КП "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації", під час виготовлення технічного паспорту на
зазначені нежитлові приміщення, не внесло відповідних змін до реєстру речових
прав на нерухоме майно, посилаючись на відсутність правовстановлюючих
документів у Позивача на зазначені у технічному паспорті саме нежитлові
приміщення.

Порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно в Україні визначений Законом України „Про державну реєстрацію
речових прав та їх обмежень" та Тимчасовим положенням про порядок
реєстрації прав власності, затвердженим наказом Міністерства юстиції України
від 07.02.2002 р. N 7/5 і зареєстрованим у Мін'юсті 18.02.2002 р. за N 157/6445.

У відповідності до ст. 4 Закону речові права на нерухоме майно, зокрема,
право власності фізичних та юридичних осіб на нерухоме майно, що знаходиться на
території України підлягають обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до
Тимчасового положення, реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється
БТІ, на території яких розташований об'єкт нерухомості. Згідно із Тимчасовим
положенням міські бюро технічної інвентаризації, як державні реєстратори,
реєструють речові права на нерухоме майно на підставі, зокрема, свідоцтва про
право власності, яке повинно видаватися відповідною міською радою, тобто
відповідачем.

Проте, відповідач не видає свідоцтва
про право власності позивача на нежитлові приміщення, чим перешкоджає
реалізації прав власника або фактично оспорює право власності позивача на
нежитлові приміщення, які з'явилися після реконструкції квартири.

У відповідності до ч. 2 ст. 383 ЦК
України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій лому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці
зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і
правил експлуатації будинку". У відповідності до ст. ст. 317, 319 ЦК
України власник може на свій розсуд користуватися та розпоряджатися своєю
власністю за умови додержання прав інших осіб. Держава не має права втручатися
у здійснення власником своїх прав.

У відповідності до ст. 332 ЦК України
власник речі, переробивши річ не втрачає право власності на перероблену річ, а
навпаки є власником речі, яка створена у результаті переробки.

Відсутність
порушення прав будь-яких осіб підтверджується технічним висновком щодо
можливості безперешкодного використання реконструйованих приміщень.

У відповідності до ст. 41 Конституції
України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином позивач, який на
підставах, визначених законом, є власником квартир, у зв'язку із реконструкцією
квартир шляхом іх переробки (реконструкції) та зміною статусу приміщень квартир
на нежитлові приміщення не втрачає права власності на перетворені ним нежитлові
приміщення, а навпаки, має право вимагати у відповідності до закону визнання та
державної реєстрації його права власності на нежитлові приміщення, які
з'явилися після реконструкції ним квартири.

Також під час розгляду справи судом
не встановлено фактів порушення прав третіх осіб реконструкцією (переробкою)
позивачем своїх квартир. Натомість відповідач не надав суду жодного доказу,
яким би спростовувалося право власності позивача на перетворені ним нежитлові
приміщення колишніх квартир.

У відповідності до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог чи заперечень.

Позивачем
надані суду належні документальні докази, які підтверджують наявність у нього
права власності на квартири № № 5, 6 та 3 у АДРЕСА_1, при цьому суд зазначає,
що законом не встановлені такі наслідки як втрата права власності на річ
(майно) у разі її переробки чи зміни цільового призначення. Проте, як вже
зазначалося, відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував або
виключав би право власності позивача на реконструйовані ним нежитлові
приміщення.

У відповідності до ст. 41 Конституції
України ніхто не може бути позбавлений права власності, право приватної
власності є непорушним. У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України
захист права власності здійснюється судом, а власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Захист права власності здійснюється, зокрема, визнання
судом такого права за заявою власника.

У відповідності до ст. 19 Закону
підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав
на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме
майно, що набрали законної сили. У відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за захистом своїх
цивільних прав. Способом захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання
судом цього права.

У випадку визнання судом права
власності на нерухоме майно - таке право, згідно з нормами ст. ст. 181, 182 ЦК
України та Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" підлягає державній реєстрації в КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації».

Виходячи з вищевикладеного, на
підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 4, 19 Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” ст. ст. 15, 16, 182,
321, 331, 392 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33,
44, 49, 75, 82-85 ГПК України -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1(ІПН НОМЕР_1), право власності на нежитлові приміщення № № 3-1, 3-2,
3-3, 3-4 першого поверху, загальною площею 54,5 м2; № № 5-1, 5-2, 5-3, 5-4,
5-5, 5-6 другого поверху, загальною площею 86,2 м2; №№ 6-1, 6-2, 6-3, 6-4, 6-5,
6-6, 6-7, 6-8, 6-9, 6-10 другого поверху, загальною площею 118,3 м2; АДРЕСА_1,
літ. “А-2”.

Суддя
Лаврова Л.С.