ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2008 Справа № 34/121-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –Тищик І.В. (доповідач)

суддів –Чимбар Л.О., Чоха Л.В.

при секретарі –Міняйло В.В.

за участю представників сторін:

позивач: не з’явився

відповідач: не з’явився

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Династія Україна", м. Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.08р. у справі № 34/121-08

за позовом фермерського господарства „Владам”, смт. Воскресенське Жовтневого р-ну Миколаївської обл.

до товариства з обмеженою відповідальністю „Династія Україна”, м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл.

про стягнення 28 886,04 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього 28 886,04 грн., з яких: 22307,26 грн. –сума заборгованості, 2431,49грн. –пеня за прострочення платежу, 399,69грн. –3% річних, 3747,60грн. – збитки від інфляції.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2008 року у справі № 34/121-08 (суддя Примак С.А.) позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 22307,26 грн. заборгованості за договором поставки від 20.08.2007р. №20/08/07, 2033,00грн.-пені, 3747,60грн.-інфляційних втрат, 399,69грн.-3% річних. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що відповідачем не виконані зобов’язання з оплати вартості отриманої продукції; факт наявності заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків; нарахування пені, інфляційних та річних за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання передбаченого договором, укладеним між сторонами та нормами чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду скасувати та частково відмовити позивачу в задоволенні позову. При цьому скаржник посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права. Вмотивовуючи доводи скарги скаржник вказує на те, що пеня, встановлена договором поставки у розмірі 0,05% від вартості товару за кожний день прострочення перевищує відповідний розмір подвійної облікової ставки НБУ , внаслідок чого штрафна санкція повинна бути перерахована згідно подвійної облікової ставки НБУ; період, за який відповідна штрафна санкція може бути нарахована, не може перевищувати 6 місяців з дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Про час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином, однак не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду апеляційної інстанції. Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, 20.08.07р. між фермерським господарством „Владам” (Постачальник) та ТОВ „” (Покупець) був укладений договір поставки за № 20/08/07, згідно якого позивач зобов’язався поставити, а відповідач – прийняти та оплатити на умовах, визначених в даному договорі, овочі в асортименті.

Сторонами за договором були узгоджені умови оплати товару, відповідно до яких оплату товару належало здійснити у безготівковій формі протягом 7 календарних днів з моменту поставки.

На виконання договірних зобов’язань позивачем у жовтні 2007р. була відвантажена відповідачу картопля та цибуля на загальну суму 22307,26 грн., оплата якої відповідачем здійснена не була, що посвідчується видатковою накладною, довіреністю на отримувача товару, актом звірки взаєморозрахунків, складеним сторонами і не заперечується відповідачем. Згідно акту звірки взаємних розрахунків станом на 30.04.2008р. заборгованість відповідача за поставлений товар становила 22307,26 грн. Доказів погашення вказаної суми заборгованості відповідачем не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем не виконані зобов’язання по оплаті отриманого товару, судова колегія вважає правомірним висновок господарського суду про задоволення позову в частині стягнення з відповідача суми заборгованості.

В силу ст. 625 ЦК України у випадку прострочення виконання грошового зобов’язання боржник повинен сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Висновок господарського суду щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі 3747,60грн. та 3% річних у сумі 399,69грн. відповідає вимогам законодавства і являється правомірним.

Застосування до відповідача штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань у вигляді пені у розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, відповідає умовам договору та узгоджується з нормами Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та ст. 549 ЦК України.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, що визначено п.6 ст. 232 ЦК України.

Нараховуючи штрафні санкції, позивач перевищив законодавчо встановлений граничний розмір (подвійна облікова ставка НБУ) і період (6 місяців). Господарський суд зменшив нараховану суму пені, однак, також не дотримався приписів щодо розміру та періоду нарахування.

Відповідно до умов договору останній день розрахунку за товар –08.10.07р.

Пеня підлягає нарахуванню за період з 09.10.07р. по 05.04.08р.; подвійна станка НБУ за 84 дні з 09.10.07р. по 31.12.07р. становить 16%, за 96 днів з 01.01.08р. по 05.04.08р. –20%; відповідно сума нарахованої пені складає 1994,82грн.

При цьому колегією суддів не приймається до уваги розрахунок скаржника, оскільки останнім не були враховані зміни ставки НБУ.

За вказаних обставин рішення господарського суду належить змінити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Династія Україна” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2008 року у справі №34/121-08 змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

„Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Династія Україна” (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 5, ) на користь фермерського господарства „Владам” (57210, Миколаївська область, Жовтневий район, смт. Воскресенське, вул.. Косовського, 25, р/р 9101 в МФ АКБ „Київ”, МФО 326320, ) 22 307,26 грн. основного боргу, 1994,82грн. пені, 3747,60 грн. інфляційних втрат, 399,69грн. річних, 284,49 грн. держмита та 116,23 грн. витрат по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.”

В іншій частині рішення господарського суду залишити без змін.

Виконання постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду.

Головуючий І.В. Тищик

Судді: Л.О.Чимбар

Л.В. Чоха