ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.11.2008

Справа №2-31/3535-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання Лауман Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача – Дробязкіна О.М., дов.№26-04а/04 від 26.04.06р.

від відповідача – Долгіх О.Л., довіреність №1504,9,10-0 від 09.02.07р.

від третьої особи – не з’явився

від прокуратури – не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові технології №777» (95011, м.Сімферополь, вул.Севастопольська, 243)

до відповідача – Державної податкової інспекції в м.Сімферополь АРК (95053, м.Сімферополь, вул..М.Залкі 1/9)

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору – ТОВ «Промінвест» (95000, м.Сімферополь, вул.Київська, 4)

за участю прокуратури м.Сімферополя АРК (95000, м.Сімферополь, вул.Севастопольська,11)

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові технології №777» звернулось до господарського суду АРК з адміністративним позовом до ДПІ у м.Сімферополь про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0 від 28.03.08р. про донарахування податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 1283850грн., у тому числі 855900грн. за основним платежем і 437950грн. за штрафними санкціями.

Ухвалою господарського суду АРК від 01.04.08р. відкрито провадження за даним адміністративним позовом суддею Колосовою Г.Г. і призначено судовий розгляд справи.

Згідно резолюції голови господарського суду АРК від 22.07.2008р. справу передано на розгляд судді господарського суду АРК Приваловій А.В., у зв’язку із закінченням повноважень судді господарського суду АРК Колосової Г.Г.

Ухвалою господарського суду АРК від 25.07.2008р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідачем безпідставно донараховано суму податкового зобов’язання та застосовані штрафні санкції, оскільки товариство мало право на податковий кредит, що підтверджує податковими накладними, тому правомірно відобразило у податковій декларації від’ємне значення ПДВ у грудні 2006 року у сумі 6400485грн. Також позивач вказує, що висновки, викладені у акті перевірки не відповідають дійсним обставинам, оскільки ревізорами при перевірці не були враховані протоколи зборів учасників товариства, накладні на повернення засновницького внеску, розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних та податкові накладні. Отже, на думку позивача, наявність зазначених документів підтверджує право позивача на податковий кредит у відповідному податковому періоді, що є підставою для визнання нечинним спірного податкового повідомлення-рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у письмових запереченнях на позов. Просить в позові відмовити посилаючись на документальне встановлення факту заниження позивачем податку на додану вартість у відповідному періоді на загальну суму 855900грн., необґрунтоване завищення податкового кредиту у грудні 2006 року на суму 6400485грн., оскільки на час отримання податкових накладних від ТОВ «Промінвест» позивач ще не був зареєстрований як платник ПДВ, а самі податкові накладні складені з порушенням приписів пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» а саме вказані реквізити покупця, який ще не зареєструвався як платник податків, тобто не існуючого платника податків. У зв’язку з чим податкові зобов’язання в сумі 855900грн. до бюджету не надійшли і повинні бути донарахованими із застосуванням штрафних санкцій на підставі пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами ”.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надіслала суду письмові пояснення, в яких підтримала позовні вимоги. Вказує, що ТОВ «Промінвест» є одним з засновників позивача і в якості внеску до статутного фонду внесло майно. За даною операцією товариством були виписані податкові накладні. Однак, 22.04.06р. зборами засновників ТОВ «Нові технології №777» прийнято рішення про повернення товариству майна, що було внесено до статутного фонду позивача. Зазначену операцію було оформлено накладними на повернення, а також були виписані розрахунки корегувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних. За рішенням зборів засновників позивача від 26.05.06р. був затверджений статутний внесок майна ТОВ «Промінвест» до ТОВ «Нові технології №777», який був оформлений відповідними накладними на загальну суму 38402911,54грн. У зв’язку з чим, ТОВ «Промінвест» виписало на адресу позивача відповідні податкові накладні. Просить розглянути справу без участі свого представника.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України після початку діяльності окружного адміністративного суду на господарський суд покладено обов’язок вирішення адміністративних справ, підвідомчих господарському суду відповідно до Господарського процесуального кодексу України, провадження в яких було відкрито місцевим господарським судом до початку діяльності відповідного адміністративного суду, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ДПІ у м.Сімферополь з 29.02.08р. по 14.03.08р. було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Нові технології №777» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 28.04.2006р. по 30.09.2007р., за результатами якої складено акт №2012/23-7/34371499 від 21.03.2008р.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.1.7 ст.1, пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме необґрунтовано завищено у податковій декларації за грудень 2006 року від’ємне значення ПДВ у сумі 6400485грн. та недоперераховано до бюджету у 2007 році ПДВ у розмірі 855900грн. у періодах: лютий 2007р. – 166000грн., березень 2007р. - 119300грн., квітень 2007р. – 95100грн., травень 2007р. – 95100грн., червень 2007р. – 95100грн.,липень 2007р. – 95100грн., серпень 2007р. – 95100грн., вересень 2007р. – 95100грн.

На підставі вказаного акту перевірки позивачу було надіслане податкове повідомлення-рішення №/0 від 28.03.08р., яким визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 1283850грн., у тому числі за основним платежем – 855900грн., за штрафними санкціями – 427950грн.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності в порядку ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про законність спірного податкового-повідомлення рішення через порушення позивачем Закону України «Про податок на додану вартість», яке встановлено відповідним актом перевірки.

Судом встановлено, що ТОВ «Нові технології №777» зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності – юридична особа 17.04.2006р. згідно свідоцтву про державну реєстрацію серії А00 №438438 (а.с.52, т.2).

Згідно довідки про взяття на облік платника податків ТОВ «Нові технології №777» узято на податковий облік ДПІ у м.Сімферополь 28.04.2006р.

ТОВ «Нові технології №777» зареєстроване як платник податку на додану вартість 04.05.2006р., про що свідчить свідоцтво №00965630 (а.с.69, т.2).

Як свідчать матеріали справи ТОВ «Промінвест» 12.04.06р. внесло до статутного внеску позивача матеріальних активів на суму 38402911,54грн., у тому числі ПДВ в сумі 6400485,26грн.

ТОВ «Нові технології №777» отримало податкові накладні від ТОВ «Промінвест» 12.04.06р. за операцією внесок до статутного фонду відповідно до накладних №ПИ-0000001 - №ПИ-0000006, №000001-ЛНА-000006 від 12.04.06р., в період коли не було зареєстровано платником податку на додану вартість. Але позивач скористався податковим кредитом у грудні 2006 року, після реєстрації 04.05.06р. платником цього податку.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.97р. (з подальшими змінами і доповненнями), податковий кредит – сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 ст.6 та ст.8-1 цього Закону протягом такого звітного періоду.

Отже право на податковий кредит мають лише платники податків, зареєстровані згідно із діючим законодавством.

В порушення зазначених вимог закону позивач включив до складу податкового кредиту у грудні 2006 року ПДВ у сумі 6400485грн., отриманий в період коли ТОВ «Нові технології №777» не було зареєстроване як платник ПДВ. Більш того, коли ТОВ «Нові технології №777» взагалі не було зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності – юридична особа.

Пунктом 7.5 Закону України «Про податок на додану вартість» визначена дата виникнення права платника податку на податковий кредит. Зокрема, дата виникнення першої з подій, а саме, дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Викладене свідчить про те, що для включення сплаченої (нарахованої) суми ПДВ до складу податкового кредиту необхідно відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість» дотримання двох умов: наявність належним чином заповненої податкової накладної та придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Податкові накладні від продавця - ТОВ «Промінвест» заповнені без дотримання вимог п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», що встановлено актом перевірки та не заперечується позивачем. Зокрема позивачем отримані від ТОВ «Промінвест» податкові накладні від 12.04.06р. з реквізитами покупця, який ще не зареєструвався як платник податків.

Посилання позивача на наявність інших податкових накладних від 26.05.06р., які нібито і були підставою для включення ПДВ у податковий кредит у податковій декларації за грудень 2006 року, не приймаються судом до уваги, оскільки матеріали справи свідчать, що на час проведення перевірки зазначені позивачем документи не надавались, були відсутні у позивача, а до податкового кредиту включена сума ПДВ саме за податковими накладними від 12.04.06р.

Зазначене підтверджується актом перевірки від 21.03.2008р. №2012/23-7/34371499, який підписаний позивачем без надання відповідних заперечень з цього питання (а.с.10-47, т.1), довідкою від 06.03.07р. №176/23-7/34371499 про результати документальної виїзної позапланової перевірки позивача з питань правових відносин з ТОВ «Промінвест» (а.с.71, т.2), листом ТОВ «Промінвест» від 17.03.08р. вих..№01/03 на запит ДПІ у м.Сімферополь від 07.02.08р. №12672/23-7 щодо документального підтвердження правових і господарських відносин ТОВ «Промінвест» з ТОВ «Нові технології №777» за період з квітня 2006 року по вересень 2007 року включно (а.с.126, т.2).

Посилання третьої особи щодо виписання позивачу нових податкових накладних 26.05.06р., у зв’язку із поверненням майнового вкладу із статутного фонду позивача, який був оформлений податковими накладними від 12.04.06р., а потім повторного майнового внеску до статутного фонду відповідно до рішень зборів засновників ТОВ «Нові технології №777», судом не приймається як доказ правомірного віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми ПДВ у декларації за грудень 2006року через відсутність документального підтвердження надання цих податкових накладних податковому органу. Ксерокопія листа від 08.05.2008р. №02/05 на запит ДПІ у м.Сімферополь від 07.02.2008р. №12672/23-7 без відповідних доказів його надіслання/отримання адресатом не є належним доказом зазначених обставин. При цьому судом приймається до уваги, що на даний запит ТОВ «Промінвест» раніше листом надсилало відповідні документи без зазначення податкових накладних від 26.05.06р.

Відповідно до вимог частині 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.70 КАСУ).

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт перевірки, у якому факти виявлених порушень повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування фактів виявлених порушень є підстави для прийняття рішень про застосування штрафних санкцій.

На підставі наявних у справі доказів і відповідно до вимог ст.ст.69,70,86 КАС України судом приймається акт перевірки від 21.03.2008р. №2012/23-7/34371499 як доказ встановлення факту порушення позивачем пп.1.7 ст.1, пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Наявні у справі докази підтверджують відсутність зазначених позивачем у позові документів у бухгалтерському і податковому обліку ТОВ «Нові технології №777» у момент проведення планової виїзної перевірки від 21.03.2008р.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняти (вчинені) ці рішення на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Інших доказів щодо неправомірності винесеного рішення позивач не навів.

При таких обставинах справи факт вказаних у спірному податковому повідомленні-рішенні ДПІ в м.Сімферополь порушень позивачем слід вважати належно встановленим, отже донарахування позивачу податковим повідомленням-рішенням №/0 від 28.03.08р. податкового зобов’язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 855900грн. і застосування штрафних санкцій, відповідно до п.1.7.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в сумі 427950грн. законно.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Нові технології №777» у повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч.1 ст.94 КАС України.

Відповідно до ст..118 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову, вжити ухвалою суду від 23.10.2008р. підлягають скасуванню.

В судовому засіданні 04 листопада 2008 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови підписано 10 листопада 2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 17, 70, 71,86,94, п.4 ст.118, ст.ст.122,158–163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Заходи забезпечення адміністративного позову, вжити ухвалою суду від 23.10.2008р. скасувати.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст.186 КАС України.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Привалова А.В.