ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2008 р. Справа № 14/1650

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Пасічник С.С.

суддів: Гулової А.Г.

Зав'язуна В.С.

при секретарі Жарській І.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Коваленка Ю.М. - представника за довіреністю №45 від 01.01.2008р.,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: Лахматової К.Г. - представника за довіреністю №20-421 від 28.11.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Хмельницького закритого акціонерного товариства "Втормет", м.Хмельницький

на рішення господарського суду Хмельницької області

від "20" червня 2008 р. у справі № 14/1650 (суддя Гладюк Ю.В.)

за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

до Хмельницького закритого акціонерного товариства "Втормет", м.Хмельницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Відкритого акціонерного товариства "Запоріжсталь", м.Запоріжжя

про стягнення 30795,00грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.06.2008р. у справі №14/1650 позов Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (м.Дніпропетровськ) до Хмельницького закритого акціонерного товариства "Втормет" (м.Хмельницький) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Відкритого акціонерного товариства "Запоріжсталь" (м.Запоріжжя) про стягнення 30795,00грн. задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача 30795,00грн. штрафу, 307,95грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти новий судовий акт, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи апеляційну скаргу (а.с.120-122), відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, зокрема:

- місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано, що з огляду на умови п.3.7 договору №20/2007/258 від 16.01.2007р., згідно яких дані по кількості та якості металобрухту, вказані в товаросупровідних документах постачальника, є попередніми, а отримані фактичні результати по прийомці кількості і якості у відповідності з вимогами ДСТУ 4121-2002 є основними для сторін, після прибуття вантажу на станцію призначення за заявкою вантажоодержувача здійснювалась перевірка маси вантажу, яка проводилась шляхом переважування вантажу разом із тарою вагона на тензометричних вагах й окремо маса тари вагона на станції призначення не перевірялась, а була взята з накладної вантажовідправника, яка визначалась шляхом зважування вагону на 150-тонних вагах, отже вищевказана перевірка маси вантажу на станції призначення була проведена з порушенням норм діючого законодавства України, що призвело до неправильного визначення маси вантажу та необґрунтованого застосування до відповідача штрафних санкцій;

- позивачем, всупереч приписам п.7.5 ДСТУ 4121-2002, п.3.9 договору №20/2007/258 від 16.01.2007р., п.22 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5083, та п.6 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, було визначено масу нетто вантажу лише шляхом зважування тари вагону з вантажем, а окремого зважування вагону не проводилось, що призвело до безпідставного розходження відомостей маси нетто, вказаних у залізничній накладній, та визначених вантажоодержувачем й відповідно - неправомірного нарахування відповідачеві штрафних санкцій;

- також, на думку скаржника, судом першої інстанції при прийнятті рішення було порушено приписи ст.43 ГПК України щодо оцінки доказів у справі на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився.

21.10.2008р. на адресу суду апеляційної інстанції від Хмельницького закритого акціонерного товариства "Втормет" факсимільним зв'язком надійшло клопотання №674 від 21.10.2008р. (а.с.139) про перенесення розгляду апеляційної скарги на іншу дату, у зв'язку із зайнятістю представника відповідача у розгляді інших справ.

Враховуючи, що відповідач належним чином та своєчасно був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення - ухвали Житомирського апеляційного господарського суду від 26.08.2008р. (а.с.136) й відповідно не був позбавлений права направити в засідання суду іншого представника, зважаючи на приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, та той факт, що клопотання відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги не підтверджено належними доказами, судова колегія вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача, неявка в судове засідання якого цьому не перешкоджає.

Представник позивача в засіданні суду заперечив проти доводів апеляційної скарги, вказавши, що вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте у відповідності до норм чинного законодавства та з повним з'ясуванням усіх обставин справи, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу №20/1490 (Е.Г.) від 22.10.2008р. (а.с.143-144) та її представник в засіданні суду проти апеляційної скарги заперечують, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу третя особа зазначає, що:

- відповідно до п.10 Правил приймання вантажів до перевезення при переважуванні вантажів на вагонних вагах вага тари вагонів може перевірятися один раз: відправником перед завантаженням або отримувачем - після вивантаження, а у зв'язку з тим, що тара була перевірена відправником, у отримувача не було в цьому необхідності й при зважуванні вагону під час руху на вагонних вагах, які призначені для такого способу зважування, вага тари може прийматись по трафарету на вагоні;

- ДП "Придніпровська залізниця" було видано вантаж - металобрухт у вагоні №65732539 на вимогу вантажоотримувача згідно ст.52 Статуту залізниць України та п.12 Правил видачі вантажів, за що ВАТ "Запоріжсталь" здійснено оплату послуг залізниці відповідно до умов договору №ПР/ДН-3-05/83/251 (20/2005/1674 від 01.06.2005р.) "Про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги", отже, перевірка маси вантажу, вказаної в залізничній накладній №33201643 вантажовідправником, здійснена залізницею згідно договору про організацію перевезень;

- у оспорюваному відповідачем комерційному акті вказана вага тари "перевірена", яку вказав вантажовідправник, й договором поставки або будь-яким іншим нормативним документом не передбачено обов'язкового тарування порожнього вагону залізницею.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши дану судом першої інстанції юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

16.01.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжсталь" (Покупцем) та Хмельницьким закритим акціонерним товариством "Втормет" (Постачальником) було укладено договір №20/2007/258 (а.с.38-41,133-134), відповідно до п.1.1 якого на умовах, викладених в розділах даного договору, Постачальник зобов'язався поставити та передати у власність, а Покупець - прийняти та оплатити метали чорні вторинні, орієнтовно в кількості 20000 тон, вид та ціна яких вказані в додатках (специфікаціях) до даного договору.

Пунктом 3.9 договору сторони передбачили, що Продукція приймається по масі нетто на електронних залізничних та автомобільних вагах Покупця, яка визначається як різниця між значеннями маси брутто та маси транспортного засобу, з врахуванням немагнітних залишків (шлак, щебінь тощо) у вагоні та засміченості, вказаної в специфікації або визначеної при прийманні. В залізничній накладній Постачальник зазначає масу тари з відміткою "перевірена" або "з брусу". У випадку відсутності таких відміток маса тари приймається з брусу вагона або по трафарету на вагоні.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи накладної та дорожньої відомості №33201643 (а.с.23,42) 14 вересня 2007 року Хмельницьке закрите акціонерне товариство "Втормет" здійснило відправлення напіввагону №65732539 з вантажем - брухтом сталевим зі станції Гречани Південно-Західної залізниці на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці одержувачу - ВАТ "Запоріжсталь".

Вказаний вантаж було одержано вантажоодержувачем - Відкритим акціонерним товариством "Запоріжсталь" 18.09.2007р.

При цьому, у вказаній накладній №33201643 (а.с.23) зазначено, що металобрухт завантажено насипом в пакетах №2 вид 17 й маса брутто складає 78000 кг, маса нетто - 56720 кг, а маса тари - перевірена становить 21280 кг.

По прибутті вантажу на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у напіввагоні №65732539 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній №33201643.

При переважуванні вагону на станції призначення Запоріжжя-Ліве на справних тензометричних вагах (заводський №39/2Е), повірених 10.07.2008р., що вбачається з паспорту (додатку до п.2.2 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті (а.с.18-22,43-47), за заявкою вантажоодержувача від 18.09.2007р. №3835 (а.с.16) було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній №33201643 не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні №65732539, про що на станцію відправлення - Гречани Південно-Західної залізниці було направлено телеграму №466 від 18.09.2007р. (а.с.17).

18.09.2007р. працівниками залізниці було складено комерційний акт №БН-749286/1147 (а.с.24), в якому зазначено, що в накладній №33201643 вказана маса вантажу у напіввагоні №65732539 брутто - 78000 кг, нетто - 56720 кг, тара - перевірена -21280 кг, тоді як фактично встановлена маса брутто вантажу - 76450 кг, тара по документам - 21280 кг, маса нетто - 55170 кг, що на 1550 кг менше, ніж вказано у накладній; вагон технічно справний, двері і люки закриті, додатково закручені проволокою діаметром 6 мм; в комерційному відношенні завантаження у вагоні нижче рівня бортів на 10-20 см, пакети розміром 80x50x50 см завантаженні навалом в хаотичному порядку, на пакетах присутнє маркування вапняним розчином шляхом розбризкування, маркування не порушено.

При повторному перевантаженні напіввагона в присутності заступника начальника станції результат не змінився.

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" 12.03.2008р. (згідно дати поштового штемпеля на конверті, а.с.15а) звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом до Хмельницького закритого акціонерного товариства "Втормет" про стягнення на його користь з останнього штрафу за неправильно визначену масу вантажу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (станція Гречани, Південно-Західної залізниці - станція Запоріжжя-Ліве, Придніпровської залізниці) в сумі 30795,00грн., нарахованого на підставі комерційного акту №БН-749286/1147 від 18.09.2007р. згідно ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України (а.с.3-6).

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 14.05.2008р. (а.с.106) було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Відкрите акціонерне товариство "Запоріжсталь".

Як вже вказувалось в цій постанові, рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.06.2008р. (а.с.112-113) позов Державного підприємства "Придніпровська залізниця" було задоволено, з чим також погоджується судова колегія апеляційного господарського суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно частини 5 цієї ж статті умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статут залізниць України за його ст.2 визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом.

На підставі цього Статуту Міністерством транспорту України (наказ від 21.11.2000р. №644) затверджені Правила перевезень вантажів (з послідуючими змінами), зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 23 Статуту залізниць України, а також пунктом 1.1 розділу 4 "Правила оформлення перевізних документів" Правил перевезень вантажів передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У відповідності до ст.37 цього ж Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах.

Маса вантажів визначається відправником.

Обов'язок визначення маси вантажу відправником закріплений також п.5 "Правил приймання вантажів до перевезення" Правил перевезень вантажів.

Як вбачається з матеріалів справи та було підтверджено представниками позивача та третьої особи в засіданні суду, в накладній №33201643 у напіввагоні №65732539 вантажовідправником вказана маса вантажу нетто 56720 кг, а спосіб визначення маси - на 150 т вагонних вагах. Також зазначено, як перевірена маса тари - 21280 кг.

Відповідно до п.2.3 "Правил оформлення перевізних документів" Правил перевезень вантажів у графі "Правильність внесених у накладну відомостей підтверджую" представник відправника, повноваження якого підтверджуються довіреністю на оформлення перевезення, вказує свою посаду і розбірливо розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Як вбачається з накладної №33201643 (а.с.23), правильність внесених до неї відомостей підтвердив своїм підписом представник відправника - начальник цеху Певнєв Ю.В.

Згідно п.28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку вагон № 65732539 є напіввагоном, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України та пункту 12 "Правил видачі вантажів" Правил перевезення вантажів при наявності на станції призначення або в одержувача вагонних ваг залізниця може здійснювати перевірку маси вантажів, що перевозяться навалом і насипом і прибули без ознак утрати, відповідно до договору між залізницею і одержувачем.

При цьому, п.10 "Правил приймання вантажів до перевезення" передбачає порядок зважування вантажів на вагонних вагах.

Аналіз вказаного пункту дає підстави вважати, що при зважуванні такого вантажу як лом чорних металів (категорія вантажів - "метали всіх найменувань") маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником перед завантаженням або отримувачем - після вивантаження.

Якщо ж навіть віднести за цим пунктом лом чорних металів до інших вантажів, то тоді взагалі їх зважування на вагонних вагах провадиться із зупинкою вагонів без розчіплення або під час руху на вагонних вагах, які призначені для цього способу зважування, й маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами. Аналогічну норму містить стаття 129 Статуту залізниць, відповідно до якої обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць. За правилами цієї статті комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334.

Тобто, комерційний акт слід вважати допустимим доказом щодо обставин, які є підставою для покладення відповідальності на суб'єкта відносин перевезення вантажів, в разі дотримання порядку його складання вимогам чинного законодавства (такий висновок міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 20.06.2006р. №20-4/084).

В пункті 6 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, передбачено, що у разі визначення маси на вагонних вагах зазначаються маса брутто, тари (з брусу або перевірена) вагона та нетто вантажу.

Проаналізувавши комерційний акт №БН-749286/1147 від 18.09.2007р. на предмет відповідності його названим вище Правилам складання актів з врахуванням наведених інших приписів Правил перевезення вантажів (приймання, оформлення, видачі) в сукупності з обставинами справи, слід констатувати, що останній повністю їм відповідає, й визначення залізницею в комерційному акті №БН-749286/1147 від 18.09.2007р. тари напіввагона №65732539 - 21280 кг за даними залізничної накладної №33201643 (внесеними вантажовідправником, що перевірив масу тари напіввагона) є обґрунтованим, а тому цей акт може слугувати підставою для покладення відповідальності на Хмельницьке закрите акціонерне товариство "Втормет".

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Згідно ст.118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Отже, з огляду на викладене, судова колегія вважає, що в зв'язку з неправильним визначенням Хмельницьким закритим акціонерним товариством "Втормет" маси вантажу в накладній №33201643 Державним підприємством "Придніпровська залізниця" цілком правомірно було нараховано йому на підставі комерційного акту №БН-749286/1147 від 18.09.2007р. штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (станція Гречани, Південно-Західної залізниці - станція Запоріжжя-Ліве, Придніпровської залізниці) в сумі 30795,00грн.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 20.06.2008р. у справі №14/1650 про задоволення позову Державного підприємства "Придніпровська залізниця" є обґрунтованим та законним, а передбачені законом підстави для його скасування - відсутні.

Доводи ж апеляційної скарги Хмельницького закритого акціонерного товариства "Втормет" спростовуються наведеним вище та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

До того ж вони переважно ґрунтуються на невиконанні, на думку скаржника, умов договору поставки металів чорних вторинних №20/2007/258 від 16.01.2007р., укладеному з ВАТ "Запоріжсталь", проте, видача вантажу залізницею у напіввагоні №65732539 вантажоодержувачу - ВАТ "Запоріжсталь" з перевіркою маси вантажу здійснювалась відповідно до договору про організацію перевезень №ПР/ДН-3-05 83/251/НЮ/20/2005/1674 від 01.06.2005р. з доповненням №1 (найменування послуг) (а.с.145-152) на підставі заявки №3835 (а.с.16), в результаті чого й було складено комерційний акт №БН-749286/1147 від 18.09.2007р.

Крім того, як зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, поданому третьою особою - ВАТ "Запоріжсталь", інших даних про тару напіввагону, зазначену в накладній №33201643, - 21280 кг, відповідач не представив суду, тобто не довів належними та допустимими доказами, що тара, яка була перевірена його представником на станції завантаження та внесена в залізничну накладну, могла змінитися за якихось обставин до прибуття напіввагону на станцію призначення, а також, що покупець при прийнятті товару визначив іншу вагу тари, ніж вказана в накладній.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 20 червня 2008 року у справі №14/1650 залишити без змін, а апеляційну скаргу Хмельницького закритого акціонерного товариства "Втормет", м.Хмельницький - без задоволення.

2. Справу №14/1650 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Пасічник С.С.

судді:

Гулова А.Г.

Зав'язун В.С.

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу,4 - третій особі,

5 - в наряд