ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі

Розглянув
матеріали справи

За позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1

До
відповідача: Тернопільського районного споживчого товариства, м. Тернопіль,
вул. Бродівська , 47

Третя особа:
Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2, житель АДРЕСА_2

За участю
представників:

Позивача:
ОСОБА_1 -приватного підприємця; ОСОБА_3 -представника, довіреність №ЕА 291805
від 14.06.2008р.

Відповідача:
ОСОБА_4 -представника, довіреність №1 від 03.01.2008р.

Третьої
особи: ОСОБА_2 -приватного підприємця.

В судовому
засіданні присутнім представникам сторін роз'яснено їх процесуальні права та
обов'язки, передбачені статтями 20,22,27,28,81-1 Господарського процесуального
кодексу України.

За відсутністю
відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не
здійснюється.

В судовому засіданні в порядку
статті 77 господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва
до 15 год. 30 хв. 11 вересня 2008 року та 15 год. 30 хв. 07 жовтня 2008 року;
розгляд справи відкладався до 15 год. 30 хв. 02 вересня 2008 року та 11 год. 30
хв. 17 жовтня 2008 року.

Суть справи:

До господарського  суду Тернопільської області звернувся з
позовною заявою ( вх. № 2384(п) суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа ОСОБА_1, житель м. Тернопіль  до
Тернопільського районного споживчого товариства, м. Тернопіль, третьої особи:
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, жителя с. Біла Тернопільського
району про визнання незаконним договору купівлі-продажу магазину-павільйону
“Заготівельник“, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3, укладеного між
Тернопільським РайСТ та ОСОБА_2

В обґрунтування
заявлених вимог Позивач зазначає, що укладання зазначеного договору відбулося з
порушенням приписів п. 5.5. Положення «Про громадське майно (основні засоби)
споживчої кооперації України», затвердженого Постановою VI зборів Ради Укоопспілки
XVII скликання від 03.04.2003р., об'єкти основних засобів (будівлі і споруди)
продаються з аукціону, а корпоративне право споживчого товариства, споживспілки
на підприємство, а також інші об'єкти основних засобів продаються з аукціону
або на конкурсній основі».

Окрім того,
відповідно до п. 5 Договору купівлі-продажу «Заготівельник», зазначено, що
споруда магазину-павільйону правами третіх осіб не обтяжена. Дане твердження не
відповідає дійсності, оскільки на час укладення договору, та й до цього часу, є
чинний договір оренди нежитлового приміщення у магазині-павільйоні
«Заготівельник»від 01.06.2001р., укладений між коопзаготоб'єднанням
Тернопільського РайСт та ОСОБА_1

У відзиві на позов за №
7/401 від 04.08.2008 року Тернопільське районне споживче товариство, м.
Тернопіль заперечує позовні вимоги
повністю, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до
задоволення. Вважає, що Тернопільським РайСТ не порушувалося вимог чинного
законодавства України при продажі споруди магазину-павільйону “Заготівельник“,
що знаходиться по АДРЕСА_3: продаж проведено за рішенням вищого органу
управління -зборів уповноважених пайовиків районного споживчого товариства;
договір нотаріально посвідчений; договір відповідає волевиявленню сторін і спрямований
на настання правових наслідків.

Відповідно до п.3 ст. 267
ЦК України Тернопільське райСТ заявило клопотання про застосування судом строку
позовної давності по даному спору. В позові просить відмовити.

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2 заперечує заявлені вимоги
повністю і вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення
представника відповідача, третьої особи,
дослідивши представлені документи, суд встановив наступне:

Згідно статті 1 Господарського процесуального
Кодексу України підприємства,  установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського
суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Статтею 20
Господарського Кодексу України визначено, що кожен суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними
господарських угод з підстав, передбачених законом.

Позивач по справі: ОСОБА_1, житель АДРЕСА_1 є суб'єктом
підприємницької діяльності, що зареєстрований у встановленому законом
порядку Тернопільською  районною
державною адміністрацією 21.02.2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця, НОМЕР_2 ( копія Свідоцтва знаходиться в матеріалах справи ),
а тому наділений правом на звернення до суду з позовом за захистом свої прав.

Предметом позову СПД фізична
особа ОСОБА_1 визначив  правомірність
договору купівлі-продажу майна, укладеного 10 вересня 2003 року  між Тернопільським районним споживчим
товариством м. Тернопіль та ОСОБА_2, жителем с. Біла Тернопільського району з
підстав, зазначених у позовній заяві.

Стаття 4
Цивільного Кодексу Української РСР визначала, що цивільні права і обов'язки
виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а
також з дій  громадян та організацій, які
хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного
законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Частина друга
зазначеної статті визначала підстави виникнення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 4 Закону України “Про
власність“ встановлено, що власник на свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном. Він має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону: використовувати майно для здійснення
господарської та іншої, незабороненої діяльності, зокрема: передавати його
безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Статтею 316
Цивільного Кодексу України встановлено, що право власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно
від  волі інших осіб.

Власникові  належить
права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На
зміст  права власності не впливають
місце  проживання  власника
та місце знаходження майна (ст.317 ЦК України).

Відповідно до ст. 9 Закону
України “Про споживчу кооперацію“ власність споживчої кооперації є однією із
форм колективної власності, вона складається, зокрема, з власності
підпорядкованих споживчим товариствам підприємств та організацій.

Володіння, користування та
розпорядження власністю споживчої кооперації здійснюють її органи відповідно до
компетенції, визначеної статутом споживчих товариств та їх спілок.

Майно споживчих товариств та їх спілок може бути продано,
передано, здано в оренду, надано в позичку і безоплатне тимчасове користування
членам споживчих товариств, державним, кооперативним та іншим організаціям,
трудовим колективам, окремим громадянам тільки за рішенням загальних зборів,
конференцій та з'їздів відповідних спілок або уповноважених ними органів.

Отже, чинним
законодавством визначено особливий порядок відчуження майна, що належать
споживчим товариствам.

У судовому
засіданні встановлено, що між
Коопзаготоб”єднанням Тернопільського РайСт («Орендодавець») та Приватним
підприємцем ОСОБА_1 («Орендар») 01 червня 2001 року було укладено Договір
оренди, відповідно до якого, «Орендодавець»здає «Орендарю»в користування
приміщення площею 15 м. кв. за адресою вул. Центральний ринок, м. Тернопіль (п.
1.1. Договору); строк оренди з 01 червня 2001 року по 01 червня 2011р. (п. 1.2.
Договору).

Як вбачається
з матеріалів справи,
Тернопільське районне споживче товариство 14 квітня 2003 року звернулось з
проханням до Голови правління Тернопільської облспоживспілки з наданням дозволу
на продаж об'єктів, зокрема: магазину «Заготівельник», м. Тернопіль.

07 червня 2003
року Тернопільською облспоживспілкою в газеті «Вільне життя»було подано
інформаційне оголошення про продаж об'єктів районних споживчих товариств через
аукціон, в т.ч. магазину «Заготівельник».

11 липня 2003 року ПП ОСОБА_1 на ім'я організатора аукціону було
надіслано заяву про участь в аукціоні з продажу магазину «Заготівельник»та
сплачено в касу організатора аукціону реєстраційний внесок.

Правління Тернопільського РайСт 22
липня 2003 року №226 звернулося до Тернопільської облспоживспілки про
відкликання листа від 07.0.52003р. і дачі згоди на продаж магазину без
аукціону.

Постановою Тернопільської
облспоживспілки від 05.08.2003р. №245 «Про продаж основних засобів
Тернопільського РайСт»постановлено: дозволено продати Тернопільському РайСт
продати магазин «Заготівельник»в м. Тернополі, первісна вартість 33 598 грн.,
сума зношення 22 160 грн., залишкова вартість 11 438 грн.

Постановою Тернопільського РайСт від
08 вересня 2003 року №52 «Про дозвіл на продаж павільйону по вул. Шептицького,
12а в м. Тернопіль», розглянувши заяву ОСОБА_2 постановлено: продати згідно
реєстраційного посвідчення павільйону по вул. Шептицького, 12а м. Тернопіль.

У судових
засіданнях встановлено, що 10 вересня
2003 року між Тернопільським районним споживчим товариством, м.
Тернопіль ( Продавець ) та ОСОБА_2, жителем с. Біла Тернопільського району
(Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу майна, згідно умов якого
“Продавець“ продав, а “Покупець“ купив належну Тернопільському районному
споживчому товариству споруду магазину-павільйону, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_3, загальною площею 61,90 кв. м.( пункт 1 Договору ).

Пунктом 11
Договору сторони визначили, що питання, не врегульовані цим договором,
вирішуються відповідно до вимог чинного вчинено за суму 40 000 грн., в тому
числі ПДВ, які “Покупець“ оплатить “Продавцю“ в день підписання договору
готівкою законодавства України.

У відповідності
до вимог статей 151,161, 214 Цивільного кодексу Української РСР в силу
зобов'язання одна особа ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь іншої особи
( кредитора ) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші
та інше, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

Правомірність
укладання даного договору купівлі-продажу і оспорюється позивачем .

Отже, між
Тернопільським районним споживчим товариством м. Тернопіль  та ОСОБА_2 був укладений договір, який за
своєю правовою природою є договір купівлі-продажу і сторони погодили між собою
його істотні умови, а саме: предмет договору, ціну, строк виконання.

Вважаючи, що договір
купівлі-продажу укладений з порушенням вимог чинного законодавства позивач у
справі вже оспорював його законність у суді.

Так, Рішенням від 16 лютого 2006 року
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області Договір купівлі-продажу магазину-павільйону по
АДРЕСА_3 від 10.09.2003 року, укладеного між Тернопільським районним споживчим
товариством та ОСОБА_2 визнано недійсним, у зв'язку з порушенням Продавцем
порядку продажу об'єкту не через аукціон.

Статтею 216 Цивільного Кодексу України встановлено, що у разі
недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі
неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі -відшкодувати вартість
того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В період чинності рішення
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області в силу приписів статті 216 ЦК України ПП ОСОБА_2
поставив питання перед Тернопільським районним споживчим товариством про
відшкодування йому збитків, пов'язаних із визнанням недійсним договору купівлі-продажу
від 10.09.2003 року.

Рішенням господарського суду
від 01 грудня 2006 року по справі №10/220-4327 задоволено позовні вимоги
Приватного підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2 до Тернопільського районного споживчого
товариства, м. Тернопіль; стягнуто з Тернопільського районного споживчого
товариства м. Тернопіль вул. Бродівська, 47, ідентифікаційний код 01767347, на
користь Приватного підприємця ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний
номерНОМЕР_3  -  115215 грн. боргу.

Дане рішення не оскаржувалось
сторонами ні в апеляційному ні в касаційному порядку.

Отже, на час розгляду позову в суді
між Тернопільським районним споживчим товариством м. Тернопіль та приватним
підприємцем ОСОБА_2 не має договірних зобов'язань щодо купівлі-продажу
нежитлового приміщення -будівлі магазину-павільйону “Заготівельник“, який
знаходиться по АДРЕСА_3.

Ухвалою
Верховного суду України від 12 червня 2008 року скаргу ОСОБА_2 у відповідності
до ст. ст. 205, 358 ЦПК України, задоволено частково, рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 15 листопада 2005 року, рішення апеляційного суду
Тернопільської області від 16 лютого 2006 року та ухвалу Верховного суду
України від 19 вересня 2006 року скасовано, провадження у справі закрити.

Позивач у справі Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 не надав суду доказів про порушення
відповідачем його прав та інтересів, що б дало йому підстави для звернення до
суду про їх захист.

При даних обставинах справи суд встановив,
що провадження у справі слід припинити в порядку ст.80 п.1-1 ГПК України,
оскільки між сторонами відсутній предмет спору.

На підставі
наведеного, керуючись статтями 43, 49, 80 п. 1-1, 86 Господарського
процесуального Кодексу України, статтями 29,48, 63 ,64,69,151 ,161, 216  Цивільного Кодексу Української РСР, статтями
4,7,20,30 Закону України “Про власність“,
господарський суд ,-

УХВАЛИВ :

1.Провадження у справі №
10/106-2723 -припинити.

2.Ухвалу направити сторонам по
справі.

3.Повний
текст ухвали  складено та підписано 22
жовтня 2008 року.

Суддя