КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2008                                                                                           № 35/99

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:           Вербицької О.В.

За участю представників:

від позивача - Твердохлєбов Є.Г.

від відповідача - Романюк М.В., Зуєнко В.В., Дударенко Є.А.

від ДВС - Журавльов Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

1.          Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

2. Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 18.09.2008

у справі № 35/99

за позовом                               КП "Київжитлоспецексплуатація"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Тебус"

про                                                  виселення та повернення нежитлового приміщення

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тебус"

на дії Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва18.09.2008 р. у справі № 35/99 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тебус» на дії державного виконавця Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції задоволено.

Визнано незаконними дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, проведені 14.08.2008 р. стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Тебус» щодо примусового виконання наказу № 35/99.

Скасовано постанову Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2008 р.

Зобов’язано державного виконавця Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві у зв’язку з несвоєчасністю одержання боржником постанови, в якій встановлено добровільний строк виконання судового рішення, винести постанову про відкладення виконавчих дій на строк до 10 днів та поновити боржнику – Товариству з обмеженою відповідальністю «Тебус» строк для добровільного виконання рішення (до 15 днів).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» та Відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції звернулись до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в якій просить ухвалу скасувати.

Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

В апеляційній скарзі заявники зазначають, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим судом з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тебус» просив суд ухвалу залишити без змін з огляду на її законність та обґрунтованість.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2008 р. апеляційні скарги Комунального підприємства «Київжитлоспецксплуатація» та Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції прийнято до провадження та призначено справу № 35/99 до розгляду на 09.10.2008 р.

Враховуючи, що 09.10.2008 р. від Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції надійшло клопотання про відкладення, розгляд справи було відкладено на 16.10.2008 р. в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

16.10.2008 року у судовому засідання було оголошено перерву на 21.10.2008 р.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі; апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.04.2007 року у справі № 35/99 позов Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тебус» про виселення та повернення нежилого приміщення, задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2007р. рішення Господарського суду міста Києва від 02.04.2007р. у справі № 35/99 залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тебус»–без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2007 р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2007р. залишено без змін, рішення Господарського суду м. Києва від 02.04.2007 р. залишено без змін.

17.09.2007 року Господарським судом м. Києва видано накази про примусове виконання рішення.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

15.08.2008 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Тебус» подало до Господарського суду м. Києва скаргу на дії державного виконавця Державної виконавчої служби України в Шевченківському районі м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 12.08.2008 р. направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тебус» у місті Львів постанову, в якій встановив строк добровільного виконання судового рішення про виселення товариства – до 14.08.2008 р.

Зазначену постанову Товариство з обмеженою відповідальністю «Тебус» отримало 18.08.2008 р. – тобто, вже після строку, встановленого для добровільного виконання судового рішення і після провадження виконавчих дій щодо примусового виконання судового рішення у даній справі.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб (ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження»).

В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом (ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення (ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані їм цим Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторони, суд або інший орган, який видав виконавчий документ.

Таким чином можна, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що про день і час примусового виселення державний виконавець зобов’язаний повідомляти боржника завчасно і на добровільне виселення дається строк до 15 днів, крім того державний виконавець повинен був пересвідчитись, що боржником було своєчасно отримано його постанову, в якій визначено строк для добровільного виконання судового рішення, і лише після цього приступати до примусового виконання рішення у даній справі.

Провадження може бути зупинено у разі, зокрема, прийняття скарги на дії державного виконавця (ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскільки 18.08.2008 р. була прийнята до розгляду скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Тебус» на дій державного виконавця і призначена до розгляду на 01.09.2008 р., то державний виконавець повинен був зупинити виконання наказу № 35/99.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Проте, в даному випадку, заявниками всупереч вимог вказаної норми закону, не було надано суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів та вимог, заявлених в апеляційних скаргах.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що ухвала Господарського суду м. Києва від 02.04.2007 року у справі № 35/99 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятої ухвали Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційні скарги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» та Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.04.2007 року у справі № 35/99 залишити без змін, а апеляційні скарги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»та Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

24.10.08 (відправлено)