ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 4/46-16/188

22.07.08

За позовом          Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

До           Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю „Альба Плюс”

Третя особа Київський професійний ліцей „Авіант”

Про                     про примусове звільнення орендованого приміщення

Суддя Ярма О.М.

Представники:

Від позивача           Дятел Ю.В. –дов.

Від відповідача Мельниченко О.В. –дов.

Від третьої особи Завальнюк Т.Є. –дов.

В засіданні приймали участь:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.07.08р. у судовому засіданні оголошена перерва на підставі ст. 77 ГПК України.

Позивач звернувся з позовом про примусове виселення відповідача з приміщення загальною площею 47,0 кв. м., яке розміщене за адресою: м.Київ, вул. Гарматна, 10, що знаходиться на балансі Київського професійного ліцею „Авіант”.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2007 р. у справі № 4/46 у позові Регіональному відділенню Фонду державного майна України по місту Києву про примусове звільнення орендованого приміщення відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2007р. рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2007 р. скасовано та прийнято нове рішення. Позов задоволено повністю. Виселити ДП ТОВ «Алба Плюс» та зобов»язати повернути державне нерухоме майно площею 47 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Гарматна,10, у відповідності до умов договору оренди державного нерухомого майна від 14.01.05 №1430 –за актом приймання-передачі Київському професійному ліцею «Аміант».

Постановою Вищого Господарського суду України від 10.10.2007 р. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2007 р. скасовано, справу №4/46 передано на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2008 р. суддею Ярмак О.М. справу № 4/46 прийнято до свого провадження та присвоєно їй номер №4/46-16/188.

При новому розгляді справи:

Позивач підтримав свої позовні вимоги, просить позов задовольнити.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить в позовних вимогах відмовити повністю в зв’язку з тим, що вважає договір чинним. Стверджує, що відповідно до укладеного договору позивач повинен був протягом одного місяця з моменту закінчення строку дії договору (з 15.11.2006р по 14.12.2006р.) надіслати заяву про припинення дії договору. Заяв про припинення договору не надходило, доказів позивачем про отримання заяв відповідачем не надано. Відповідач також пояснює, що їм було відомо про те, що всю кореспонденцію адресовану відповідачу необхідно направляти за адресою:м.Київ, вул.. Гарматна,10.

Представник третьої особи підтримав вимоги позивача, просить позов задовольнити, свої доводи виклав у поясненнях від 30.05.2008р. №132.

Розглянувши подані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2005р між сторонами був укладений договір оренди №1430 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежиле приміщення, загальною площею 47 кв.м., за адресою : м. Київ , вул.Гарматна,10.

Приміщення знаходиться на балансі Київського професійного ліцею «Авіант».

Пунктом 10.1. договору оренди від 14.01.2005 термін дії договору оренди встановлений з 14.01.2005р. до 14.12.2005р.

Відповідно до п.10.5. договору встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.

Якщо відсутня заява сторін після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він був продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, тобто на 11 місяців з 14.12.2005р. по 14.11.2006р.

Як вказує позивач у позовній заяві після продовження договору на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором, тобто на 11 місяців, строк дії договору закінчився 14.11.2006р., оскільки 05.10.2006р., 11.10.2006р. та 06.12.2006р. позивач надіслав листи відповідачеві щодо припинення чинності договору, в якому повідомив, що 14.11.2006р закінчується строк дії договору, запропонував звільнити орендовані площі та повернути балансоутримувачу. 05.10.2006 р. позивач надіслав відповідачу листа №30-04/8104 щодо припинення чинності договору на юридичну адресу, що зазначена в договорі –м.Київ, вул.. Сім»ї Сосніних,15-а, в якому було повідомлено, що 14.11.2006р. закінчується строк дії договору

Вищезазначені листи позивача від 05.10.2006р.№30-04/8104 та від 11.10.2006р. №30-04/8210 неможливо розцінювати як заяви про припинення дії договору так, як вони були надіслані Відповідачу 10.10.2006р та 12.10.2006р, тобто до закінчення терміну дії договору, в порушення умов договору, а саме п. 10.5 договору та ст.764 ЦК України, якими передбачено направлення заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця.

Лист Позивача від 06.12.2006р.№30-04/9827 також не можна розцінювати як заяву про припинення дії договору так, як лист зареєстрований 06.12.2006р., відправлений відповідачу як стверджує позивач 14.12.2006р. (в останній день місяця після закінчення строку чинності договору), але доказів того, що 14.12.2006р.був відправлений саме лист від 06.12.2006р. суду не надано.

Як пояснює відповідач, що він не отримував заяв позивача про припинення Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця.

Позивач посилається на той факт, що балансоутримувач наполягає не продовжувати договір оренди з відповідачем на новий строк, так як дане приміщення необхідне йому для виробничих та учбових цілей і позивач просив в своїх листах повернути не житлове приміщення загальною площею 47 кв.м, вул. Гарматна,10 в м.Київі балансоутримувачу (Київському професійному ліцею „Авіант”).

Відповідач довів суду та підтвердив документально, що між ним та балансоутримувачем Київським професійним

ліцеєм „Авіант” існують договірні відносини відносно користування приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гарматна,10, загальною площею 47 кв.м, тобто спірним приміщенням. Київським професійним ліцеем „Авіант” починаючи з грудня місяця 2006р. виставляються відповідачу рахунки-фактури про сплату орендної плати.

Свої твердження відповідач підтвердив документально, надав суду

оригінал договору від 01.01.2007р. для огляду та копію договору до справи

заключного між Київський професійний ліцей „Авіант” та Дочірнім

підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю „Альба Плюс”,

рахунки - фактури на сплату орендної плати.

Відповідно до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджено, що протягом місяця після закінчення терміну дії договору оренди Відповідач не отримав від Позивача заяви про припинення Договору, відповідач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, тому суд прийшов до висновку що договір №1430 від 14.01.2005р. вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по м.Києву про примусове виселення відповідача з приміщення за адресою: м. Київ, вул.Гарматна,10 не підлягає задоволенню.

Обов”язок доказування та подання доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному випадку це стосувалося позивача, що мав довести факт передачі товарів відповідачу як підставу своїх вимог.

Позивачем не надано доказів отримання відповідачем попередження про припинення договору оренди державного нерухомого майна.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85,80 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя О.М. Ярмак