ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.08                                                                                 Справа № 15/146

за позовом

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віртуальна реальність», м. Луганськ

про стягнення 507 грн. 17 коп.

Суддя Пономаренко Є.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача –Ващенко Ю.К., - головний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність № 14 від 20.03.08.;

від відповідача –представник не прибув.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: заявлені вимоги:

- стягнути з ТОВ "Віртуальна реальність" на користь Державного бюджету заборгованість по орендній платі у сумі 457,77 коп., пеню у сумі 48,41 грн. та 3% річних у розмірі 0,99 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач витребувані судом документи не представив, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином: ухвали суду направлялися за адресою, яка є офіційним місцезнаходженням підприємства та підтверджена довідкою державного реєстратора у виконавчому комітеті.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 N 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Про це Вищим господарським судом України зазначалося і в інформаційних листах від 02.06.2006 N 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" (пункт 4), від 14.08.2007 N 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" (пункт 15), від 18.03.2008 N 01-8/164 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007 році" (пункт 23).

У першому з названих листів викладено й правову позицію, згідно з якою примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Між сторонами укладено договір оренди державного майна №002353/09 від 29.09.2005р.

Об’єкт оренди за даним договором –частина вбудованого нежитлового приміщення, розміщена у вестибюлі п’ятиповерхової будівлі нового учбового корпусу №2, площею 17,4 кв. м. (інв №1.3), яка розташована за адресою: м. Луганськ, кв. 50 річчя Оборони Луганська, б. 1, передано орендодавцем (позивачем у справі) орендарю (відповідачу) за актом прийому-передачі від 29.09.2005р., який є невід’ємною частиною договору.

Розділом 3 договору оренди визначено розмір орендної плати, яка підлягає сплаті з урахуванням її коригування на щомісячний індекс інфляції, та строк її внесення.

Положеннями п. 11.1 договору передбачено строк його дії з 29.09.2005р. по 29.08.2006р.

Сторони не надали належних доказів направлення протягом 1 місяця після закінчення строку дії договору заяви про припинення дії договору у зв’язку з закінченням строку на який його було укладено.

Позивачем при цьому надано пояснення про те, що у зв’язку з відсутністю заяв від сторін за договором про припинення його дії, він був продовжений на підставі п. 11.7 договору та є діючим на даний час.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Також, відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічні положення закріплено і у ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»та п. 11.7 договору оренди.

Таким чином, дію договору оренди було двічі продовжено ще на той же строк на який його було укладено.

Враховуючи викладене, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області звернулося до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з орендаря заборгованості по орендній платі, пені, трьох відсотків річних, розірвання договору оренди та звільнення орендарем орендованого приміщення.

Рішенням господарського суду Луганської області від 18.03.2008р. по справі № 15/16пд позовні вимоги регіонального відділення були задоволені у повному обсязі.

Таким чином, відповідно до вказаного рішення з відповідача була стягнута заборгованість по орендній платі у сумі 967 грн. 87 коп., яка фактично утворилася за період користування з червня 2007р. по грудень 2007р.

Враховуючи, що договір оренди розірвано з 30.03.2008р. (дата набрання законної сили рішенням суду), орендна плата нараховувалася до 29.03.2008р. включно. Тобто, за період дії договору оренди з січня 2008р. по 29 березня 2008р. перед державним бюджетом склалася заборгованість у сумі 457 грн. 77 коп.

З метою відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів Держави Орендодавець звернувся з позовом до суду.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 5 даної ж статті плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п.3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", та положень розділів 3, 4 договору оренди орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 10.3. договору оренди державного майна у випадку несвоєчасного або не в повному обсязі перерахування орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати розрахованої за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 43, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем доводи позивача не спростовано, належних доказів виконання зобов’язань, на підставі яких заявлено позовні вимоги не надано.

Наявність на момент подачі позову заборгованості у заявленій до стягнення сумі підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення боргу, пені та 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь державного бюджету у складі: 102 грн. 00 коп. державного мита, а також 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою присутніх у судовому засіданні представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віртуальна реальність», м. Луганськ, вул. Шелкового, б. 35, ідентифікаційний код за на користь:

-          Державного бюджету України на рахунок 0006 УДК у Луганській області, код 24046582, МФО 804013 заборгованість з орендної плати у розмірі 457 грн. 77 коп., пеню у сумі 48 грн. 41 коп., три відсотки річних у сумі 00 грн. 99 коп. Видати наказ позивачу;

- державного бюджету України рахунок 0002, банк ГУ ДКУ в Луганській області, одержувач УДК у м. Луганську ГУ ДКУ в Луганській області, МФО 804013, , код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095, державне мито у сумі 102 грн. 00 коп. видати наказ Ленінській міжрайонній Державній податковій інспекції м. Луганська;

- державного бюджету України, рахунок 0006, банк ГУ ДКУ в Луганській області, одержувач УДК у м. Луганську ГУ ДКУ в Луганській області, МФО 804013, , код бюджетної класифікації 22050000, символ звітності банку 259, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписано 10.10.2008р.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко