ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 18/234

03.07.08

За позовом:          ДП МОУ „Українська авіаційна транспортна компанія”;

До:                    ЗАТ „Авіаремонтне підприємство „УРАРП”;

Про:                     стягнення 2 317 950,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Слюсар С.В., представник, довіреність №15 від 22.01.2008 р.;

Від відповідача:           Савчук І.О., представник, довіреність №231 від 12.12.2006 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2007 р. провадження у даній справі було зупинене, у зв’язку з призначенням судово-економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2008 р. провадження у справі поновлено, справа призначена слуханням на 03.07.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державним підприємством Міністерства оборони України „Українська авіаційна транспортна компанія” (далі –позивач) заявлено позов до Закритого акціонерного товариства „Авіаремонтне підприємство „УРАРП” (далі - відповідач) про стягнення 2 317 950,00 грн. збитків, 23 179,50 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

16.06.2007 р. від позивача до Господарського суду м. Києва надійшла заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача збитки, завдані неналежним виконанням договору №UCA-89-01 від 30.03.2001 (далі –договір) у розмірі 2 317 950,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представник останнього у судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечує, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на наступне.

Відповідно до укладеного договору у відповідача знаходились на супроводженні разом з іншими двигуни Д-30КП/КП-2 №8802036 та №098, які експлуатувались позивачем.

Заявка позивача від 21.03.2006 за №ІТК/208 до відповідача не надходила, що підтверджується журналом реєстрації вхідної кореспонденції відповідача.

Позивач не надав доказів встановлення двигуна Д-30КП/КП-2 №8802036 на літаку Іл.-76 бортовий номер UR-UCT, який повинен був використовуватися відповідно до умов контракту UCA/K/519-06 від 20.03.2006, укладеного з компанією „Aviations Services Consultants”. У самому контракті не зазначено, які саме авіаційні двигуни встановлені на літаку Іл.-76 бортовий номер UR-UCT.

Відповідно до умов договору позивач щомісячно направляв відповідачеві дані про напрацювання двигунів Д-30КП/КП-2 за минулий місяць. Відповідно до „Даних про напрацювання двигунів Д-30КП/КП-2” за період з 01.01.2006 р. до 01.02.2006 р., направлених 22.02.2006 р. за №786 позивачем на адресу відповідача, двигун №188-036 (скорочений номер двигуна 8802036) було встановлено на літаку бортовий номер UCN (скорочений номер літака UR-UCN).

Відповідно до „Даних про напрацювання двигунів Д-30КП/КП-2” за період з 01.02.2006 р. до 01.03.2006 р., направлених 15.03.2006 за №1120 позивачем на адресу відповідача, двигун №188-036 (скорочений номер двигуна 8802036) було встановлено на літаку бортовий номер UCN (скорочений номер літака UR-UCN).

Відповідно до „Даних про напрацювання двигунів Д-30КП/КП-2” за період з 01.03.2006 р. до 01.04.2006 р., направлених 06.04.2006 за №1582 позивачем на адресу відповідача, двигун №188-036 (скорочений номер двигуна 8802036) не експлуатувався, тобто двигун було знято з літака і він знаходився на зберіганні.

Відповідно до „Даних про напрацювання двигунів Д-30КП/КП-2” за період з 01.04.2006 р. до 01.05.2006 р., направлених 29.05.2006 за №2455 позивачем на адресу відповідача, двигун №188-036 (скорочений номер двигуна 8802036) не експлуатувався, тобто двигун було знято з літака і він знаходився на зберіганні.

Відповідач не мав права здійснювати продовження авіаційному двигуну Д-30КП/КП-2 №8802036 ресурсу на етап на строк більше або менше 333+30 годин, а також не мав права продовжувати ресурс на етап при напрацюванні цим двигуном більше 4000 годин. Авіаційний двигун Д-30КП/КП-2 №8802036, відповідно до заявки позивача від 21.03.2006 р. за №ІТК/208, виготовлений 26.02.1988 р., станом на 21.03.2006 р. цей двигун мав напрацювання 3934 години.

Літак Іл.-76 бортовий номер UR-UCN з встановленим на ньому двигуном Д-30КП/КП-2 №8802036 ніякого відношення до контракту UCA/K/519-06 від 20.03.2006 р., укладеного між позивачем та компанією „Aviations Services Consultants”, не мав.

Відповідно до вимог бюлетеня №1801-БЕ-Г від 18.02.2004 р. відповідач не мав права продовжувати ресурс на черговий етап двигуна Д-30КП/КП-2 №098, про що позивач був проінформований, зробив відповідний запис у своєму примірнику заявки від 22.05.2006 р. і повинен був зняти зазначений двигун з подальшої експлуатації.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

30.03.2001 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №UCA-89-01 на виконання робіт з технічного обслуговування техніки, відповідно до умов якого позивач доручає, а відповідач бере на себе зобов’язання здійснити: продовження ресурсу двигунів Д-30КП/КП-2; виконання робіт по бюлетеням промисловості для двигунів Д-30КП/КП-2; експлуатаційне супроводження двигунів Д-30КП/КП-2; продовження календарного строку служби двигунів Д-30КП/КП-2, інші види робіт, пов’язані з експлуатацією і ремонтом двигунів Д-30КП/КП-2.

20.03.2006 р. між позивачем та Компанією „Aviations Services Consultants” був укладений контракт UCA/K/519-06, відповідно до умов якого позивач надає транспортні послуги по виконанню рейсів двома літаками Іл.-76, бортові номери UR-UCA, UR-UCT, по маршруту, Ентебе (Уганда) –Луксор (Єгипет) –Загреб (Хорватія), на умовах, визначених контрактом. Відповідно до розділу 3 контракту позивач зобов’язався надати компанії „Aviations Services Consultants” повітряні судна у справному стані з льотним, технічним екіпажем і спеціалістами інженерно-авіаційної служби, які будуть експлуатувати та обслуговувати відповідно до діючих інструкцій та керівних документів на повітряних суднах.

Під час розгляду справи, у зв’язку із виникненням питань, для вирішеннях яких необхідні були спеціальні знання, господарським судом призначалася судово-економічна експертиза.

Згідно з висновком ТОВ „Центр правової допомоги „Правозахист” №126 від 23.04.2008 р. збитки позивача не підтверджуються документально в частині неналежного виконання зобов’язань за договором №UCA-89-01 від 30.03.2001 р. з виконанням авіаремонтних робіт двигунів Д-30КП/КП-2, встановлених на літаках позивача Іл.-76, бортові номери UR-UCA, UR-UCT (фактично були встановлені бортові номери UR-UCH).

Суд погоджується із зазначеними висновками експерта з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із заяви про зміну позовних вимог від 13.06.2007 р. Державного підприємства Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія», на адресу підприємства надійшов лист за №198/6 від 19.05.2006 р., згідно з яким компанією „Aviations Services Consultants” було повідомлено про відмову від контракту, оскільки компанія отримала інформацію про виконання робіт по продовженню строку ресурсів двигунів на літаках, бортові номери UR-UCA, UR-UCT, ЗАТ „УРАРП” всупереч вимогам ІКАО та Повітряного кодексу Російської Федерації (країна-виробник авіадвигунів ).

Як свідчать матеріали справи, позивачем були надані відповідачеві наступні документи: заявка № ІТК/208 на виконання робіт на двигунах Д-30КП/КП-2 від 21.03.2006р., до якої включені наступні номери двигунів: №2050, №2036; заявка №ІТК/396 на виконання робіт на двигунах Д-30КП/КП-2 від 22.05.2006 р., до якої включено двигун за №2098.

Як вбачається із висновку експерта вищевказані документи оформлені таким чином: заявка №ІТК/208 на виконання робіт на двигунах Д-30КП/КП-2 №2050, №2036 від 21.03.2006 р., без відмітки про отримання її виконавцем - відповідачем у справі; заявка № ІТК/396 на виконання робіт на двигуні Д-30КП/КП-2 №2098 від 22.05.2006 р., з відміткою виконавця про реєстрацію її 22.05.2006 р. за вхідним № 44/вх.

При цьому слід зазначити, що вищевикладені факти підтверджуюся даними із журналу реєстрації вхідної кореспонденції (виписки ) ЗАТ „Авіаремонтне підприємство „УРАРП”.

На виконання умов розділу 1 договору №UСА-89-01 на виконання робіт по технічному обслуговуванню авіаційної техніки від 30.03.2001 р., державним підприємством Міністерства оборони України „Українська авіаційна транспортна компанія” в період з 01.01.2006 р. по 01.05.2006 р. надавались виконавцю відомості про напрацювання двигунів Д-30КП/КП-2, які знаходились на супроводженні ЗАТ „Авіаремонтне підприємство „УРАРП” за кожний місяць, в тому числі: за період з 01.01.2006 р. по 01.02.2006 р.: двигун №2036 встановлений на літаку бортовий номер UR-UCH; двигун №2098 встановлений на літаку бортовий номер UR-UCH; за період з 01.02.2006 р. по 01.03.2006 р.: двигун №2036 встановлений на літаку бортовий номер UR-UCH; двигун №2098 встановлений на літаку бортовий номер UR-UCH; за період з 01.03.2006 р. по 01.04.2006 р.: двигун №2098 встановлений на літаку бортовий номер UR-UCH; двигун №2036 не експлуатувався, знаходився на зберіганні; за період з 01.04.2006 р. по 01.05.2006 р.: двигун №2098 встановлений на літаку бортовий номер UR-UCH; двигун №2036 не експлуатувався, знаходився на зберіганні.

Таким чином, як вбачається із документів, якими здійснювалось надання інформації для виконання робіт з технічного обслуговування авіаційних двигунів Д-30КП/КП-2 за №2036 та №2098 в період з 01.01.2006 р. по 01.03.2006 р. вищевказані авіаційні двигуни були встановлені на літаках Іл-76: бортових № UR-UCH; в період з 01.03.2006 р. по 01.05.2006 р.: авіаційний двигун за №2098 встановлений на літаку Іл-76 бортовий №UR-UCH, авіаційний двигун за №2036 - не експлуатувався.

За таких обставин, документально не підтверджуються позовні вимоги державного підприємства Міністерства оборони України „Українська авіаційна транспортна компанія” в частині неналежного виконання ЗАТ „Авіаремонтне підприємство „УРАРП” своїх зобов'язань за договором №UСА-89-01 від 30.03.2001 р. з виконання авіаремонтних робіт двигунів Д-30КП/КП-2, встановлених на літаках позивача Іл-76 бортові номери: UR-UCA, UR-UCT.

Що стосується твердження Державного підприємства Міністерства оборони України „Українська авіаційна транспортна компанія” щодо невиконання ЗАТ „Авіаремонтне підприємство „УРАРП” рекомендацій ІКАО та Повітряного кодексу Російської Федерації, що відповідно вплинуло на невиконання умов контракту №UСА/К/519-06 від 20.03.2006р., укладеного між позивачем, (за договором - перевізник) та Компанією „Aviations Services Consultants” (за договором - замовник) ( здійснення рейсу з перевезення вантажів за маршрутом: Тяньцзінь - Новосибірськ - Баку - Каїр - Нджамена - Ентеббе, літаком типу Іл-76, бортовий №UR-UСА), то слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що причиною розірвання даного контракту Компанією „Aviations Services Consultants” в односторонньому порядку було посилання на інформацію про виконання робіт по продовженню строку ресурсів двигунів на літаках, бортові номери UR-UCA, UR-UCT, відповідачем всупереч вимогам ІКАО та Повітряного кодексу Російської Федерації ( країна-виробник авіадвигунів ).

Відповідно до умов пункту 9.4 розділу 9 договору №UСА-89-01 від 30.03.2001 р., укладеного між сторонами, передбачено, що претензії по даному договору повинні бути розглянуті сторонами згідно з діючим законодавством України.

Діяльність користувачів повітряного простору України з метою задоволення інтересів України та її громадян і забезпечення безпеки авіації регулює Повітряний кодекс України.

Регулювання діяльності цивільної авіації держава здійснює через Міністерство транспорту України, відповідні органи авіаційного транспорту за такими напрямками: забезпечення розвитку цивільної авіації; нагляд за безпекою польотів повітряних суден; сертифікація, реєстрація та ліцензування; регулювання використання повітряного простору і обслуговування повітряного руху та інші.

Статтею 3 Повітряного кодексу України передбачено, що державний нагляд за забезпеченням безпеки авіації здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади.

Відповідно до вимог статті 5 Повітряного кодексу України будь-яка юридична чи фізична особа, яка займається діяльністю, пов'язаною з розробкою, виробництвом, ремонтом і експлуатацією цивільної авіаційної техніки, повинна одержати від державного органу з питань сертифікації і реєстрації сертифікат, що підтверджує відповідність рівня технічної підготовки вказаної особи вимогам відповідних авіаційних правил України.

Згідно з приписами статті 68 Повітряного кодексу України авіаційні роботи можуть виконуватися будь-яким експлуатантом авіаційної техніки на підставі відповідного сертифіката, а також договору, укладеного з замовником на виконання авіаційної роботи, або разової заявки юридичної чи фізичної особи, погодженої з органом державного регулювання діяльності авіації України.

В період до 22.09.2004 р. урядовим органом державного управління у складі Міністерства транспорту України був Державний департамент авіаційного транспорту (далі - Укравіатранс), створений відповідно до Постанови КМ України №573 від 29.03.2000 р. (втратила чинність на підставі Постанови КМ №1263 від 22.09.2004).

З метою удосконалення державного регулювання у сфері використання повітряного простору і обслуговування повітряного руху, створення умов для здійснення заходів, передбачених Повітряним кодексом України щодо забезпечення безпеки польотів повітряних суден, авіаційної безпеки, якості робіт та послуг у цій галузі Указом Президента України від 15.07.2004 №803/2004, із змінами, внесеними згідно з Указом Президента №912/2004 від 16.08.2004, було створено Державну службу України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації (далі - Державіаслужба) на базі Державного департаменту авіаційного транспорту України.

Державіаслужба є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань державного нагляду за забезпеченням безпеки авіації, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і на який покладається: державний нагляд за забезпеченням безпеки авіації; сертифікація і реєстрація об'єктів і суб'єктів авіаційної діяльності та її ліцензування; забезпечення діяльності об'єднаної цивільно-військової системи використання повітряного простору; регулювання використання повітряного простору і обслуговування повітряного руху; захист авіації України від незаконного втручання в її діяльність та інше.

Як вбачається з матеріалів справи, для забезпечення фінансово-господарської діяльності в галузі цивільної авіації у відповідності з вимогами чинного законодавства України відповідачем у справі було отримано наступні сертифікати організації з технічного обслуговування: сертифікат за №К-008 (АТ №001046) на період з 29.08.2002 р. по 29.08.2004 р. та додаток до нього з переліком робіт з технічного обслуговування (періодичне ТО Ф1-ФЗ, поточний ремонт, продовження календарного терміну служби, поетапне збільшення ресурсів в межах призначеного), які має право виконувати підприємство на двигунах Д-30КП, Д-30/КП-2, виданий Укравіатрансом; сертифікат за №К-008 (АТ №004644) на період з 10.09.2004 р. по 10.10.2004 р. та додаток до нього з переліком робіт з технічного обслуговування (періодичне ТО Ф1-ФЗ, поточний ремонт, продовження календарного терміну служби, поетапне збільшення ресурсів в межах призначеного), які має право виконувати підприємство на двигунах Д-30КП, Д-30 КП-2, виданий Державіаслужбою; сертифікат за №К-008 (АТ №004891) на період з 04.11.2004р. по 04.01.2005 р. та додаток до нього з переліком робіт з технічного обслуговування (періодичне ТО Ф1-ФЗ, поточний ремонт, продовження календарного терміну служби, поетапне збільшення ресурсів в межах призначеного), які має право виконувати підприємство на двигунах Д-30КП, Д-30 КП-2, виданий Державіаслужбою; сертифікат за №К-008 (АТ № 000029) на період з 14.01.2005 р. по 14.04.2005 р. та додаток до нього з переліком робіт з технічного обслуговування (періодичне ТО Ф1-ФЗ, поточний ремонт, продовження календарного терміну служби, поетапне збільшення ресурсів в межах призначеного), які має право виконувати підприємство на двигунах Д-30КП, Д-30 КП-2, виданий Державіаслужбою; сертифікат за №К-008 (АТ №000776) на період з 29.06.2005 р. по 29.06.2007 р. та додаток до нього з переліком робіт з технічного обслуговування (періодичне ТО Ф1-ФЗ, поточний ремонт, продовження календарного терміну служби, поетапне збільшення ресурсів в межах призначеного), які має право виконувати підприємство на двигунах Д-30КП, Д-30 КП-2, виданий Державіаслужбою.

Крім того, у відповідності з положеннями статті 5 Повітряного кодексу України та на підставі комплексного висновку за результатами обстеження організації, відповідальної за супроводження ремонтно-конструкторської документації середнього ремонту двигунів Д-30КП/КП-2, що виконано експертною групою за наказом Державіаслужби від 11.07.2005 року №505 затверджено: рішення Державіаслужби від 03.08.2005 р. про схвалення організації, відповідальної за супроводження ремонтно-конструкторської документації середнього ремонту двигунів Д-30КП/КП-2 ЗАТ „Авіаремонтне підприємство „УРАРП”; рішення Державіаслужби від 11.08.2005 р. про схвалення організації, відповідальної за супроводження типової конструкції двигунів Д-30КП/КП-2 та внесення змін до неї, ЗАТ „Авіаремонтне підприємство „УРАРП”; рішення Державіаслужби від 21.01.2006 р. про схвалення організації, відповідальної за супроводження типової конструкції двигунів Д-30КП/КП-2 та внесення змін до неї, ЗАТ „Авіаремонтне підприємство „УРАРП”.

Судом також встановлено, що документи, на підставі яких ЗАТ „Авіаремонтне підприємство „УРАРП” здійснює господарську діяльність з супроводження експлуатації та ремонту авіадвигунів Д-30КП/КП-2 в Україні, складені у відповідності до вимог вищезазначених законодавчих та нормативних документів, які регулюють господарські відносини у сфері цивільної авіації України, що відповідає положенням Конституції України.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з приписами „Стандартів бухгалтерського обліку в Україні”, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 р. №87 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 21.06.1999 р. за №391/3684, Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. №168/97-ВР та Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.07.1997 р. №283/97-ВР, податковий і бухгалтерський облік базується на даних первинних документів (акти виконаних робіт, видаткові накладні, податкові накладні та інші), які підтверджують здійснення господарських операцій.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 р. №996-ХІУ, із змінами і доповненнями (далі - Закон), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до вимог п.1 статті 9 Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 р. №996-ХІУ, із змінами і доповненнями, передбачено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

У випадку понесення незаконних грошових або матеріальних витрат суб'єктами підприємницької діяльності, втрати або пошкодження їх майна, а також неотримання ними доходів, які б вони могли отримати за умови належного виконання своїх зобов'язань боржниками, підприємства отримують збитки в фінансово-господарській діяльності.

Порядок визначення збитків та порядок їх відшкодування встановлений статтею 22 Цивільного кодексу України, зокрема, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода ).

Згідно з приписами ст.224 ГК України під збитками розуміються витрати, понесені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (упущена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, судом не встановлено факту неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором №UCA-89-01 від 30.03.2001 р., а позивачем не доведено належними доказами завдання останньому збитків.

Враховуючи вищезазначені обставини, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Судові витрати, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

О.В. Мандриченко