ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.09.08                                                                                           Справа № 5/53

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Д.Новосад

суддів О.Михалюк

М.Краєвська

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Васт-Транс», с. Петрушки Києво-Святошинського району Київської області № 188 від 24.07.08

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.07.08

у справі № 5/53

за позовом: ТзОВ «Васт-Транс», с. Петрушки Києво-Святошинського району Київської області

до відповідача: ТзОВ «Фірма «Хімтехнопласт», м. Івано-Франківськ

про          стягнення 7 045,13 грн. заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача: Лалак А.М. - представник (довіреність № б/н від 08.09.08);

від відповідача: не з’явився.

Представнику позивача роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України.

Відводів складу суду не поступило.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 15.07.08 у справі № 5/53 (суддя Г. Цюх) в позові ТзОВ «Васт-Транс» до ТзОВ «Фірма «Хімтехнопласт»про стягнення 7 045, 13 грн. заборгованості відмовлено.

З даним рішенням не погоджується позивач - ТзОВ «Васт-Транс», подав апеляційну скаргу з підстав, з яких вважає, що дане рішення підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на положення ст.ст. 306, 525, 526, 549, 599, 611, 626, 908, 920 ЦК України, ст.ст. 175, 179, п. 6 ст. 231, ст.ст. 232, 310 ГК України, на підставі положень яких просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.07.08 у справі № 5/53 скасувати, прийняти нове яким позов задоволити повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.08.08 подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 24.09.08.

Відповідач - ТзОВ «Фірма «Хімтехнопласт»проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, оскаржуване рішення вважає законним та обгрунтованим, апеляційну скаргу позивача –безпідставною, просить в її задоволенні відмовити, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.07.08 у справі № 5/53 залишити без змін.

В судовому засіданні 24.09.08 представник позивача підтримав вимоги та заперечення, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач –ТзОВ «Фірма «Хімтехнопласт»- явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце засідання суду був належним чином повідомлений (повідомлення про вручення поштового відправлення № 3517848), причин неявки до відома суду не довів, а відтак, беручи до уваги положення п.п. 4, 5 ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 07.08.08, апеляційна скарга розглядається за відсутності представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив на неї, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Іванно-Франківської області від 15.07.08 у справі № 5/53 слід залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги –відмовити.

При цьому колегія виходила з наступного.

Як вірно встановлено господарським судом Івано-Франківської області, у відповідності до п. 2 укладеного сторонами договору-заявки № б/н від 10.05.07, сторони погодили, що у випадку простою автомобіля перевізника на прикордонному переході більше 12 годин, Замовник (відповідач у справі) оплачує Перевізникові (позивачу у справі) суму в розмірі 505, 00 грн. за кожну почату добу простою.

Вірну оцінку суд першої інстанції надав також п. 1 договору-заявки, згідно якого у випадку прибуття автомобіля після 12.00 (дня) нормативний простій автомобіля при навантаженні, розвантаженні, митному оформленні вантажу приймається сторонами в межах 48 годин на території України, 24 години на інотериторії. У випадку прибуття автомобіля до 12 годин (дня) нормативний простій приймається сторонами в межах двох робочих днів, включаючи день прибуття. Якщо автомобіль пройшов більш як за 36 (територія України) і 18 (інотериторія) годин до вихідних і святкових днів, вихідні і святкові дні вважаються простоєм. Понаднормативний простій оплачується Замовником у розмірі 505, 00 грн. за кожну почату добу простою.

Обгрунтовуючи позовну вимогу щодо сплати штрафу в сумі 5 050, 00 грн. за понаднормативний простій автомобіля (в кількості 2-х автомобілів), позивач, як на причину такого простою в листі № 428 від 23.06.08 посилається на бездіяльність відповідача при митному оформленні вантажів у Мінській регіональній митниці та фірми одержувача при розвантаженні. При розгляді спору між сторонами суд першої інстанції дав вірну оцінку ст. 11 Конвенції про Договори міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом, у відповідності до якої сторонами укладеного договір-заявку від 10.05.07, положеннями якої, зокрема, встановлено, що відповідальність за надання всіх необхідних для митного оформлення документів лежить на вантажовідправнику.

Колегія суддів на підставі аналізу наявних в матеріалах справи доказів дійшла висновку, що суд першої інстанції належним чином оцінив подані позивачем в обгрунтування своїх позовних вимог міжнародним товарно-транспортним накладним без номера від 14.05.07 (СМR) та протоколам, в яких зафіксовано час прибуття автомобіля в пункт призначення та дата і час його розвантаження. Зокрема, як вірно зазначено судом в оскаржуваному рішенні, з поданих позивачем СМК вбачається факт прибуття автомобілів на Мінську митницю 17.05.07, а також факт надання дозволу на їх випуск 17.05.07. Вказане спростовує посилання позивача на те, що простой мав місце на митниці в Мінську, а відтак, спростовує і причини такого простою, якими, як зазначав позивач, було неподання відповідачем необхідних документів для розмитнення вантажу. На підставі наведеного колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваному рішенні, про недоведеність посилань скаржника на факт простою автомобілів на митниці з вини відповідача у справі належними, в розумінні ст. 34 ГПК України, доказами.

Відсутність вини відповідача щодо надання ним до вантажної накладної необхідних документів також підтверджується відсутністю у розділах 19 СМR «Особливі узгоджені умови»запису Перевізника щодо відсутності необхідних документів для розмитнення чи щодо невручення їх відповідачем. Крім того, в поданих відповідачем копіях СМR не вказано дати вивантаження, про що також вірно зазначено господарським судом в оскаржуваному рішенні.

Господарським судом при розгляді спору між стороанми надано вірну оцінку положенням ст.ст. 6, 15 Конвенції про Договір міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом, на підставі якої вірно зазначено провідсутність в матеріалах справи доказів звернення перевізника при виникненні обставин, що перешкоджають здачі вантажу після його прибуття в місце призначене для здачі, за інструкціями до відправника. Таким чином, як вірно встановлено господарським судом Івано-Франківської області в оскаржуваному рішенні, позивач, в порушення вимог ст. 33 ГПК україни, не подав суду доказів в підтверження тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме доказів факту простою автомобілю на митниці в Мінську, доказів причин простою автомобіля на протязі 5-ти діб, наявності вини відповідача у такому простої, а також причиннового зв’язку між простоєм та діями чи бездіяльністю відповідача.

Посиланням скаржника на транспортний протокол, як на підставу визначення терміну простою, дано належну оцінку судом першої інстанції при розгляді спору. Зокрема, як вірно зазначено місцевим господарським судом, такі посилання на увагу не заслуговують, оскільки вказаний протокол не заповнений відповідачем в частині терміну завантаження, графа розвантаження заповнена невідомою особою без вказання прізвища та посади, а також в ньому не вказано причини простою під розвантаженням.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.07.08 у справі № 5/53 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, належним чином досліджені судом першої інстанції, висновків господарського суду Івано-Франківської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою, у відповідності до ст. 104 ГПК України, для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.07.08 у справі № 5/53 залишити без змін, в задоволенні апеляційного подання –відмовити.

2.          Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя Д.Новосад

Суддя О.Михалюк

Суддя М.Краєвська