ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"31"
липня 2008 р.
Справа №2/3932-А

За
позовом Управління  Пенсійного
фонду України у  Старокостянтинівському
районі

До приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Старокостянтинів

про стягнення 71грн.14коп.

Суддя   Т.В. Дячук, секретар судового засідання  Кордас Ж.А.

Представники  :

Від позивача
- не брав участі

Від відповідача -не з'явився

Суть спору : Позивачем заявлено вимоги  про стягнення з відповідача 71грн.14коп.
заборгованості по сплаті фіксованого розміру страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 1 квартал 2005 року.

Представник
позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи наданими
в матеріали справи доказами.

Ухвалою
від 06.06.2008р. відкрито провадження в адміністративній справі  та призначено судовий розгляд. Ухвала і
повістки надіслані сторонам рекомендованими поштовими відправленнями. Однак,
відомості про вручення відповідачу ухвали від 06.06.2008р. у суду відсутні. В
зв'язку з цим, ухвалою суду від 24.06.2008р. розгляд справи було відкладено на
31.07.2008р.

Ухвала
суду від 24.06.2008р. на адресу суду повернута з відміткою поштового
відділення „Укрпошта”, що відповідач за місцезнаходженням не знаходиться.

Відповідач, повідомлений належним чином про
розгляд справи, своїми процесуальними правами не скористався, заперечення на
позов не подав, позовні вимоги по суті не оспорив та повноважного представника
в засідання суду не направив.

31.07.2008р. на адресу суду від позивача
надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Позовні вимоги
підтримує у повному обсязі.

Розглядом   матеріалів
справи   встановлено   наступне:

Статтею 45 Закону України „Про державний
бюджет України на 2005 рік” №2285 від 23.12.2004 року встановлено фіксований
розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
для фізичних осіб -суб'єктів підприємницької діяльності , які обрали особливий
спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та членів сімей
зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької
діяльності, у розмірі мінімального страхового внеску, визначеного Законом
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших
законодавчих актів" №2505-4 від 25.03.2005р. визначено, що сплата та
зарахування до бюджетів і державних цільових фондів сум єдиного та фіксованого
податку для суб'єктів малого підприємництва здійснюється в порядку та на
умовах, які діяли до 01.01.2005 року. Зазначена норма набрала чинності з
31.03.2005 року.

За період з 01.01.2005 року по 30.03.2005 року
ОСОБА_1, як фізична особа -суб'єкт підприємницької діяльності, яка обрала
особливий спосіб оподаткування, відповідно до статті 45 Закону України „Про
державний бюджет України на 2005 рік" №2285-4 від 23.12.2004 року
(редакція якого була чинна до 31.03.2005 року) зобов'язаний був сплатити до
Пенсійного фонду України фіксований розмір страхових внесків за січень - лютий
2005р.,  із розрахунку 83 грн.84 коп. на
місяць (262 грн.*32%=83,84 грн.), та 30 днів березня 2005 року із розрахунку
81грн.14коп.

З 14 квітня 2006 р. набрав чинності Закон
України „Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської
діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності,
у зв'язку з неперерозподілом Державним казначейством України частини податків
до ПФУ, фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду
соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року -1 кварталу
2005 року” №3583 від 16.03.06р., який врегулював питання сплати фіксованої
ставки на рівні різниці між встановленою ставкою внеску - та частиною єдиного
або фіксованого податку, що не надійшли до Пенсійного фонду у зв'язку з
застосуванням Державним казначейством України норм діючого на той час Закону
України „Про державний бюджет України на 2005 рік" від 23.12.2004 року
№2285-4.

За період з 01.01.2005р. по
31.03.2005р. за   ПП ОСОБА_1 м.
Старокостянтинів  склався борг по сплаті
фіксованої розміру страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 71грн.14коп., що підтверджується актом про розрахунок
належних до сплати сум фіксованого розміру страхового внеску з урахуванням
частин фіксованого податку  №116 від
23.04.2008р..

Управлінням ПФУ у  Старокостянтинівському районі  відповідно до п.33 ст.106 Закону, було
пред'явлено до боржника вимогу про сплату боргу №Ф-917 від 24.04.2008р. на суму
71грн.14коп., яку надіслано на адресу боржника. Отримання відповідачем
29.04.2008р. даної вимоги
підтверджується  повідомленням про
вручення №271380.

Досліджуючи   надані
докази   та   оцінюючи
їх   у   сукупності,
судом  до  уваги

приймається  наступне:

З 01
січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09.07.2003 р.№1058-4 „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” , яким передбачено перехід
від системи пенсійного забезпечення до системи загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування і встановлення прямої залежності розмірів пенсій від
страхового стажу й заробітку, з якого були фактично обчислені та сплачені
внески до Пенсійного фонду. Відносини, що виникають між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються
вищезазначеним Законом. Положеннями ст.5 вказаного Закону встановлено, що
визначення платників страхових внесків, порядок нарахування, обчислення і сплати
страхових внесків регулюються виключно цим Законом.

Відповідно
до п.5 ст.14 та п.1 ст.15 Закону страхувальниками та платниками страхових
внесків є фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, в тому числі ті,
які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий
патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно
п. п. 4 та 6 пункту 2 статті 17 Закону №1058-4 від 09.07.2003 р. відповідач як
страхувальник - фізична особа -суб'єкт підприємницької діяльності зобов'язаний
подавати звітність територіальному органу Пенсійного фонду України у строки, в
порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, а також зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі
страхові внески.

Відповідно
до п. п. 4 пункту 8 Прикінцевих положень Закону №1058-4 фізичної особи
-суб'єкти підприємницької  діяльності, які
обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок, придбали спеціальний торговий
патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з
питань особливого способу оподаткування, сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом у фіксованому розмірі.

Відповідно
до статті 1 Закону №1058-4 від 09.07.2003 року мінімальний страховий внесок -
це сума коштів, що визначається як добуток мінімального розміру заробітної
плати на розмір страхового внеску, встановлених законом на день отримання
заробітної плати (доходу).

Згідно
п.п.8 п.3 ст. 106 Закону, у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу
органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом 10 робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у ній суму, то орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки
до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. Крім того, орган
Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення
недоїмки.

На підтвердження позовних вимог
позивачем  надано необхідні докази про
наявність заборгованості у відповідача та вжиття заходів її стягнення, відповідно
до вимог Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”  від 09.07.2003р.

Позовні вимоги позивача про стягнення з
відповідача заборгованості по сплаті фіксованого розміру страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  у сумі 71грн.14коп. відповідають чинному
законодавству та фактичним обставинам справи, обґрунтовані матеріалами справи
та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105,
158-163, 167, 254-259, п.п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов
управління  Пенсійного фонду
України у  Старокостянтинівському районі   до приватного підприємця ОСОБА_1 м.Старокостянтинів
про стягнення 71грн.14коп.  задоволити.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) на користь управління
Пенсійного фонду у
Старокостянтинівському районі (м. Старокостянтинів, 4, код 14150074)
заборгованість по сплаті фіксованого розміру страхового внеску в сумі
71грн.14коп. (сімдесят одну гривню
14 коп.)

Згідно
ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають
право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява
про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення,
апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Подаються до Львівського апеляційного господарського суду через суд
першої інстанції.

Згідно
ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.