ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.10.08                                                                                           Справа № 4/170

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Г.І. Мельник

суддів: Д.Ф. Новосад

О.В. Михалюк

розглянувши апеляційну скаргу Управління міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород б/н від 01.08.2008 року

на рішення господарського суду Закарпатської області від 04.06.2008 року

у справі № 4/170

за позовом: Ужгородського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ужгородської районної державної адміністрації, м. Ужгород, в особі Баранинської сільської ради, с. Баранинці Ужгородського району

до відповідача-1: Управління міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача-2: Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород

про відшкодування 1 716 544 грн. втрат сільськогосподарського виробництва,

За участю представників:

від Ужгородської міжрайонної прокуратури: не з’явився;

від прокуратури Львівської області: Макогон Ю.І. –прокурор відділу (посвідчення № 28 від 12.03.2007 року);

від позивача-1: Павлик М.В. –завідувач юридичного сектору (довіреність № 4/02-38 від 08.01.2008 року);

від позивача-2: Стецяк Т.І. (довіреність від 06.10.2008 року);

від відповідача-1: не з’явився;

від відповідача-2: Павлюк А.М. –начальник юридичного управління (довіреність № 02-11/197 від 12.05.2008 року),

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Закарпатської області (суддя Л.С. Журавчак) від 04.06.2008 року у справі № 4/170 поновлено строк позовної давності, позовні вимоги задоволено повністю, визнано управління міського господарства Ужгородської міської ради процесуальним правонаступником управління житлово-комунального господарства м. Ужгорода, стягнуто з управління міського господарства Ужгородської міської ради на користь Баранинської сільської ради суму 1716544 грн. на відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва із зарахуванням вказаної суми на спеціальні рахунки: Баранинської сільської ради (60%) –суму 1 029 926,40 грн.; Ужгородської районної ради (15%) – суму 257 481,60 грн.; Закарпатської обласної ради (25%) –суму 429 136,00 грн..

Відповідач-1 –Управління міського господарства Ужгородської міської ради з постановленим рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає дане рішення необґрунтованим та таким, що прийняте з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник обґрунтовує свої вимоги тим, що місцевим господарським судом безпідставно поновлено пропущений строк позовної давності, оскільки позивачі поважність причин пропуску цього строку або перешкод у реалізації свого права на звернення до суду не довели. Покликається на те, що згідно розпорядження голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 18.12.1998 року № 470 Управління житлово-комунального господарства м. Ужгорода зобов’язано відшкодувати сільсько-господарські втрати у двомісячний строк після затвердження у встановленому законом порядку проекту відведення земельної ділянки, однак до сьогоднішнього часу проект землеустрою не затверджений, жодного рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки відповідною радою не приймалося. Водночас, стверджує, що на даний час оскаржувана земельна ділянка використовується КАТП м. Ужгорода, що підтверджується матеріалами справи, а тому Управління міського господарства Ужгородської міської ради її не використовує. Посилається також на те, що суд першої інстанції стягнув з відповідача-1 на користь Закарпатської обласної ради 25 % від суми позову, не залучивши останню до участі у справі, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки суд вирішив питання про права і обов’язки особи, яка не була залучена до справи. Крім того, зазначає, що провадження у даній справі було порушено за правилами КАС України, але в процесі розгляду справи прокурор змінив позовні вимоги і спір став підвідомчий господарському суду, а тому місцевий господарський суд повинен був закрити провадження у справі на підставі ст. 157 КАС України.

Апелянт явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 363609, тому колегія вирішила розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, з підстав наведених у ній, просив апеляційну скаргу задоволити, а рішення господарського суду Закарпатської області від 04.06.2008 року скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Прокурор та представники позивачів проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора, представників позивачів та відповідача-2, колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про порушення та неправильне застосування господарським судом Закарпатської області норм процесуального права.

При цьому колегія виходила з наступного.

Аналізом матеріалів справи колегією встановлено, що 22.08.2006 року Ужгородський міжрайонний прокурор звернувся до господарського суду Закарпатської області в інтересах держави в особі Ужгородської районної державної адміністрації та Баранинської сільської ради з позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства м. Ужгорода, до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, в якій просив визнати незаконними дії Ужгородської міської ради та Управління житлово-комунального господарства м. Ужгорода, зобов’язати останнього повернути самовільно зайняту земельну ділянку, яка була виділена під будівництво полігону твердих побутових відходів із земель запасу Ужгородської районної ради на території Баранинської сільської ради, зобов’язати Управління житлово-комунального господарства м. Ужгорода привести зазначену земельну ділянку у придатний для використання стан.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 23.08.2006 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України та відкрито провадження у адміністративній справі № 4/170.

29.05.2007 року Ужгородським міжрайонним прокурором подано заяву (№ 03/1664 вих. 07 від 21.05.2007 року) з вимогою змінити позовні вимоги, а саме: відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва, завдані внаслідок вилучення їх для потреб, не пов’язаних із сільськогосподарським виробництвом, обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель внаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю Управління житлово-комунального господарства м. Ужгорода та виконкому Ужгородської міської ради на загальну суму 1 716 544,00 грн.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 07.04.2008 року у зв’язку із зміною предмета позову дану справу призначено до розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України та судове рішення постановлено з урахуванням змінених

позовних вимог за правилами ГПК України.

Однак, колегія, проаналізувавши вимоги чинного законодавства та матеріали справи

вважає, що судом допущено порушення вимог процесуального законодавства.

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Підвідомчість справ господарським судам визначена розділом ІІІ ГПК України.

Водночас, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Дійшовши висновку, що у зв’язку із зміною позивачем предмета позову спір у даній справі підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, господарський суд змінив підвідомчість справи та всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України продовжив розглядати адміністративну справу № 4/170 по суті за правилами Господарського процесуального кодексу України, не закривши провадження в цій справі. При цьому, в даному випадку господарський суд повинен був на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України відмовити в прийнятті змін предмету позову, позивач повинен був звернутися до суду з новим позовом, оформленим згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, а господарським судом згідно вимог ст. 2 ГПК України повинно було бути порушено провадження у справі і лише за таких обставин можливе постановлення судового рішення за правилами ГПК України. А тому колегія вважає, що господарським судом Закарпатської області вирішено спір з порушенням правил підвідомчості, чим порушено норми процесуального права (статті 1, 12, 80 ГПК України), що в силу приписів пункту 4 частини 1 статті 104 ГПК України є підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Зважаючи на те, що спір, провадження по якому було порушено господарським судом не підлягає вирішенню в господарських судах України, провадження у справі слід припинити на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, з огляду на викладене вище, оцінивши докази в їх сукупності, колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про скасування рішення господарського суду Закарпатської області від 04.06.2008 року як такого, що прийняте з порушенням та неправильним застосуванням вимог чинного законодавства, та припинення провадження у справі № 4/170. Інші доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не розцінюються колегією як такі, що мають суттєве значення для вирішення даного спору, а тому до уваги не приймаються.

Керуючись ст. ст. 80,99,101,103,104,105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Управління міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород б/н від 01.08.2008 року задоволити частково.

2.          Рішення господарського суду Закарпатської області від 04.06.2008 року у справі № 4/170 скасувати. Провадження у справі припинити.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.          Матеріали справи повернути господарському суду Закарпатської області.

Головуючий-суддя Г.І. Мельник

Суддя Д.Ф. Новосад

Суддя О.В. Михалюк