ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.08

Справа №АС12/414-08.

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Костенко Л.А.

При секретарі судового засідання Бардаковій О.М.

За участю представників сторін:

Від позивача – Вождаєва І.М., Макаренко А.М.

Від відповідача – Шаповал Л.О., Тітаренко І.О.

Розглянувши матеріали справи № АС 12/414-08

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична

компанія «Планета - Тревел», м. Суми

до відповідача: Державної податкової інспекції в м. Суми

Про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

Предмет позову: Позивач просить суд визнати недійсними рішення Державної податкової інспекції в м. Суми про застосування штрафних санкцій № /0/12593 та № /0/12594 від 22 лютого 2008 року, як такі, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства України, згідно з Законом України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 1776-ІІІ від 01.06.2000р. із змінами та доповненнями

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на обґрунтованість та правомірність спірних повідомлень-рішень і просить у позові відмовити.

Представникам сторін роз’яснено вимоги ст. ст. 49 та 51 КАСУ щодо їх процесуальних прав та обов’язків, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, заявляти відводи, клопотання, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та заперечення, робити із матеріалів справи виписки, знімати копії з матеріалів справи, користуватися іншими процесуальними правами.

Представники сторін пояснили, що їм зрозумілі права та обов’язки. Будь-які клопотання, зокрема щодо відводу суду, відсутні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне:

На підставі акту перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами господарювання № 34 від 29.01.2008р., відповідач виніс повідомлення-рішення від 22 лютого 2008 р. № /0/12594 про застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій в сумі 15 540 грн. 00 коп. за неоприбуткування у касі готівки та повідомлення-рішення від 22 лютого 2008 р. № /0/12593 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170 грн. 00 коп. за порушення встановленого у п. 1 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивач з висновком акту не погоджується, посилаючись на те, що менеджером компанії Марініною О.В. яка не є посадовою особою, був підписаний акт. Так, менеджер Марініна О.В. запропонувала свою особисту послугу як фізичної особи по внесенню від їх імені грошових коштів на поточний рахунок фірми. Саме Марініною О.В. від свого імені, а не від імені туристичної фірми були отримані кошти для внесення їх в банк на рахунок туристичної фірми. Про що їм була надана розписка, в якій зазначено, що така-то особа довіряє покласти гроші в банк від її імені на розрахунковий рахунок підприємства за туристичні послуги з зазначенням дати приймання і підпису Марініної О.В. про отримання грошей нею, а не юридичною особою чи від імені юридичної особи. Запис в акті перевірки перевіряючими, на думку позивача, зроблений безпідставно, так як представниками ДПА в Сумській області передано гроші Марініній О.В. не як менеджеру фірми, а як їх довіреній фізичній особі, яка взяла на себе обов’язок внести від їх імені гроші в банк на поточний рахунок туристичної фірми, про що їм і надала розписку від імені фізичної особи, а не від імені туристичної фірми. І не відомо, які розрахункові операції були проведені фірмою після чого були отримані грошові кошти Марініною О.В.

Дослідивши докази у справі, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Перевірка здійснена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1900 р., відповідно до якого, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України, мають право здійснювати контроль за додежанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб’єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, та торгових патентів, а також відповідно до ст. 15 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776-ІІІ із змінами та доповненнями і ст. 3 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з егулюванння обігу готівки”.

Відповідно до п. 1 та 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р., яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320, визначено, що оприбуткування готівки – це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій. Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній мірі оприбутковуватись. Оприбуткуванням готівки в касах підприємства, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів (п. 2.6 Положення).

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 р. № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки”, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки – у п’ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Марініна Ольга Валентинівна на момент проведення перевірки перебувала в трудових відносинах з позивачем, була присутня при проведенні перевірки та отримала один примірник акта перевірки.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України „Про податок з доходів фізчних осіб” від 22.05.2003 року, наймана особа – це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію виключно за дорученням або наказом працедавця згідно з умовами укладеного з нею трудового договору (контракту). Усі вигоди від виконання такої трудової функції (крім заробітної плати такої найманої особи, інших виплат чи винагород на її користь, передбачених законодавством), а також усі ризики, пов’язані з таким виконанням або невиконанням, отримуються (несуться) працедавцем.

Таким чином, позивач не мав правових підстав для проведення розрахункової операції без оформлення у касі підприємства прибуткового касового ордеру і без видачі відповідної квитанції, підписаною і завіреної печаткою у встановленому порядку, та не здійснено облік готівки в сумі 3 108 грн. 00 коп., на повну суму її фактичних надходжень, у касовій книзі.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем правомірно застосована до позивача штрафна санкція в сумі 15 540 грн. 00 коп. за неоприбуткування у касі готівки.

Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням ДПА України від 22.04.2008 р. скасоване рішення ДПІ в м. Суми від 22.02.2008 р. № /0/12593 про застосування до позивача штрафної санкції в сумі 170 грн. 00 коп., тобто одне із рішень оскаржуваних позивачем вже скасоване, тому позовні вимоги в цій частині також є безпідставними.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки вони протирічать вимогам чинного законодавства України і суд у позові відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158 - 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія „Планета-Тревел», м. Суми до Державної податкової інспекції в м. Суми про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій – відмовити.

2. Постанова суду може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Сумської області.

3. Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                       Л.А. КОСТЕНКО

Постанова в повному обсязі складена 17 жовтня 2008 року.