ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "09" вересня 2008 р. по справі № 4/98-38

за позовом Ковельська філія Відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго"

до відповідача Волинський обласний санаторій матері і дитини "Турія"

про стягнення 16 299,83 грн.

Суддя Слободян П.Р.

За участю представників сторін:

від позивача: Сорока А. П. - довіреність у справі

від відповідача: н/з.

Суть спору: позивач - ВАТ "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії просить стягнути з відповідача - Волинського обласного санаторію матері і дитини "Турія", м. Ковель 16299,83грн., в т.ч. 10000,00грн. заборгованості по активній електроенергії, 1019,55грн. пені, 556,09грн. процентів річних, 4724,19грн. інфляції.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог № 1726 від 05.09.2008р., просив припинити провадження у справі, в частині стягнення основного боргу в сумі 10000,00грн. у зв’язку з повним його погашенням та просить стягнути з відповідача 1019,55грн. пені, 556,09грн. процентів річних, 4724,19грн. інфляції.

Відповідач вимоги ухвали суду від 28.08.2008р. не виконав, відзиву не представив, явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, повноважності причин неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі неподачі відзиву на позовну заяву справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

18 травня 2005 року між ВАТ "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії та Волинським обласним санаторієм матері і дитини "Турія", м. Ковель було укладено договір № 518165 про постачання електричної енергії.

У відповідності до умов вказаного договору позивачем було взято на себе зобов’язання щодо поставки відповідачу електричної енергії згідно з визначеними договором умовами та величинами, а відповідачем в свою чергу взято зобов’язання проводити своєчасно оплату використаної електроенергії та інших нарахувань.

На виконання умов зазначеного договору позивачем поставлялась відповідачу електрична енергія.

Проте, відповідачем договірні зобов’язання в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті використаної електричної енергії у період з вересня 2007р. по липень 2008р. в повному обсязі виконані не були, внаслідок чого виникла заборгованість яка склала 10000,00грн., що підтверджується особовим рахунком № 518, розрахунком № 1 за вересень 2007р. - липень 2008р.

Крім того, відповідачу у згідно договору за неналежне виконання договірних зобов’язань та несвоєчасне проведення обов’язкових платежів, позивачем було нараховано пеню, яка у відповідності до представленого суду розрахунку склала 1019,65грн.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів, що згідно розрахунку становить 556,09грн. - річних та 4724,19грн. - сума нарахована в зв’язку з інфляцією.

У заяві про уточнення позовних вимог № 1726 від 05.09.2008р. позивач просив припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 10000,00грн. у зв’язку з повним його погашенням.

Отже, в частині стягнення 10000,00грн. провадження у справі підлягає припиненню в зв'язку з відсутністю предмету спору відповідно до п. 11 ст. 80 ГПК України.

Приймаючи до уваги викладене, суд прийшов до висновку, що 1019,55грн. пені, 556,09грн. процентів річних, 4724,19грн. інфляції, підставні і підлягають до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, слід віднести за рахунок останнього.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 546, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Волинського обласного санаторію матері і дитини "Турія", (м. Ковель, вул. Володимирська, 137, код 13366151) в користь відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії (м. Ковель, вул. Грушевського, 56, код 00131512) 1019,55грн. пені, 556,09грн. процентів річних, 4724,19грн. інфляції, 162,99грн. витрат, пов’язаних з оплатою держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В частині стягнення 10000,00грн. основного боргу провадження у справі припинити.

Суддя                                                                      Слободян П. Р.