ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

30.10.08                                                                                           Справа № 11/6

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Краєвської М.В.

розглянувши апеляційну скаргу Ясінянської селищної ради, смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області

на рішення господарського суду Закарпатської області

від 04.03.2008р. у справі № 11/6

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Апогей»(далі-ТзОВ), смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області

до відповідача Ясінянської селищної ради, смт.Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області

за участю прокурора Закарпатської області, м.Ужгород

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення

за участю представників:

від позивача та відповідача не з»явився

від прокуратури Сливка Я.Б.

Права і обов’язки сторін, передбачені ст. 22 ГПК України, право заявляти відводи, представникам роз’яснено.

Позивач та відповідач явку представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення копій ухвал адресатам.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 04.03.2008р. у справі № 11/6 (суддя Якимчук Л.М.) задоволено позов ТзОВ «Апогей», зобов»язано Ясінянську селищну раду усунути перешкоди у здійсненні ТзОВ «Апогей»права власності на будівлю будинку культури в смт.Ясіня, вул.Миру, 16, шляхом виселення із займаного приміщення.

При винесенні оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд керувався ст.ст. 16, 321, 328, 386 ЦК України, ст. 48 Закону України “Про власність”, а також положеннями договору купівлі-продажу від 12.04.2002р., укладеного між АТ “Ясінянський лісокомбінат” та позивачем та мотивував його тим, що вказаний договір є чинним, а доводи, що спірна будівля знаходиться на балансі відповідача не можуть братися до уваги, оскільки це не є ознакою права власності.

Дане рішення оскаржується відповідачем у справі – Ясінянською селищною радою, оскільки, на його думку, рішення суду є необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить таке скасувати і прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Зокрема, скаржник вважає, що господарським судом:

- не взято до уваги угоду від 26.05.1998р. про безоплатну передачу нерухомого і рухомого майна, укладену між АТ «Ясінянський лісокомбінат»та Ясінянською селищною радою, а також акт приймання-передачі, за якими відповідач набув права власності на спірне майно. Дана угода не скасована та не визнана судом недійсною, а тому, в розумінні скаржника, є правовстановлюючим документом;

- безпідставно не застосовано термін позовної давності, встановлений ст.ст.256,257 ЦК України;

- неправильно застосовано норми законодавства; тощо.

Позивач заперечив доводи скаржника з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.116-117) та усними поясненнями представника в судовому засіданні.

При розгляді матеріалів справи та апеляційної скарги судовою колегією встановлено наступне:

Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 12.04.2002р., укладеного АТ “Ясінянський лісокомбінат” (продавець) та СП “Апогей” Лтд (покупець), покупцем придбано у власність основні засоби АТ “Ясінянського лісокомбінату” згідно переліку, вказаного в акті прийому-передачі від 12.04.2002р. (а.с.10-11), зокрема, будівлю Будинку культури, що знаходиться за адресою: смт.Ясіня, вул. Миру, 16.

На підставі вищезазначених договору купівлі-продажу та акту прийому-передачі, за СП “Апогей” зареєстровано будівлю Будинку культури на праві спільної власності, що підтверджується реєстраційним посвідченням №345 від 04.07.2002р., виданим Рахівським районним бюро технічної інвентаризації (а.с.12).

Майно АТ “Ясінянський лісокомбінат”, зокрема, спірна будівля, придбана СП «Апогей»в порядку розпродажу майна АТ «Ясінянський лісокомбінат»згідно ліквідаційної процедури в межах провадження у справі № 6/121 про банкрутство АТ “Ясінянський лісокомбінат”. Правомірність дій ліквідатора щодо відчуження Будинку культури в смт.Ясіня, вчинені в процесі ліквідації банкрута, були схвалені комітетом кредиторів банкрута та ухвалою господарського суду Закарпатської області від 14.03.2003р. у справі №6/121 затверджено ліквідаційний баланс і ліквідовано юридичну особу –АТ «Ясінянський лісокомбінат».

Довідкою управління статистики у Рахівському районі №095 від 05.04.2006р. підтверджено перереєстрацію СП “Апогей” Лтд в ТзОВ “Апогей” (а.с.18).

Спірне приміщення займає Ясінянська селищна рада, що відповідачем не заперечується.

Володіння відповідачем майном позивача стало підставою для направлення Ясінянській селищній раді листа з вимогою звільнити дане приміщення (а.с.16), та, вподальшому, звернення ТзОВ «Апогей» з позовом про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення Ясінянської селищної ради із займаного приміщення.

Відповідач заперечує позовні вимоги і покликається на угоду від 26.05.1998р. про безоплатну передачу нерухомого і рухомого майна, укладену між АТ «Ясінянський лісокомбінат»та Ясінянською селищною радою, та акт приймання-передачі, за якими відповідач набув права власності на спірне майно. Дана угода не скасована та не визнана судом недійсною, а тому, в розумінні скаржника, є правовстановлюючим документом, і вважає, що спірне приміщення зайняте ним правомірно.

Судова колегія, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення - відсутні, з огляду на наступне:

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, регулюються главою 29 Цивільного кодексу України «Захист права власності».

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Право власності позивача на будівлю Будинку культури, яка знаходяться за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт. Ясіня, вул.Миру, 16, підтверджується договором купівлі-продажу від 12.04.2002р., актом приймання-передачі від 12.04.2002р., реєстраційним посвідченням №345 від 04.07.2002р., виданим Рахівським районним бюро технічної інвентаризації. Крім цього, правомірність відчуження майна, укладення договору купівлі-продажу та виданих на його підставі документів, що підтверджують право власності СП “Апогей” Лтд на спірну будівлю, ніким не оспорювалось, докази про недійсність таких документів у матеріалах справи відсутні. Також місцевий господарський суд правомірно вказав, що відсутні будь-які законодавчо визначені підстави для визнання вищезгаданого договору нікчемним.

Факт користування даною будівлею відповідачем не заперечується.

З наведеного випливає, що позивач позбавлений можливості здійснювати щодо спірної будівлі своє право власності, а саме, на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки своєю поведінкою відповідач чинить позивачу перешкоди у здійсненні свого права власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов’язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права власності позивача на спірну будівлю та звільнити цю будівлю.

Таким чином, вимоги позивача про зобов’язання відповідача усунути перешкоди у користуванні будівлею Будинку культури у смт.Ясіня Рахівського району правомірно задоволені місцевим господарським судом з огляду на вищевикладене.

Апеляційний господарський суд, як і господарський суд Закарпатської області, не може прийняти до уваги доводи позивача про те, що спірна будівля знаходиться на балансі Ясінянської селищної ради, оскільки згідно з чинним законодавством, перебування будівлі на балансі не є ознакою права власності, яке відповідно до закону має бути підтверджено правовстановлюючими документами.

Щодо тверджень скаржника про те, будинок культури у 1998році головою спостережної ради АТ «Ясінянський лісокомбінат»було передано на баланс селищної ради, то судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо того, що таке відчуження могло бути здійснено лише у відповідності до вимог статуту АТ та чинного законодавства, якими голова спостережної ради не наділений повноваженнями одноособово приймати рішення про відчуження майна товариства та проводити його фактичне відчуження. Окрім того, до матеріалів справи не долучено доказів (первинних документів), які б свідчили про фактичну передачу будівлі Будинку культури на баланс Ясінянської селищної ради від лісокомбунату.

Посилання скаржника на порушення позивачем строку позовної давності спростовується нормами ЦК України, зокрема, ст. 268 ЦК України встановлено вимоги, на які позовна давність не поширюється, зокрема, частиною 2 визначено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Згідно вимог ст. 391 ЦК України, власник може вимагати усунення порушень його права користування чи розпорядження майном. Таке право забезпечується йому за допомогою негаторного позову, суттю якого є усунення порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом. Тому на негаторний позов не поширюються вимоги щодо строків позовної давності.

Відповідачем та прокуратурою Закарпатської області подані клопотання про зупинення провадження у розгляді апеляційної скарги до вирішення справи №3/86, предметом якої визначено визнання недійсним договору від 12.04.2002р. та справи №17/127, предметом якої визначено визнання недійсним та скасування реєстраційного посвідчення.

Судова колегія, розглянувши подані клопотання прийшла до висновку, що такі задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд переглядає законність та обґрунтованість рішення на час його прийняття, за наявними у справі і додатково поданими доказами, які існували на час прийняття рішення місцевим господарським судом.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що якщо рішеннями у справах № 3/86, №17/127 будуть встановлені обставини, які будуть мати істотне значення для даної справи, то оскаржуване рішення може бути переглянуто місцевим судом в порядку, визначеному розділом ХІІІ ГПК України.

З врахуванням викладеного, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду, як такого, що прийнято у відповідності до матеріалів та обставин справи з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ясінянської селищної ради відхилити.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 04.03.2008р. у справі № 11/6 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий           суддя Орищин Г.В.

суддя            Галушко Н.А.

суддя Краєвська М.В.