ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

21 жовтня 2008 р.           Справа 11/71-08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Зоря»,

м. Харцизськ Донецької області

до приватного підприємства «Логістік Транс № 1», м. Вінниця

про стягнення 159 290 грн. 93 коп..

Суддя В. Матвійчук

при секретарі судового засідання Т. Кармаліта, за участю представників:

від позивача - О. Гмирін, Ю. Акулов за довіреностями;

від відповідача - не з‘явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з приватного підприємства «Логістік Транс № 1»суму збитків, завданих невиконанням господарського –правового зобов‘язання по перевезенню вантажу в розмірі 159 280,93 грн.

Позов мотивовано тим, що 10.12.2007р. ПП «Логістік Транс № 1»повинно було надати для перевезення вантажу автомобіль ДАФ, держномер АВ 06-83АО під управлінням водія Керницького Сергія Миколайовича. 13.12.2007р. у вищевказаний автомобіль була завантажена продукція для перевезення згідно маршруту. Загальна вага продукції склала13 151,85 кг, а загальна вартість –159 290,93 грн.. Однак, всупереч взятих на себе зобов‘язань, автомобіль відповідача не доставив вантаж відповідним вантажоотримувачам, що в свою чергу завдало позивачу шкоди на суму 159 290,93 грн..

Відповідач в поясненнях за № 33 від 25.06.2008р. зазначає, що підприємство жодних договірних відносин з позивачем не мало, автомобіль для перевезень позивач не замовляв. Крім того, зауважує, що в позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми не наданий, не зазначається хто є власником товару.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

01.02.2006р. між закритим акціонерним товариством «АВК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Зоря»укладено договір транспортної експедиції відповідно до якого ЗАТ «АВК»доручає, а ТОВ «Нова Зоря»приймає на себе зобов‘язання за плату і рахунок ЗАТ «АВК»виконати і організувати виконання визначених договором послуг, пов‘язаних з перевезенням вантажу при експорті з України, імпорті в Україну, при внутрішніх перевезеннях на території України.

Відповідно до п. 2.2 цього договору ТОВ «Нова Зоря»надає послуги особисто своїми силами та механізмами, а в необхідних випадках може залучати для виконання своїх зобов‘язань других осіб, але при цьому залишається відповідальним перед ЗАТ «АВК»за виконання умов даного договору. У випадку залучення ТОВ «Нова Зоря»до виконання своїх зобов‘язань за договором третіх осіб, у відносинах з ними ТОВ «Нова Зоря»виступає від свого імені.

Як вбачається з позовної заяви та свідчать пояснення представників позивача, на виконання умов вказаного договору, позивач здійснив замовлення автомобіля ДАФ, держномер АВ 06-83АО з напівпричепом № АВ 76-72ХХ, термо 20т., 60 куб.м. під управлінням водія Керницького Сергія Миколайовича, в підтвердження чого надано транспортне замовлення № 26991 від 11.12.2007р..

Вказане замовлення свідчить про те, що ТОВ «Нова Зоря» являється перевізником, а ЗАТ «АВК» замовником на перевезення вантажу по маршруту Донецьк-Суми, автомобілем ДАФ, держномер АВ 06-83АО з напівпричепом № АВ 76-72ХХ, термо 20т., 60 куб.м. під управлінням водія Керницького Сергія Миколайовича. Разом з тим, в ньому відсутні будь-які посилання на ПП «Логістік Транс № 1».

Представники позивача стверджували, що автомобіль вказаний в замовлені належить відповідачу, а тому він повинен відповідати за зобов‘язанням. Представник відповідача не заперечував право власності на автомобіль, проте заперечував проти виникнення між сторонами господарських зобов‘язань.

В силу положень Цивільного Кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи суд не вбачає, що між сторонами –юридичними особами виникли господарські правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

В розумінні статті 20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Одним із переліку, якими можуть бути захищенні права та інтереси даний суб'єктів є відшкодування збитків.

Стаття 224 ГК України встановлює, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської операції.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Відповідно до ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

В розумінні статті 20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Одним із переліку, якими можуть бути захищенні права та інтереси даних суб'єктів є відшкодування збитків.

Враховуючи, що єдиним доказом в підтвердження позовних вимог є транспортне замовлення № 26991 від 11.12.2007р., в якому, як зазначалось вище, вістуні посилання на ПП «Логістік Транс № 1», суд вбачає, що позивачем не доведено, що в діях відповідача є вся елементи для відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

З огляду на вищевикладене в його сукупності та зважаючи, що позивачем не надано будь яких інших доказів в підставу своїх вимог, суд вважає, що в позові слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.43, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Зоря» про стягнення з приватного підприємства «Логістік Транс № 1»суму збитків, завданих невиконанням господарського –правового зобов‘язання по перевезенню вантажу в розмірі 159 280,93 грн. відмовити.

2.          Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом.

Рішення оформлено та підписано 24.10.2008р.

Суддя В. Матвійчук

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу