ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.09.08 р.                     Справа № 44/156пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою підприємства інвалідів „Владислава” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організацій інвалідів України” (представник до судового засідання не з’явився) до відкритого акціонерного товариства „Науково-виробниче підприємство „Оснастка” (представник до судового засідання не з’явився) та до Науково-дослідного інституту праці і зайнятості населення Міністерства праці та соціальної політики України (представник Спіцина Т.М., довіреність від 21.08.08 року), про:

§          припинення зобов’язання підприємства інвалідів „Владислава” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організацій інвалідів України” щодо повернення відкритому акціонерному товариству „Науково-виробниче підприємство „Оснастка” устаткування та оснащення, переданого по договору про спільну діяльність від 11.05.01 року відповідно до накладної від 16.04.02 року та акту приймання-передачі від 11.05.01 року;

§          покладення на Науково-дослідний інститут праці і зайнятості населення Міністерства праці та соціальної політики України зобов’язання щодо повернення відкритому акціонерному товариству „Науково-виробниче підприємство „Оснастка” устаткування та оснащення, переданого по договору про спільну діяльність від 11.05.01 року відповідно до накладної від 16.04.02 року та акту приймання-передачі від 11.05.01 року, -

ВСТАНОВИВ:

Підприємство інвалідів „Владислава” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організацій інвалідів України” (далі – Підприємство) звернулося до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства „Науково-виробниче підприємство „Оснастка” (далі – Товариство) про припинення зобов’язання Підприємства передати Товариству устаткування та оснащення, передане по договору про спільну діяльність від 11.05.01 року (далі – Договір) відповідно до накладної від 16.04.02 року та акту приймання-передачі від 11.05.01 року (далі – Устаткування), а також про покладення судом зобов’язання щодо повернення Товариству Устаткування на іншу юридичну особу – Науково-дослідний інститут праці і зайнятості населення Міністерства праці та соціальної політики України (далі – Інститут). Позовні вимоги Підприємства ґрунтуються на тому, що наявне зобов’язання Підприємства щодо повернення Устаткування Товариству не може бути виконане, оскільки Устаткування перебуває у розпорядженні Інституту, який самовільно захопив приміщення в будинку 32 по бульвару Машинобудівників в місті Краматорську, в якому Підприємство зберігало Устаткування.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги та висунув клопотання щодо залучення третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

Представник відповідача Товариства заперечив проти позову, зазначивши, що зобов’язання повернути Устаткування покладене судом саме на Підприємство відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 27.03.08 року у справі № 44/347пд, тому жодних підстав для переведення зазначеного обов’язку на іншу особу – немає.

Відповідач Інститут заперечив проти позову, зазначивши, що Устаткування у розпорядженні Інституту відсутнє, наразі приміщення в будинку 32 по бульвару Машинобудівників в місті Краматорську передане у користування іншому суб’єкту – Донбаському міжрегіональному центру професійної реабілітації інвалідів.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 10 до 30 вересня 2008 року, представники Підприємства та Товариства до останнього судового засідання не з’явилися, однак це не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Вислухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємства не підлягає задоволенню.

Господарським судом Донецької області на теперішній час вже встановлено низку фактів, які мають вирішальне значення для оцінки правовідносин у поточному спорі, зокрема, рішенням господарського суду Донецької області від 27.03.08 року у справі № 44/347пд зобов’язано Підприємство повернути Товариству Устаткування.

Означене судове рішення, по якому брали участь і сторони по справі № 44/156пн, набрало законної сили 03.06.08 року з прийняттям відповідної постанови Донецького апеляційного господарського суду, яким рішення суду першої інстанції залишене без змін, тому встановлені ним факти не повинні доводитися знову при вирішенні справи № 44/156пн в порядку статті 35 ГПК України. Сторонами процесу № 44/156пн факти, викладені у судовому рішенні у справі № 44/347пд – в загальному порядку не спростовані, а норми статті 124 Конституції України визначають обов’язковість виконання усіма суб’єктами прав судового рішення у справі № 44/347пд.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 „Совтрансавто-Холдинг” проти України”, а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 „Брумареску проти Румунії” встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки в силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є приоритетним джерелом права для національного суду, суд вважає безсумнівним той факт, що зобов’язання щодо повернення Товариству Устаткування лежить саме на Підприємстві – причому ці факти не можуть ставитися судом під сумнів та є такими, які знімають необхідність додаткового доведення зазначених обставин та фактів.

Суд також враховує й те, що заяви про перегляд судового рішення у справі № 44/347пд за нововиявленими обставинами, заяви про зміну порядку або способу виконання рішення господарського суду від 27.03.08 року у справі № 44/347пд – Підприємством не подавалися.

За загальними правилами господарського процесу (стаття 33 ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується в першу чергу позивача, який зобов’язаний доказати факти та обставини, на підставі яких він вимагає задоволення його позовних вимог.

Наразі, позивачем не доведено жодного з юридичних фактів, які є предметом доказування у справі № 44/156пн – ані факту наявності Устаткування у приміщенні в будинку 32 по бульвару Машинобудівників в місті Краматорську, ані факту належності відповідачам приміщення в будинку 32 по бульвару Машинобудівників в місті Краматорську або факту захоплення Товариством або Інститутом приміщення в будинку 32 по бульвару Машинобудівників в місті Краматорську, ані факту перебування Устаткування у розпорядженні когось з відповідачів.

До того ж, позивачем не доведено суду юридичного факту припинення зобов’язання щодо повернення Устаткування Товариству на підставах, визначених нормами статей 598-609 ЦК України.

Таким чином, причиною відмови у задоволенні позову є доказова та правова безпідставність позовних вимог. Клопотання про залучення до справи № 44/156пн в порядку статті 27 ГПК України Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області – судом відхиляється з огляду на те, що рішення у справі № 44/156пн не може вплинути на господарські права та обов’язки зазначеного державного правоохоронного органу.

Відповідно до статті 49 ГПК України, суд не вирішує питання про стягнення з позивача судових витрат у справі. через звільнення позивача від сплати державного мита відповідно до пункту 28 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”.

На підставі означених норм міжнародного та національного матеріального права, керуючись ст.ст.1, 22, 33, 35, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову підприємства інвалідів „Владислава” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організацій інвалідів України” до відкритого акціонерного товариства „Науково-виробниче підприємство „Оснастка” та до Науково-дослідного інституту праці і зайнятості населення Міністерства праці та соціальної політики України про:

§          припинення зобов’язання підприємства інвалідів „Владислава” Всеукраїнської організації інвалідів „Союз організацій інвалідів України” щодо повернення відкритому акціонерному товариству „Науково-виробниче підприємство „Оснастка” устаткування та оснащення, переданого по договору про спільну діяльність від 11.05.01 року відповідно до накладної від 16.04.02 року та акту приймання-передачі від 11.05.01 року;

§          покладення на Науково-дослідний інститут праці і зайнятості населення Міністерства праці та соціальної політики України зобов’язання щодо повернення відкритому акціонерному товариству „Науково-виробниче підприємство „Оснастка” устаткування та оснащення, переданого по договору про спільну діяльність від 11.05.01 року відповідно до накладної від 16.04.02 року та акту приймання-передачі від 11.05.01 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя

Надруковано у 4 примірниках:

1-3 –сторонам

4 –господарському суду Донецької області