ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.08 р.                     Справа № 8/185пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТК", , м.Донецьк

до відповідача Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Донецька”,

, м.Донецьк

про визнання права власності

Суддя Ємельянов А. С.

Представники:

від позивача: Кролівець В.О. – по дов.

від відповідача: Кочеткова В.В. – пров. юрисконс.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТК», м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Донецька”, м.Донецьк про визнання права власності на самовільно збудовані будівлі та споруди, а саме: тамбур (літера О-4) площею 3,9 кв.м в адміністративній будівлі (літера О-2); прибудову (літера З3) площею 14,7 кв.м і прибудову (літера З5) площею 35,9 кв.м в будівлі складу (літера З-1); антресоль в будівлі складу (літера А-1); контрольно-пропускний пункт (літера Н), а також на реконструйовані приміщення компресорної (літера Б-1) в побутовий корпус та бази холодильника в склад (літера А-1), які розташовані за адресою: 83085 м.Донецьк, вул.Баумана, 18а.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у нього права користування земельною ділянкою, на якій розташовано нерухоме майно, а також на відсутність з його боку будь-яких порушень прав інших осіб під час будівництва та проведення реконструкції спірних об’єктів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №01/2916 від 13.10.2008р. повідомив суд про ті обставини, що з його боку законні права та інтереси позивача ніяким чином не порушуються. Одночасно, відповідач стверджує про відсутність у позивача відповідних дозволів на проведення спірного будівництва.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Згідно зі свідоцтвом серії ЯЯЯ №333353 від 08.11.2006р., виданим Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування, позивачу на праві власності належить будівля бази холодильника літера А-1, будівля компресорної літера Б-1, будівля складу літера З-1, адміністративна будівля літера О-2, а також господарські споруди: сараї літери В, Г, Д, Е, басейн літера Ж, огородження літера №1, замощення І. Загальна площа перелічених вище будівель складає 3064,0 кв.м.

На підставі рішення виконавчого комітету Донецької міської ради №674/4 від 15.11.2006р. „Про надання Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТК" в оренду земельної ділянки для експлуатації існуючих будівель та споруд по вул.Баумана, 18а у Будьонівському районі” між виконавчим комітетом Донецької міської ради та позивачем 22.12.2006р. був укладений договір оренди.

За умовами вказаного договору позивач отримав у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 1,3108 га, яка розташована за адресою: 83045 м.Донецьк, вул.Баумана, 18а та на території якої знаходяться перелічені вище об’єкти нерухомого майна.

Виходячи зі змісту позовної заяви та наданих у судовому засіданні пояснень, на наданій в оренду земельній ділянці для здійснення статутних завдань позивачем були побудовані: в адміністративній будівлі – тамбур, в будівлях складу - прибудови та антресоль, а також контрольно-пропускний пункт. Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТК» було проведено реконструкцію приміщення компресорної в побутовий корпус та бази холодильника в склад.

Листом позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що знаходиться по вул.Баумана, 18а у Будьонівському районі м.Донецька.

У зв'язку з непроведенням відповідачем державної реєстрації права власності на зазначені вище будівлі, а також за відсутністю відповідних правоустановчих документів, позивачем заявлені вимоги про визнання права власності на спірне майно.

Відповідач у відзиві №01/2916 від 13.10.2008р. позовні вимоги не визнав, посилаючись на неправомірне будівництво позивачем спірних об'єктів.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Пунктом 5 ст.376 Цивільного кодексу України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаної статті, необхідними умовами для визнання права власності на самочинно збудоване майно є наявність у позивача права власності (користування) на земельну ділянку, на якій розташоване спірне майно, а також встановлення того факту, що самочинне будівництво не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, 22.12.2006р. виконавчим комітетом Донецької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТК» був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,3108 га, яка розташована за адресою: 83085 м.Донецьк, вул.Баумана, 18а.

При цьому, як вказує позивач, самовільне будівництво нерухомого майна та реконструкція об’єктів проведені ним у межах площі земельної ділянки, визначеної договором оренди від 22.12.2006р. Ці обставини з боку відповідача не спростовані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач як землекористувач має право на звернення до суду з вимогою про визнання його права власності на підставі п.5 ст.376 Цивільного кодексу України.

Згідно з наданими до матеріалів справи звітами, складеними Товариством з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „ДОНБАСМЕТАЛ” стан будівельних конструкцій тамбура в адміністративній 3-поверховій будівлі, контрольно-пропускного пункту, прибудови до будівлі складу, а також будівлі бази холодильника, реконструйованої в склад, знаходяться в задовільному стані. При цьому, будь-яких ушкоджень та дефектів, які перешкоджають нормальній експлуатації зазначеного майна не встановлено. Внаслідок проведення обстеження будівлі компресорної зроблено висновок про необхідність проведення ремонтних робіт щодо відновлення основних будівельних конструкцій. При цьому, у звіті зазначено, що компресорна придатна для експлуатації в якості побутового комплексу.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з того, що згідно з ліцензією серії АВ №193722 Товариству з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „ДОНБАСМЕТАЛ” надане право проводити обстеження технічного стану будівельних конструкцій, суд приймає до уваги вказані вище звіти як доказ дотримання позивачем будівельних норм і правил при проведенні будівництва та реконструкції спірних об’єктів.

За таких обставин, враховуючи надані до матеріалів справи документи щодо оцінки технічного стану тамбуру в адміністративній будівлі, прибудов, контрольно-пропускного пункту, а також реконструйованих об’єктів, суд дійшов висновку про відсутність порушень встановлених норм та правил при будівництві та переобладнанні спірного майна.

Посилання відповідача на відсутність з його боку оспорювання прав позивача на побудоване ним нерухоме майно спростовуються наданим до матеріалів справи відзивом №01/2916 від 13.10.2008р., в якому відповідач проти позову заперечує, посилаючись на відсутність у позивача відповідних дозволів на проведення спірного будівництва.

Одночасно, як вказувалося вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТК» звернулося до Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м.Донецька” з клопотанням про реєстрацію права власності на спірні будівлі.

Виходячи зі змісту надпису на клопотанні позивача, відповідачем було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно з посиланням на проведення самовільного будівництва.

Крім того, відповідно до ст.2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” відповідна державна реєстрація – офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно з п.18 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/98 від 31.01.2001р. „Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом” оскільки відповідно до пункту 5 розділу V „Прикінцеві положення” Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах.

На підставі вищевикладеного, враховуючи вимоги п.5 ст.376 Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги, що спірні об’єкти збудовані на земельній ділянці, користувачем якої є позивач, а також відсутність будь-яких доказів порушення будівництвом та реконструкцією спірних об’єктів прав інших осіб, позовні вимоги про визнання права власності на самовільно збудовані будівлі та споруди, а саме: тамбур (літера О-4) площею 3,9 кв.м в адміністративній будівлі (літера О-2); прибудову (літера З3) площею 14,7 кв.м і прибудову (літера З5) площею 35,9 кв.м в будівлі складу (літера З-1); антресоль в будівлі складу (літера А-1); контрольно-пропускний пункт (літера Н), а також на реконструйовані приміщення компресорної (літера Б-1) в побутовий корпус та бази холодильника в склад (літера А-1), які розташовані за адресою: 83085 м.Донецьк, вул.Баумана, 18а, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду у останнього були відсутні правоустановчі документи на спірне майно, за висновками суду, з боку відповідача не було припущено будь-яких неправильних дій, внаслідок яких виник спір по цій справі.

Таким чином, у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК», м.Донецьк до Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м.Донецька”, м.Донецьк задовольнити повністю.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК», м.Донецьк на тамбур (літера О-4) площею 3,9 кв.м в адміністративній будівлі (літера О-2); прибудову (літера З3) площею 14,7 кв.м і прибудову (літера З5) площею 35,9 кв.м в будівлі складу (літера З-1); антресоль в будівлі складу (літера А-1); контрольно-пропускний пункт (літера Н), а також на реконструйовані приміщення компресорної (літера Б-1) в побутовий корпус та бази холодильника в склад (літера А-1), які розташовані за адресою: 83085 м.Донецьк, вул.Баумана, 18а.

За згодою сторін у судовому засіданні 20.10.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 20.10.2008р.

Суддя