ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2008 р.

№
44/62пн

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Борденюк
Є.М. (головуючий),

Харченка
В.М.,

Гончарука
П.А.

розглянувши  у відкритому

судовому
засіданні у м. Києві

касаційну
скаргу

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особиОСОБА_1

на
постанову

від
03.06.2008

Донецького
апеляційного

господарського
суду

у
справі

№
44/62пн

господарського
суду

Донецької
області

за
позовом

Товариства
з обмеженою відповідальністю "КБО"

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особиОСОБА_1

про

визнання
неправомірним користування нерухомим майном та зобов'язання звільнити
приміщення

В
судове засідання представники сторін не з'явилися, про час і місце слухання
справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю "КБО" звернулося
з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про
визнання неправомірним користування відповідачем приміщенням площею 48 м2,
яке знаходиться за адресоюАДРЕСА_1, та зобов'язання відповідача звільнити
зазначене приміщення.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 24.03.2008 у справі № 44/62пн позов
задоволено частково. Зобов'язано суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну
особуОСОБА_1 звільнити займане приміщення площею 48 м2 за адресою
АДРЕСА_1. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою
Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2008, за тією ж справою,
вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У
касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову апеляційного суду від
03.06.2008 та рішення суду першої інстанції від 24.03.2008. Скарга мотивована
тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального
та матеріального права, зокрема, ст.ст. 35, 43 ГПК України, ст. 777 ЦК України,
ст. 285 ГК України.

Відзиву
на касаційну скаргу позивач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши
доповідача, перевіривши правильність застосування Донецьким апеляційним
господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

До
такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як
встановлено попередніми судовими інстанціями, 11.10.2005 між сторонами у справі
був укладений договір оренди приміщення загальною площею 48 м2, яке
розташоване за адресоюАДРЕСА_1, строком з 11.10.2005 до 11.09.2006.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 08.02.2007 у справі № 25/432пн за
позовом товариства "КБО" до приватного підприємця -фізичної особи
ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні приміщенням, розташованим за
адресою АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання СПД - фізичної особи ОСОБА_1 звільнити
зазначене приміщення, у задоволенні позову відмовлено. Цим же рішенням
встановлено, що договір оренди від 11.10.2005 був пролонгованим сторонами на
такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, а тому
згідно рішення у справі № 25/432пн суд першої інстанції дійшов висновку, що
строк його дії припинився з 11.08.2007.

Судами
також було встановлено, що листом від 13.08.2007 орендодавець повідомив
орендаря про закінчення строку дії договору та необхідність звільнення
орендованого приміщення. При цьому зазначив, що договір пролонгований не буде.
У цьому ж зв'язку, позивач листом від 13.09.2007 вимагав від відповідача
негайного звільнення приміщення та сплати орендних платежів за липень-вересень
2007 року.

Вищенаведеним
обставинам, які повністю відповідають наявним матеріалам справи, суди дали
належну оцінку, і з урахуванням вимог ст. 785 ЦК України, ст. 284 ГК України,
дійшли до правильного висновку про наявність правових підстав для часткового
задоволення позову шляхом зобов'язання відповідача звільнити займане приміщення
площею 48 м2, яке знаходиться за адресоюАДРЕСА_1.

Посилання
скаржника у касаційній скарзі на те, що він не отримував листів про звільнення
орендованого приміщення, також були предметом судового дослідження у судах
попередніх інстанцій і обґрунтовано не прийняті до уваги, оскільки такі
твердження спростовуються наявними матеріалами справи.

Враховуючи
вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що інші наведені у касаційній скарзі
доводи висновків попередніх судових інстанцій не спростовують, суд не приймає
їх до уваги і вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого
законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особиОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 03.06.2008 та рішення
господарського суду Донецької області від 24.03.2008 у справі № 44/62пн
залишити без змін.

Головуючий
Борденюк Є.М.

Суддя
Харченко В.М.

Суддя                                                                                                   Гончарук
П.А.