ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.11.08 р.                     Справа № 15/140пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Параллель-М ЛТД” м. Донецьк ()

до відповідача відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка ()

про визнання укладеною додаткової угоди № 1 до договору № 170308-12Д1.1/10 від 17.03.2008 р. з дати відмови відповідача від внесення змін до договору, тобто з 14.05.2008 року

за участю представників сторін:

від позивача: Клименко Ю.В. за довіреністю № 85 від 18.09.2008 р.

від відповідача: Гаєвой Р.А. за довіреністю № 386-08 від 14.05.2008 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Параллель-М ЛТД” м. Донецьк до відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” про визнання укладеною додаткової угоди № 1 до договору № 170308-12Д1.1/10 від 17.03.2008 р. з дати відмови відповідача від внесення змін до договору, тобто з 14.05.2008 року.

Ухвалою суду від 08.09.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/140пд, сторони зобов’язані надати документи та виконати певні дії.

Позивач надав до суду клопотання № 910 від 03.11.2008 року про уточнення позовних вимог, які викладені в наступній редакції: внести з 14.05.2008 року зміни до договору з єдиним реєстраційним номером 170308-12Д1.1/10 від 17.03.2008 р. шляхом доповнення пункту 2.10 договору підпунктом 2.10.1 в редакції позивача та зобов’язати відповідача укласти з позивачем додаткову угоду № 1 до договору з єдиним реєстраційним номером 170308-12Д1.1/10 від 17.03.2008 р. в редакції позивача, вважати її укладеною з 14.05.2008 року.

Суд згідно ст. 22 ГПК України прийняв вказане клопотання до розгляду та в подальшому розглядав позовні вимоги в зміненій редакції.

У судовому засіданні представниками позивача та відповідача було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” за результатами проведених торгів (протокол про розкриття тендерних пропозицій відкритих торгів із зменшенням ціни з закупівлі бензину та дизельного палива № 16/43-08 від 07.02.2008 р.) між позивачем та відповідачем був укладений договір з єдиним реєстраційним номером 170308-12Д1.1/10 від 17.03.2008 р. (надалі – договір), завірена копія якого додана до позовної заяви.

Вступна частина договору передбачає, що ціна на паливо може корегуватися за згодою сторін у випадках зміни ринкових цін на енергоносії. Факт зміни цін на ринку нафтопродуктів у бік підвищення повинен бути оформлений додатковою угодою до цього договору.

Пунктом 2.10 договору визначені ціни на паливо по паливним карткам на момент укладення договору та передбачена можливість корегування цін в майбутньому за згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди.

Згідно пункту 5.2 договору умови договору можуть бути змінені за обоюдною згодою сторін на підставі додаткової угоди.

Згідно п. 7.3 договору у всьому, що не передбачено даним договором, сторони керуються діючим законодавством України.

Листом № 317/1 від 14.05.2008 р. позивач направив відповідачу для розгляду та підписання додаткову угоду № 1 до вказаного договору з пропозиціями щодо внесення змін до договору стосовно ціни на паливо у фактично виконані зобов’язання сторін.

Відповідач листом № 03/ис-3971 від 14.05.2008 р. повідомив позивача про неможливість врегулювання питання стосовно підвищення ціни на паливо, яка була передбачена договором за результатами проведеного тендера від 07.02.2008 р. При цьому відповідач посилався на відсутність прийнятого відповідним органом порядку змін істотних умов договору про закупівлі, передбачені п. 84 Тимчасового положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затвердженого Постановою КМУ від 28.03.2008 р. № 274. У зв’язку з чим відповідач запропонував іншій стороні договору достроково розірвати вказаний договір.

Позивач погодився з такою пропозицією відповідача та 14.05.2008 р. між сторонами була підписана додаткова угода № 2 до договору з єдиним реєстраційним номером 170308-12Д1.1/10 від 17.03.2008 р. про дострокове розірвання вказаного договору з 14.05.2008 р. Завірені копії вищевказаних листів та додаткових угод № 1 та № 2 до договору є в матеріалах справи.

Тобто, судом встановлений факт того, що на день подачі позивачем позовної заяви між сторонами будь-які правовідносини, врегульовані спірним договором, були відсутні у зв’язку з припиненням дії договору з 14.05.2008 р.

Відповідач в усній формі щодо задоволення позову заперечує, але у відзиві на позовні вимоги від 31.10.2008 р. вказує на наявність наступних обставин:

-          ВАТ “Донецькобленерго” належить до суб’єктів приватного права та здійснює свою діяльність на базі майна приватної форми власності і відповідно не є суб’єктом державного сектору економіки;

-          оплата за товар за спірним договором здійснювалась за рахунок власних коштів ВАТ “Донецькобленерго”, а не за державні кошти;

-          рішенням Конституційного суду України від 09.10.2008 року по справі № 1-41/2008 Постанова Кабінету Міністрів України “Про здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти” від 28.03.2008 року № 274 визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). З 09.10.2008 року Тимчасове положення про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, затверджене Постановою КМУ від 28.03.2008 р. № 274 втратило чинність.

Згідно ст. 188 ч. 1 Господарського кодексу України зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Умови спірного договору передбачали внесення змін до договору щодо ціни на паливо виключно за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди. Така домовленість між сторонами не була досягнута, що підтверджено матеріалами справи.

Стаття 188 ГК України встановлює законний порядок внесення змін до договорів, а законні підстави для внесення таких змін передбачені виключно ст. ст. 651, 652 Цивільного кодексу України.

Норми ст. 651 вказаного кодексу передбачаютьё що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. На істотні порушення договору іншою стороною ні позивач, ні відповідач не вказують. Умови договору щодо можливостей внесення до нього змін вже досліджувалися судом вище по тексту даного рішення.

Іншим випадком для внесення змін до договору за рішенням суду за заявою однієї із сторін є наявність істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору (норми ст. 652 ЦК України). Частиною 4 цієї статті передбачено, що зміна договору у зв’язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Тобто, вказаною нормою передбачено внесення судом змін до договору, який по-перше, діє та ще не був розірваний, а по-друге, може або буде виконуватися в майбутньому сторонами на умовах, змінених судом.

Спірний договір вже не діє у зв’язку з його розірванням, тому в подальшому не може виконуватися сторонами на змінених умовах. За таких обставин даний випадок не є винятковим в розумінні ст.652 ЦК України та не може бути підставою для внесення судом змін до спірного договору відповідно до вимог цієї норми закону.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що законних підстав для внесення згідно рішення суду змін в умови договору, який припинив свою дію, не існує, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв’язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 33-36; 43; 49; 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю “Параллель-М ЛТД” м. Донецьк до відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” про внесення з 14.05.2008 р. змін до договору з єдиним реєстраційним номером 170308-12Д1.1/10 від 17.03.2008 р. шляхом доповнення пункту 2.10 договору підпунктом 2.10.1 в редакції позивача та зобов’язання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду № 1 до договору з єдиним реєстраційним номером 170308-12Д1.1/10 від 17.03.2008 р. в редакції позивача, вважати її укладеною з 14.05.2008 року.

У судовому засіданні 04.11.2008 р. оголошено рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя