ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 50/28

15.08.08

За позовом державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" в особі Закарпатського філіалу

до закритого акціонерного товариства будівельно-виробнича фірма "АІС Медесан"

Третя особа: комунальне підприємство "Будівництво та реконструкція" Шевченківської                                         районної у м. Києві ради

про стягнення 86112,00 грн

Суддя

Представники:

Від позивача           Сковородько І.Ф.(дов. № 57-вк від 21.05.2008)

Від відповідача Ярощук П.А.(дов. від 10.10.2007)

Від третьої особи Пенькова О.А.(дов. № 460 від 13.06.2008)

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 86 112,00 грн. через неналежне виконання умов договору підряду на виконання проектних та вишукувальних робіт від 30.03.2005 № 24/1.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.05.2008 порушено провадження у справі №50/28 та призначено до розгляду на 13.06.2008. Цією ж ухвалою до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору було залучено на стороні позивача - комунальне підприємство "Будівництво та реконструкція" Шевченківської районної у м. Києві ради.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.06.2008 подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог позивача та просить відмовити в позові повністю. Також представником відповідача було подано клопотання про призначення експертизи по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз’яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши думку позивача щодо призначення експертизи по справі, прийшов до висновку про відсутність необхідності використання спеціальних знань для встановлення обставин, що мають значення для справи, висновок експерта у справі № 50/28 не буде мати значення для справи, а тому судом відмовляється в задоволенні клопотань позивача про призначення експертизи по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Крім цього, в межах розгляду справи № 50/28 акціонерне товариство закритого типу будівельно-виробнича фірма "АІС Медесан" звернулось із зустрічним позовом до державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" в особі Закарпатського філіалу про визнання таким, що не був укладеним договір № 24/1 від 30.03.2005 та про стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом 40 000,00 грн. та господарських витрат.

Відповідно до ч.1 ст.60 ГПК України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов"язаний з первісним.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подані сторонами по справі №50/28 обидва позови (первісний та зустрічний) взаємно пов"язані підставами та поданими доказами і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.06.2008 зустрічна позовна заява відповідача - акціонерного товариства закритого типу будівельно-виробничої фірми "АІС Медесан" у справі № 50/28 була прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

Слухання справи було відкладено на 04.07.2008.

04.07.2008 через канцелярію суду від третьої особи надійшли пояснення на позов, з яких вбачається, що:

15.04.2005 року у місті Києві було підписано трьохсторонній договір за №П-80-бр про розробку проектно-кошторисної документації по реконструкції з росширенням ДТОТ "Зачарована долина" в Іршавському районі Закарпатської області між:

-          Шевченківською райдержадміністрацією м. Києва в особі Заступника голови М.Недашківського ("Головний розпорядник коштів"),

-          Комунальним підприємством з управління капітального будівництва та реконструкції (Комунальне підприємство "Будівництво та реконструкція") в особі директора В.Забродського ("Замовник")

-          А73Т БВФ "АІС Медесан" в особі генерального директора В. Бурдакова ("Виконавець") на суму 122549,82 грн.(додається).

Згідно п 3.4.1. даного договору за виконані проектні роботи Головний розпорядник коштів після прийняття ним робіт, поетапно, згідно п. 3.6. договору, відповідно актів виконаних робіт (додається), перерахував кошти на рахунок Виконавця в повному обсязі. Про що свідчать штампи державного казначейства України у м. Києві на нашому екземплярі Договору:

06.07.2005 - ЗЗ 257,55 грн.

25.09.2005 29 258, 55 грн.

04.10.2005- 30 000,00 грн.

04.11.2005- 30 033,72 грн.

Всього - 122 549,82 грн.

Додатком до актів виконаних робіт була проектно-вишукувальна документація виготовлена

Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" в особі Закарпатського філіалу, що було підставою для прийому та оплати робіт.

04.07.2008 в судове засідання представники сторін не з'явилися, витребувані докази не подали, причин неявки не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання були попереджені належним чином.

У зв’язку з неявкою представників сторін слухання справи було відкладено на 30.07.2008.

30.07.2008 в судове засідання з'явилися представники всіх сторін по справі. Представник позивача за первісним позовом подав письмові заперечення на зустрічний позов, в яких просить в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити та задовольнити первісний позов.

Позивач за зустрічним позовом в усній формі заявив, що зустрічний позов підтримує, просить його задовольнити та відмовити відповідачу за зустрічним позовом у задоволенні його вимог заявлених у первісному позові.

Третя особа вказала, що роботи позивачем за первісним позовом були виконані і тому відповідачу за первісним позовом слід їх(роботи) оплатити.

Судом була оголошена перерва в судовому засіданні на 15.08.2008 для оголошення повного тексту рішення по справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2005 між державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" в особі Закарпатського філіалу (далі позивач, підрядник за договором) та закритим акціонерним товариством будівельно-виробнича фірма "АІС Медесан" (далі відповідач, замовник за договором) укладено договір підряду на виконання проектних та вишукувальних робіт № 24/1(далі по тексту –договір). Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками господарюючих суб’єктів.

Відповідно до п. 1 договору підрядник зобов’язався здійснити розробку проектної та іншої технічної документації по реконструкції з розширенням ДТОТ «Зачарована долина»с. Осій, урочище «Камянка»Іршавського району, Закарпатської області, а замовник зобов’язався прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до календарного плану робіт підрядник зобов'язався виконати такі проектні та технічні роботи по реконструкції з розширенням ДТОТ «Зачарована долина»:

1.          Проектування водолікувального корпусу загальною площею 2112 м.кв. протягом IV-VII 2005 вартість етапу робіт 113 925,60 грн.

2.          Котельна модульна потужністю 1,0 МгВТ протягом VIII-VIII 2005 вартістю 9714,00 грн.,

З.Пожежна сигналізація водолікувального корпусу площею 1514 м.кв. IХ-IХ- 2005 вартістю 2473,2 грн.

Відповідно до календарного плану та п. 2.1. договору загальна вартість робіт складає 126 112,80 грн.

На виконання умов договору підрядник виконав розробку проектно-технічної документації та передав її замовнику, що підтверджується накладними № 23,24 від 05.05.2005, № 34 від 24.05.2005, № 49 від 19.07.2005, № 58 від 10.08.2005, № 70 від 29.09.2005, які підписані представником відповідача Гречухою В.В.

У зв’язку з повною передачею станом на 29.09.2005 проектно-вишукувальної документації відповідачу за первісним позовом, сторонами відповідно до п. 3.1. договору було складено акт № 24/1 здачі-прийняття проектно-вишукувальної документації, який отримав на руки представник Савко Е.І.(акт в матеріалах справи).

Як свідчать матеріали справи та пояснення третьої особи, в подальшому відповідач за первісним позовом передав проектно-технічну документацію, яка виконана позивачем за первісним позовом третій особі відповідно до актів виконаних робіт(в матеріалах справи), після чого Шевченківській райдержадміністрації м. Києва(як головний розпорядник коштів за договором від 15.04.2005 №П-80-бр)перерахувала кошти відповідачу за первісним позовом(на підставі договору від 15.04.2005 №П-80-бр). Тобто третя особа прийняла роботи у відповідача за первісним позовом, які були виконані позивачем за первісним позовом, і сплатила за них кошти. Відповідач за первісним позовом в свою чергу не перерахував кошти позивачу за первісним позовом за виконані ним роботи з розробки проектно-технічної документації, більш того, подав зустрічний позов, в якому просить визнати таким, що не був укладеним договір № 24/1 від 30.03.2005 та про стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом 40 000,00 грн. та господарських витрат.

В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом посилається на те, що сторонами під час укладання договору не були погодженні всі істотні умови договору.

Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши доводи представників сторін, встановив таке:

Договір підряду на виконання проектних та вишукувальних робіт від 30.03.2005 № 24/1 відповідає вимогам ст.ст. 203-205, ч. 2 ст. 207, 208, 626, 631, 632, 638 ЦК України, оскільки у ньому викладено усі суттєві умови договору по яким між сторонами досягнуто домовленість, та його підписано уповноваженими представниками сторін (п.5.8. договору) і скріплено печатками господарюючих суб’єктів.

Зокрема, предметом договору є за завданням замовника здійснити розробку проектної або іншої технічної документації по реконструкції з розширенням ДТОТ «Зачарована долина»с. Осій урочище Камянка Іршавського району (перша черга) (п. 1.1. договору).

Завдання замовника викладено у календарному плані робіт (додаток до договору № 24/1) з одночасним визначенням строків виконання робіт та вартості кожного етапу робіт, відповідно до ст.ст.843, 846 ЦК України.

Календарний план робіт підписаний сторонами та скріплений печатками господарюючих суб’єктів.

Також очевидним є факт визначення та узгодження між сторонами об'єму замовлених робіт, строків виконання та їх поетапної вартості.

Одночасно, загальна вартість робіт визначена у п.2.1. договору складала 126 112,80 (сто двадцять шість тисяч сто дванадцять) грн. 80 коп., відповідно до вимог ст. 843 ЦК України.

За таких умов договір підряду відповідає вимогам глави 61 «Підряд»ЦК України, ст. ст. 837, 843, 846, 853,854, 857 ЦК України.

Відповідач за первісним позовом поетапно приймав виконані роботи та частково проавансував вартість робіт.

За службовою запискою представника відповідача за первісним позовом В.В.Гречухи від 23.05.2005 було оплачено 15000,00 грн. (в матеріалах справи), всього авансом оплачено 40 000,00 грн.

Проектно - технічна документація отримана представниками відповідача Гречухою В.В., та третьої особи Савко Е.І., які на місці, у с. Осій Іршавського району, вели нагляд за виконанням робіт.

Як вказує позивач за первісним позовом 07.07. 2005 у с. Осій Іршавсьго району відбулася виїзна нарада на будівництві ДТОТ «Зачарована долина»за участю представників відповідача, позивача та третьої особи. Жодних зауважень, щодо якості виконаних нами робіт у сторін не було, доказом чого є протокол виїзної наради на будівництві ДТОТ «Зачарована долина», його розділи Ш та П «Водолікувальний корпус» (в матеріалах справи).

Альбоми з виконаною проектно-технічною документацією були передані нарочно по накладним № 23,24 від 05.05.2005, № 34 від 24.05.2005, № 49 від 19.07.2005, № 58 від 10.08.2005, № 70 від 29.09.2005 (альбоми 1-7), про що свідчать підписи у накладних, акті виконаних робіт, розписка Гречухи В.В. (в матеріалах справи), що не заперечує ні відповідач за первісним позовом ні третя особа.

Якість виконаних робіт та відповідність вимогам відповідача за первісним позовом за договором підряду № 24/1 підтверджується «Погодженням»на титульних сторінках альбомів проектно - вишукувальних робіт, яке містить підпис та печатку відповідача за первісним позовом (в матеріалах справи).

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для визнання таким, що не був укладеним договору № 24/1 від 30.03.2005 та стягнення на підставі цього з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом 40 000,00 грн. і господарських витрат та у зв’язку з цим відмовляє позивачу за зустрічним позовом у задоволенні його позову в повному обсязі.

Розрахунок за виконану роботу відповідно до п. 2.5. договору проводиться не пізніше 7 днів після підписання акту передачі-приймання.

Однак, підписаний акт прийому-передачі не був отриманий позивачем за первісним позовом, мотивованої відмови від його підписання від відповідача за первісним позовом не поступало.

Згідно п. 3.5. договору при неотриманні підрядником у 10-денний строк підписаного акту передачі-приймання, проектні (вишукувальні) роботи вважаються прийнятими з виконанням усіх умов договору.

Відповідачем за первісним позовом частково були оплачені роботи по договору, що підтверджується банківськими виписками: від 07.07.2005 на суму 10 000,00 грн., від 30.09.2005 на суму 5 000,00 грн., від 05.10.2005 на суму 5 000,00 грн. та від 29.11.2005 на суму 10 000,00 грн.

Проте, в порушення умов договору, відповідач за первісним позовом не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов’язання за договором, тобто не оплатив виконані позивачем за первісним позовом роботи і його заборгованість станом на день розгляду справи становить 86 112,00 грн.

14.02.2006 позивач за первісним позовом повторно направив на адресу відповідача за первісним позовом технічну документацію за договором. Згідно поштового повідомлення відповідач за первісним позовом отримав її 17.02.2006. Однак відповіді отримано не було.

04.10.2006 на адресу відповідача за первісним позовом позивачем за первісним позовом була направлена претензія з вимогою оплатити вартість виконаних робіт та індексацією заборгованості відповідно до п. 2.6. договору у зв’язку з індексацією цін на проектні та вишукувальні роботи.

Листом від 11.10.2006 відповідачем за первісним позовом претензія фактично була визнана, однак кошти не були сплачені.

Повторно 14.11.2006 за вих. № 197 позивачем за первісним позовом на адресу відповідача за первісним позовом були направлені акти прийому-передачі виконаних робіт та рахунки на їх сплату, які залишилися не оплаченими.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за договором.

Отже, внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати всій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона(підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 3 ст. 843 Цивільного кодексу України ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Таким чином підлягає стягненню з відповідача сума основної заборгованості за договором в розмірі 86 112,00 грн.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 7 894,00 грн.

Однак, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Оскільки заборгованість у відповідача виникла ще в 2005 році, то відносно вимог про стягнення пені сплив строк позовної давності.

Крім цього, позивач також просить відшкодувати витрати на правову допомогу за рахунок відповідача.

З метою представництва інтересів у господарському суді м. Києва 04.05.2008 між позивачем за первісним позовом та адвокатом Сковородько Іриною Федорівною (далі адвокат) було укладено договір на надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. договору про надання правової допомоги позивач за первісним позовом доручає, а адвокат зобов’язується надати йому у відповідності до умов цього договору правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим договором, а позивач за первісним позовом зобов’язується прийняти та оплатити її.

П. 2.1. договору про надання правової допомоги було визначено, що адвокат представляє інтереси позивача за первісним позовом щодо стягнення заборгованості з відповідача за первісним позовом.

Згідно п. 4.1. договору про надання правової допомоги гонорар адвоката становить 4 700,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 101 від 14.04.2008 позивач за первісним позовом на рахунок адвоката було перераховано 4 700,00 грн.

Факт виконання робіт підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 30.07.2008.

Відповідно до ст.. 44 ГПК України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат пов’язаних з розглядом справи.

Згідно п. 10 роз’яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/78 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»- витрати позивачів та відповідачів, пов’язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об’єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п’ятою статті 49 ГПК України. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

У зв’язку з цим підлягає стягненню з відповідача сума понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 4 700,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню у відповідності до наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 43, 44, 49, 82-85, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з закритого акціонерного товариства будівельно-виробнича фірма "АІС Медесан" (вул. Хорива, буд. 47-Г, м. Київ, 04071, р/р 2145 в «Райфайзен Банк Аваль»м. Києва, МФО 322904, ) на користь державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" в особі Закарпатського філіалу (вул. Ш. Петефі, 14, м. Ужгород, 88018, р/р 0320 в ПІБ м. Ужгород, МФО 312163, ) 86 112 (вісімдесят шість тисяч сто дванадцять) грн. 00 коп. суми основної заборгованості, 4 700(чотири тисячі сімсот) грн. 00 коп. витрат на адвоката, 908 (дев’ятсот вісім) грн. 12 коп. витрат по сплаті державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позову –відмовити.

4. Рішення може бути оскаржене у десятиденний термін в порядку, визначеному законодавством України.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя