ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.10.08 р.                     Справа № 22/99

Суддя господарського суду Донецької області Лавриненко Л. В.

при секретарі судового засідання Настич Л. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Краматорського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Добропільської районної державної адміністрації та Ганнівської сільської ради

до: Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля

про стягнення до фонду охорони навколишнього природного середовища Ганнівської сільської ради шкоди, заподіяної у зв’язку зі зняттям ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу в сумі 5 528,91 грн.

за участю

прокурора: Сібільов Ю.В.

представників сторін:

від позивача 1: Калашнікова О.В. – за довір.

від позивача 2: Тітов О.В. - голова

від відповідача: Білецький О.О., Сосєдко В.П. – за довір.

від третьої особи

СУТЬ СПРАВИ:

Краматорський міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави в особі Добропільської районної державної адміністрації та Ганнівської сільської ради до Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля про стягнення до фонду охорони навколишнього природного середовища Ганнівської сільської ради шкоди, заподіяної у зв’язку зі зняттям ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу в сумі 5 528,91 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” та Земельного кодексу України, а саме зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу з земельної ділянки площею 0,37 га, яка використовується для будівництва повітряподающої свердловини.

Відповідач проти позову заперечує та у відзиві від 21.10.2008 р. зазначає, що відповідно до договору від 27.05.05 р. № 2-2005/251, зняття родючого шару ґрунту з земельної ділянки площею 0,37 га для монтажу бурової установки здійснювалось Донецьким ШПУ по бурінню стволів та свердловин ДХК „Спецшахтобуріння” в червні 2005 р., тобто до затвердження постановою Кабінету Міністрів України Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 25.07.07 р. № 963.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 р. фахівцями Управління з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України Відокремленим підрозділом „Шахта ”Добропільська” Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля.

За результатами перевірки був складений акт від 23.07.2008 р., яким зафіксований факт зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу з земельної ділянки площею 0,37 га, яка використовується для будівництва повітряподающої свердловини, що є порушенням ст. 168.

Відповідно до наданого суду розрахунку, розмір шкоди, заподіяної внаслідок зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, становить 5 528,91 грн.

Відповідно до довідки Відділу земельних ресурсів у Добропільському районі Донецької області від 07.10.08 р. № 498, земельна ділянка площею 0,37 га, зайнята Відокремленим підрозділом „Шахта ”Добропільська” Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля для будівництва повітряного стовбура на землях Ганнівської сільської ради Добропільського району, у власність або користування не надавалась, а згідно діючого законодавства до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями за межами населених пунктів здійснює Добропільська райдержадміністрація.

Крім того Відділ земельних ресурсів у Добропільському районі Донецької області зазначає, що нормативна грошова оцінка земель промисловості не проводилась.

Довідкою від 15.09.08 р. № 02-15/488 Добропільська районна державна адміністрація повідомила суд про те, що заяв та клопотань про надання спеціального дозволу для зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) від Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля не надходило.

Відповідач факту відсутності у нього дозволу на зняття ґрунтового покриву на момент виконання відповідних робіт не заперечує.

За результатами розгляду матеріалів справи суд вважає, що Краматорському міжрайонному природоохоронному прокурору повинно бути відмовлено у задоволенні позову за наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 по справі № 1-1/99 за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) було надане тлумачення поняття “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”. Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України під цим поняттям потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Як вбачається з позовної заяви, яка стала підставою для порушення справи № 22/99, а також наданих на вимогу суду письмових пояснень (вх. № 02-41/35958 від 09.10.2008 р.) прокурор наполягає на тому, що органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Добропільська районна адміністрація та Ганнівська сільська рада.

При цьому, обґрунтовуючи свою правову позицію з цього питання, прокурор посилається перш за все на правовідносини власності. Так, відповідно до ст. 13 Конституції України природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об’єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Крім того, прокурор посилається на ст. 33 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст. 15 та ст. 19 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, якими до компетенції місцевих рад та їх виконавчих органів віднесене здійснення контролю за додержанням вимог земельного та природоохоронного законодавства, використанням та охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.

Суд не може погодитись з такою думкою прокурора, виходячи з наступного.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” від 19.06.2003 р. № 963-IV (зі змінами та доповненнями).

Основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель, відповідно до ст. 2 цього Закону є:

забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України;

забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель;

запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення;

забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Об'єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Відповідно до ст. 5 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель”, ст. 19 Закону України “Про охорону земель” від 19.06.2003 р. № 962-IV та ст. 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а за додержанням законодавства про охорону земель - спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів.

Такими органами відповідно до ст. 9 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” є:

- у системі центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів - Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель і її територіальні органи;

- у системі центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів - Державна екологічна інспекція та її територіальні органи.

Моніторинг ґрунтів у системі центрального органу виконавчої влади з питань аграрної політики проводить Державна служба охорони родючості ґрунтів та її територіальні органи. .

Державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом:

проведення перевірок;

розгляду звернень юридичних і фізичних осіб;

участі у роботі комісій при прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об'єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель;

розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель;

проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Повноваження органів державної влади і органів місцевого самоврядування в галузі охорони земель наведені у розділі ІІ Закону України “Про охорону земель”.

Так, відповідно до ст. 12 цього Закону до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі охорони земель на території сіл, селищ, міст належать:

розробка, затвердження і реалізація цільових програм та документації із землеустрою щодо охорони земель відповідно до закону;

установлення обмежень (обтяжень) у використанні, тимчасова заборона (зупинення) чи припинення використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог законодавства в галузі охорони земель;

здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності;

економічне стимулювання раціонального використання та охорони земель відповідно до закону;

вирішення інших питань у галузі охорони земель відповідно до закону.

Згідно зі ст. 15 цього Закону до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі охорони земель належать:

забезпечення реалізації державної політики щодо використання та охорони земель;

участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм у галузі використання та охорони земель;

здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних з вилученням (викупом) земельних ділянок;

координація здійснення державного контролю за використанням та охороною земель;

економічне стимулювання раціонального використання та охорони земель відповідно до закону;

установлення обмежень (обтяжень) у використанні, тимчасова заборона (зупинення) чи припинення використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог законодавства в галузі охорони земель;

вирішення інших питань у галузі охорони земель відповідно до закону.

Повноваження центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі охорони земель та центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів у галузі охорони земель наведені у ст. ст. 16, 17 цього Закону.

Так, до повноважень центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі охорони земель належать:

внесення пропозицій щодо формування державної політики в галузі охорони земель і забезпечення її реалізації;

участь у розробленні та реалізації загальнодержавних і регіональних програм охорони земель;

здійснення державного контролю за використанням та охороною земель;

забезпечення здійснення моніторингу земель;

розроблення та затвердження відповідно до закону нормативно-правових актів, державних стандартів, норм і правил у галузі охорони земель;

здійснення контролю за розмірами та порядком визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних з вилученням (викупом) земельних ділянок;

забезпечення здійснення природно-сільськогосподарського, еколого-економічного, протиерозійного та інших видів районування (зонування) земель;

вирішення інших питань у галузі охорони земель відповідно до закону.

До повноважень центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів у галузі охорони земель належать:

участь у розробленні та реалізації загальнодержавних і регіональних програм використання та охорони земель;

здійснення державного контролю за використанням та охороною земель;

обмеження чи зупинення (тимчасово) або припинення діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форм власності відповідно до закону, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону земель;

участь у здійсненні природно-сільськогосподарського, еколого-економічного, протиерозійного та інших видів районування (зонування) земель;

участь у розробці нормативно-правових актів у галузі охорони земель;

участь у розробці та здійсненні заходів щодо економічного стимулювання використання та охорони земель;

організація моніторингу земель;

подання позовів про відшкодування шкоди і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства України про охорону земель;

здійснення міжнародного співробітництва з питань охорони земель;

вирішення інших питань у галузі охорони земель відповідно до закону.

Таким чином, комплексний аналіз ст. 2, ст. 5, ст. 9 “Про державний контроль за використанням та охороною земель”, ст. 19 Закону України “Про охорону земель”, ст. 188 Земельного кодексу України дає можливість чітко визначити перелік органів виконавчої влади, які здійснюють контролюючі функції держави у сфері охорони земель.

В свою чергу ст. 17 Закону України “Про охорону земель” серед наведеного переліку контролюючих органів чітко визначила суб’єкта, наділеного повноваженнями на звернення до суду з позовами про відшкодування шкоди і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства України про охорону земель.

Таким чином, необхідно розмежовувати правовідносини, які виникають у зв’язку з реалізацією функцій щодо розпорядження землею, та правовідносини, які виникають у сфері охорони земель.

Характеристика та специфіка контролю за використанням та охороною земель, який здійснюється органами місцевого самоврядування, визначені статтею 189 Земельного кодексу України.

За приписами цієї норми сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами здійснюється самоврядний контроль за використанням та охороною земель.

Таким чином, виходячи з комплексного аналізу наведених вище норм, суд зазначає, що Ганнівська сільська рада не здійснює функцій держави і не має делегованих повноважень у правовідносинах, пов’язаних контролем за використанням та охороною земель.

В свою чергу здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Добропільською районною державною адміністрацією не передбачає можливості безпосередньої перевірки та визначення розмірів шкоди і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства України про охорону земель.

За таких обставин суд вважає, що Краматорському міжрайонному природоохоронному прокурору у задоволенні позову повинно бути відмовлено у зв’язку з невірним визначенням особи, уповноваженої здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 82 – 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Краматорському міжрайонному природоохоронному прокурору у задоволенні позову, поданого в інтересах держави в особі Добропільської районної державної адміністрації та Ганнівської сільської ради до Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля про стягнення до фонду охорони навколишнього природного середовища Ганнівської сільської ради шкоди, спричиненої зняттям ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу в сумі 5 528,91 грн., відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття.

Суддя