ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.08 р.                     Справа № 15/146

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Енергостіл” м. Донецьк ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційне підприємство “Тріал” м. Донецьк ()

про стягнення боргу на загальну суму 48251,20 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Сергєєва О.В. за довіреністю б/н від 25.09.2008 р.

від відповідача: Косоногов О.П. – директор згідно наказу № 2 від 14.01.2005 р.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 30.09.2008 р. до 16.10.2008 р., з 16.10.2008 р. до 22.10.2008 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Енергостіл” м. Донецьк до товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційне підприємство “Тріал” м. Донецьк про стягнення боргу на загальну суму 48251,20 грн.

Ухвалою суду від 11.09.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/146, сторони зобов’язані надати документи та виконати певні дії.

У судовому засіданні позивачем та відповідачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між відповідачем (постачальник) та ТОВ „Донцемпром” (покупець) був укладений договір поставки № ДЦ 18/12-06 від 18.12.2006 р., за яким постачальник зобов'язаний протягом 30 робочих днів з моменту зарахування на його поточний рахунок попередньої оплати відповідно до п. 4.1.1 договору передати у власність покупцю обладнання, зазначене у специфікації № 1 до цього договору, яка є його невід’ємною частиною (завірені копії договору поставки та специфікації № 1 додані до позову, сторонами не оспорюються).

Покупець зобов'язаний згідно умов договору поставки здійснювати оплату за обладнання частинами у наступному порядку:

-          після вступу договору у силу протягом 10-ти банківських днів оплатити суму в 63000 грн., що фактично є передплатою за обладнання;

-          інші частини оплати здійснювати по факту поставки обладнання та підписання акту пусконалагоджувальних робіт.

Покупець свої зобов’язання щодо попередньої оплати у сумі 63000 грн. виконав, що підтверджується завіреними копіями платіжного доручення № 4 від 19.12.2006 р. та витягу з банківського рахунку від 19.12.2006 р., які додані до позову.

Постачальник у встановлений договором поставки строк обладнання покупцю не передав, чим порушив договірні зобов’язання.

Пунктом 5.2 договору поставки за прострочку поставки обладнання передбачена пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Специфікація № 1 передбачала поставку обладнання на суму 105000 грн., тобто саме на цю суму повинна нараховуватися пеня.

Таким чином у постачальника перед покупцем виникло зобов’язання поставити обладнання на суму 105000 грн., сплатити пеню за прострочення поставки обладнання на умовах вказаного договору.

У зв’язку з невиконанням постачальником умов договору щодо поставки обладнання у певний строк, покупець відмовився від отримання обладнання на суму 105000 грн. та вимагав від постачальника повернути суму попередньої оплати у розмірі 63000 грн., що зазначили представники сторін та підтверджується матеріалами справи.

Вказані грошові вимоги покупця постачальник прийняв та частково їх виконав, що підтверджується прибутковим касовим ордером та витягом з банківського рахунку від 19.04.2007 р. на суму 10000 грн., видатковою накладною № РН-0000004 від 16.03.2007 р. на суму 10668 грн. (була врахована як погашення грошових зобов’язань постачальника перед покупцем щодо повернення передплати згідно листа покупця від 01.06.2007 р.), витягом з банківського рахунку від 09.08.2007 р. на суму 2800 грн.

Таким чином грошова заборгованість постачальника перед покупцем зменшилася та склала 63000 – 10000 – 10668 – 2800 = 39532 грн.

На вказану суму покупець направляв постачальнику претензію вих. № 11 від 04.06.2008 р., отримання якої підтвердив відповідач у судовому засіданні.

Заборгованість на суму 39532 грн. постачальник покупцю на сплатив, що підтверджено матеріалами справи.

Між покупцем ТОВ „Донцемпром” та позивачем у даній справі був укладений договір про уступку права вимоги від 28.07.2008 р., за яким первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги до боржника за договором поставки № ДЦ 18/12-06 від 18.12.2006 р. Вказана уступка права вимоги не тягне будь-яких змін умов договору поставки для сторін. Завірена копія договору про уступку права вимоги додана до позову.

Новий кредитор направив боржнику претензію вих. № 377 від 29.07.2008 р. про оплату основного боргу у розмірі 39532 грн., пені у розмірі 8719,20 грн. за прострочення поставки обладнання, всього – 48251,20 грн. Отримання вказаної претензії 18.08.2008 р. та копії договору про уступку права вимоги директором відповідача особисто підтверджено матеріалами справи.

Але вказану суму боргу відповідач позивачу не погасив, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають зокрема з договору або іншого правочину.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Відповідно до ст. 693 того ж кодексу якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач у відзиві від 30.09.2008 р. на позовну заяву визнав позовні вимоги на загальну суму 48251,20 грн. (основний борг на суму 39532 грн., штрафні санкції на суму 8719,20 грн.), але у письмових поясненнях від 22.10.2008 р. вказує на домовленість між сторонами про заміну первісного зобов’язання відповідача поставити товар у певний строк на зобов’язання повернути суму попередньої оплати за непоставлений товар, вказана заміна зобов’язань відбулася з 19.04.2007 р., тобто з першої дати фактичного повернення відповідачем частково суми передплати іншій стороні договору поставки. На думку відповідача прострочення поставки обладнання закінчується 18.04.2007 р., тому розрахунок пені позивача стосовно кількості днів прострочення є невірним.

З вказаними доводами відповідача суд погоджується, тому за власною ініціативою перераховує пеню за прострочення поставки обладнання за період з 02.02.2007 р. (від цієї дати починає нараховувати пеню сам позивач у своєму розрахунку, доданому до позовної заяви) по 18.04.2007 р., що складає 76 днів прострочення. Розрахунок суми пені для стягнення наступний: 105000 грн. (вартість непоставленого обладнання) х 17% (подвійна облікова ставка НБУ у цей період) х 76 (кількість днів прострочення поставки) / 100% / 365 (кількість днів у 2007 р.) = 3716,71 грн. В іншій частині позовні вимоги по пені суд вважає необгрунтованими, тому стягненню вони не підлягають.

Згідно частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача у даній справі, пов’язані із визнанням основного боргу на суму 39532 грн. не суперечать законодавству та не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, тому позовні вимоги на вказану суму суд задовольняє.

Згідно ст. 49 ГПК України у зв’язку з частковим задоволенням позовних вимог суд покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 32-36; 43; 49; 78; 83-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційне підприємство “Тріал” (юридична адреса: 83055, м. Донецьк, пр. Грінкевича, 5; поштова адреса: 83001, м. Донецьк, вул. Постишева, 52/21; ; розрахунковий рахунок 2955 в ДРУ “ПриватБанк” м. Донецьк, МФО 335496) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Завод “Енергостіл” (юридична адреса: 83015, м. Донецьк, пр. Миру, 8; ; розрахунковий рахунок 8001 в ВАТ “АКБ “Капітал”, м. Донецьк, МФО 334969) суму 43248,71 грн. (а саме: основний борг у розмірі 39532,00 грн., пеню за прострочення поставки обладнання у розмірі 3716,71 грн.), витрати по сплаті державного мита у розмірі 432,49 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 105,77 грн.

В іншій частині щодо стягнення пені у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 22.10.2008 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 24.10.2008 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання судом.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя