ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" вересня 2008 р.

Справа № 20/174-08-3465

За позовом: Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради;

До відповідача: Колективного підприємства „ЕДЕМ -2”

про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 10 661,6 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача: Севостьянова С.О., діюча за дов. №01-13/163 від 14.01.2008року.

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ: Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить розірвати договір оренди №70/34 від 08.08.2003р., укладений в новій редакції 25.04.2007р., між Представництвом по управлінню комунальною власністю та Колективним підприємством „ЕДЕМ-2”, виселити Колективне підприємство „ЕДЕМ-2” на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради з нежилого приміщення підвалу, загальною площею 119,9 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 103-а, та стягнути з Колективного підприємства „ЕДЕМ-2” заборгованість з орендної плати в сумі 9762 грн. 78 коп., пеню в сумі 898,82 грн. а також витрати по сплаті державного мита в сумі 191 грн. 61 коп. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши на вимогу суду обґрунтований та уточнений розрахунок заборгованості.

Відповідач, Колективне підприємство „ЕДЕМ-2”, у судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом надсилання судових ухвал на адресу, зазначену у договорі, а також довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданої на запит суду станом на 5.09.2008р., та довідці головного управління статистики в Одеській області.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Між Колективним підприємством „ЕДЕМ-2” та Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради було укладено договір оренди нежитлового приміщення підвалу №70/34 від 08.08.2003р., який було викладено у новій редакції та посвідчено нотаріально 25.04.2007року.

Відповідно до умов договору відповідачу у строкове платне користування та володіння було передано нежиле приміщення підвалу, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківіська, 103-а, загальна площа якого була змінена додатковим погодженням від 25.04.2006 року до первісного договору на підставі технічного паспорту ОМБТІ та РОН від 12.10.2006 року та свідоцтва на право власності ЯЯЯ №987337 від 04.09.2006року, та склала 119,9 кв.м. Термін дії договору оренди у новій редакції визначений п.1.3 договору до 25.04.2012р.

Згідно з умовами укладеного у новій редакції договору №70/34, а саме п.2.1, орендна плата визначається на підставі ст.19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного та комунального майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995року №786 зі змінами та доповненнями до неї.

Відповідно до п. 2.2 договору за орендоване приміщення орендар зобов’язується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 1747 грн. 74 коп., без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Відповідно до п. 2.4 договору оренди №70/34 від 08.08.2003року (в новій редакції 25.04.2007р.), орендар вносить орендну плату щомісячно до 15-го числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Крім того, відповідно до умов п. 2.5 договору, за повідомленням Орендодавця розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради з дня їх вступу у законну силу.

Згідно до п.4.1. договору вказане у п.1.1 приміщення передається в оренду виключно під розміщення складу, кафе.

Згідно до п. п. 5.1, 5.2 зазначеного договору за невиконання або неналежне виконання обов’язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки у відповідності з чинним законодавством. За несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Враховуючи постійне порушення орендарем порядку внесення плати за користування приміщенням, Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, звернулось на адресу Орендаря з пропозицією від 26.06.2008р. за №01-13/6577 про розірвання договору оренди №70/34 від 08.08.2003р., який укладено у новій редакції 25.04.2007року, та сплату заборгованості по орендній платі.

Приймаючи до уваги, що зазначене повідомлення було повернуто за закінченням строку зберігання, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Проаналізувавши надані позивачем докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає предметом договору, належить до комунальної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 3 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі, зокрема, невиконання сторонами своїх зобов’язань.

Зазначене цілком кореспондується зі ст.651 ЦК України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

В абзаці другому пункту 13 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 25.05.2000р. №02-5/237 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про оренду державного та комунального майна” зазначено, що підставою для розірвання договору може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного з його зобов’язань, передбачених ст. 18 Закону України „Про оренду держаного та комунального майна”.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Такий же обов"язок встановлений також п. п.1,2 ст. 762 ЦК України.

У відповідності до ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Враховуючи неодержання позивачем відповіді на пропозицію у встановлений законом строк з урахуванням часу поштового обігу, ним обґрунтовано, у відповідності з п. 4 ст. 188 ГК України, передано спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості (а.с.43,44 ), та не спростовано відповідачем, Колективним підприємством „ЕДЕМ-2”, в порушення вищезазначених приписів закону та договору, постійно не дотримувалося встановлених строків внесення орендної плати, що спричиняло наявність заборгованості по сплаті за користування комунальним майном.

Проаналізувавши стан та строки розрахунків сторін по орендній платі, суд доходить висновку про те, що постійна недоплата орендної плати і, як наслідок, наявність постійної заборгованості у декілька тисяч гривень є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги, що останній платіж був зроблений ще у червні 2008 року, суд вважає позовні вимоги щодо розірвання договору обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ст. 202 ГК України господарське зобов’язання припиняється, зокрема, у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

За таких обставин, враховуючи відсутність правових підстав на зайняття Колективним підприємством „ЕДЕМ –2” нежилого приміщення підвалу, загальною площею "119,9" кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Стороопортофранківська, 103-а, позовні вимоги в частині виселення підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення заборгованості по орендній платі та пені, суд зазначає наступне. Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно до п. п.1,2 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що в порушення ст.33 ГПК України, належних доказів перерахування орендної плати відповідачем не надано, вимоги позивача про стягнення орендної плати в сумі 9762 грн. 78 коп., заявлені на підставі розрахунку, який перевірено судом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконанння господарського зобов'язанння. Згідно до ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.2 договору оренди нежитлового приміщення №70/34 від 08.08.2003р., укладеного у новій редакції 25.04.2007р., за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Перевіривши наданий розрахунок пені, суд доходить висновку про його обґрунтованість за виключенням неустойки, нарахованої за серпень 2007р., в сумі 80,59 грн. Зазначений висновок зроблений судом на підставі того, що в порушення вищезазначених законодавчих вимог пеню за серпень 2007 року позивачем нараховано не на суму, яка підлягає сплаті за серпень, а саме: 2186,48 грн. (графа 5 розрахунку (а.с. 43), а на залишок заборгованості -5609,53 грн. (графа 8 розрахунку (а.с. 43). З урахуванням викладеного, задоволеннню підлягають вимоги про стягнення пені в сумі 818 грн. 23 коп.

Відповідно до ст. ст. 44,49 ГПК України, витрати по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Розірвати договір №70/34 від 08.08.2003р. (в новій редакції 25.04.2007р.), укладений між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, п/р 1909 в ГУДКУ в Одеській області, МФО 328011, ) та Колективним підприємством „ЕДЕМ-2” (65020, м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 103а; ідентифікаційний код 13909195).

3.          Виселити Колективне підприємство „ЕДЕМ-2” (65020, м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 103-а; ідентифікаційний код 13909195) на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, п/р 1909 в ГУДКУ в Одеській області, МФО 328011, ) з нежилого приміщення підвалу, загальною площею 119,9 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 103-а.

4.          Стягнути з Колективного підприємства „ЕДЕМ-2” (65020, м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 103а; ідентифікаційний код 13909195) на користь Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської Ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, п/р 1909 в ГУДКУ в Одеській області, МФО 328011, ) –9762 /дев’ять тисяч сімсот шістдесят дві/ грн. 78 коп. орендної плати; 818 /вісімсот вісімнадцять/ грн. 23 коп. пені; 190 /сто дев’яносто/ грн. 81 коп. витрати по сплаті державного мита та 117 /сто сімнадцять/ грн. 11 коп. витрати на ІТЗ судового процесу.

5. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Щавинська Ю.М.

рішення підписано 22.09.2008р.