СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.05.08
Справа №  28/156/08

Суддя

За позивом:
Концерну “Міські теплові мережі”, м.Запоріжжя

До відповідача:
Приватного підприємця ОСОБА_1,
м.Запоріжжя

Суддя    О.В. Яцун

Представники:

від позивача: Юрковська
О.А. -представник на підставі довіреності №4/27 від 02.01.2008р.

від відповідача: не
з'явився

Заявлені вимоги про стягнення з ПП
ОСОБА_1 1438грн.66коп. основного боргу на підставі договору №4173К від
10.12.03р. “На постачання теплової енергії.

Ухвалою господарського суду Запорізької
області від 26.03.2008р. порушено провадження у справі №28/156/08, судове
засідання призначено на 14.04.08р.

В зв'язку з неявкою представника
відповідача в судове засідання та з метою об'єктивного та всебічного розгляду
справи судове засідання було відкладено на 19.05.2008р.

Розгляд справи продовжено
19.05.2008р.

Представником позивача було
заявлено клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представником
позивача було заявлено клопотання про припинення провадження в частині вимог
про стягнення 500,00 грн. основного боргу, оскільки відповідачем сплачено дану
суму боргу, що підтверджується відповідними документами.

Клопотання судом задоволено.

На підставі зазначеного,
представник позивача просить суд стягнути з ПП ОСОБА_1 938грн.66коп. основного
боргу за спожиту теплову енергію.

Відповідач заявлені позовні вимоги
не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове
засідання за викликом не з'явився, правом надати відзив на позов не
скористався. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено
належним чином. Згідно до п. 3.6 роз'яснень президії ВГСУ від 18.09.1997 р. №
02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального
кодексу України” (з наступними змінами та доповненнями) особи, які беруть
участь у справі,  вважаються  повідомленими про час і місце її розгляду
судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою
адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. До повноважень господарських судів не віднесено установлення
фактичного місця знаходження юридичних осіб -учасників судового процесу.
Відповідні процесуальні документи надіслані згідно з поштовими реквізитами
учасників процесу. Згідно із довідкою Єдиного державного реєстру юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців. Адреса ОСОБА_1 -АДРЕСА_1. Саме на цю адресу
надсилалась кореспонденція.

Зазначене свідчить, що судом
здійснені всі заходи для повідомлення відповідача про час та місце розгляду
справи належним чином.

Згідно ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення
спору по суті.

Суд визнав надані документи
достатніми для прийняття рішення. У відповідності до норм ст. 85 ГПК України
представнику позивача за його згодою було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши представників позивача,
вивчивши матеріали справи, суд встановив,

Правовідносини сторін є
господарськими.

Згідно з ч.І ст.175 ГК України
майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають
між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності,
в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених
Господарським кодексом України.

Згідно зі ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать надані до суду
документи, 10.12.03р. між Концерном “Міські теплові мережі” та ОСОБА_1
укладено  договір на постачання теплової
енергії, за умовами якого позивач (енергопостачальна організація) взяв на себе
зобов'язання постачати теплову енергію та гарячу воду в потрібних обсягах у
період з 01.12.2003р. по 30.11.2004р.

Пунктом 6.3 договору встановлено,
що Енергопостачальна організація після 7-го числа місяця, наступного за
розрахунковим надає Споживачу рахунок за фактично спожиту населенням теплову
енергію, акт виконаних робіт  податкову
накладну. Відповідно до п.6.4 договору сторони передбачили, що споживач
зобов'язаний до 13-го числа місяця, наступного за розрахунковим оформити та
повернути “Енергопостачальній організації” акт виконаних робіт, яким
підтверджується обсяг фактично спожитої теплової енергії. Пунктом 6.5 договору
встановлено, що підставою для розрахунків Споживача та Енергопостачальною
організацією є акт надання послуг, підписаний обома сторонами.

На виконання умов договору позивач
у період з листопада 2007р. по грудень 2007р. здійснив поставку відповідачу
теплової енергії та гарячої води на загальну суму 1438грн.66коп., що
підтверджується рахунками за поставлену теплову енергію.

Згідно із п.6.3 договору позивач у
належні терміни надав ПП ОСОБА_1 рахунки за фактично спожиту теплову енергію,
акти виконаних робіт та додаткові накладні.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК
України зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлені  законом або договором терміни.

Однак, відповідач договірних
зобов'язань належним чином не виконав, оплату за отриману теплову енергію у
встановлений договором строк, в повному обсязі не здійснив, чим порушив умови
договору.

В зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов договору 17.03.2008р. на його адресу був направлений лист
№247 (з рахунками, податковими накладними, актами виконаних робіт, актами
звірок взаєморозрахунків) з проханням у семиденний строк сплатити отриману
теплову енергію.

Статтею 530 ЦК України встановлено,
якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його
виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зазначений лист залишився
відповідачем без відповіді.

В зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов договору, станом на 22.02.2008р. заборгованість за спожиту
теплову енергію та гарячу воду за період з листопада 2007р. по  лютий 2008р. склала 1438грн.66коп.

Разом з тим, на день розгляду
спору, суду надані докази (які залучені до матеріалів справи) часткової сплати
відповідачем заборгованості в розмірі 500грн.00коп.

Таким чином, сума боргу за спожиту
відповідачем теплову енергію та гарячу воду за період листопад 2006р. - лютий
2008р. на момент розгляду справи становить 938грн.66коп.

Оскільки відповідач розрахунок в
сумі 500грн.00коп. здійснив після заявлення позову, провадження в цій частині
вимог підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України з віднесенням на
відповідача судових витрат, оскільки спір
доведений до суду з його вини.

Факт наявності заборгованості у
розмірі 500грн.00коп. підтверджується матеріалами справи.

Глава  50
ЦК  України  передбачає
підстави  та  умови
припинення зобов'язання.
Зобов'язання відповідача оплатити надані послуги не припинено.

На день розгляду спору відповідач
оплату наданих послуг не довів, будь-яких претензій щодо виконання послуг
позивачу не пред'явив, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі
938грн.66коп. слід визнати документально підтвердженими, нормативно
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на  відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст.44, 49, п 1-1 ст.
80, ст.ст.82-85 ГПК України, ст.526 ЦК України, ст. ст.  175, 193 ГК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентиф. код НОМЕР_1) на користь Концерну “Міські теплові
мережі” (69091, м.Запоріжжя, бул. Гвардійського, 137, фактична адреса: 69097,
м.Запоріжжя, вул. Задніпровська, 5 р/р 0001 в АКБ “Індустріалбанк”
м.Запоріжжя, МФО 313849, ) 938(дев'ятсот тридцять
вісім)грн.66коп. заборгованості за поставлену теплову енергію та гарячу воду,
102(сто дві)грн.00коп. державного мита та 118(сто вісімнадцять)грн.00коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В частині стягнення 500грн. 00коп.
основного боргу провадження припинити.

Суддя                                                                                О.В.
Яцун