ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 8/221

21.08.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-

розрахункового центру Київської міської філії

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАК-1»

про стягнення 1589,09 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача не з’явилися

Від відповідача не з’явилися

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 1363,16 грн., що становить заборгованість за договором № на надання послуг телефонного зв’язку від 24.11.1999р. та 58,31 грн. пені, 14,55 грн. трьох відсотків річних, 153,07 грн. збитків від інфляції.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 01.07.2008р. розгляд справи був призначений на 07.08.2008р.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 07.08.2008р. розгляд справи був відкладений на 21.08.2008р., у зв’язку з нез’явленням у судове засідання представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

У судове засідання, призначене на 21.08.2008р. представники сторін не з’явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами та зазначалося, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

24.11.1999р. між Центром обслуговування споживачів та продажу послуг Київської міської дирекції Українського державного підприємства електрозв’язку «Укртелеком»–«підприємство зв’язку»та ТОВ «МАК-1»- «споживач»був укладений договір № про надання послуг телефонного зв’язку, відповідно до умов якого «підприємство зв’язку» зобов’язалося забезпечити встановлення та підключення кінцевого (их) пристрою (ів) «споживача»через абонентську лінію телефонної мережі загального користування за адресою: А.Барбюса, 51/2, надати «Спживачу»в користування номер (и) телефону (ів) та послуги електрозв’язку, а «споживач»зобов’язався сплачувати плату за встановлення (якщо установка вже здійснена, тоді у п.2.1.1 та п.2.2.1 терміни) та вартість послуг, які надаються.

Позивачем відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації»та п. 32 Постанови Кабінету Міністрів України «Про надання та отримання телекомунікаційних послуг», договору № , укладеного з відповідачем, надано телекомунікаційні послуги відповідачу, за які останній повинен вносити відповідну плату.

Телекомунікації є невід'ємною частиною виробничої та соціальної інфраструктури України і призначені для задоволення потреб фізичних та юридичних осіб, органів державної влади в телекомунікаційних послугах (ст. 3 Закону України «Про телекомунікації»).

Відповідач не виконав власні зобов’язання по спірному договору належним чином, не сплатив за надані послуги позивачу, тому відповідач має заборгованість перед позивачем за надані телекомунікаційні послуги в сумі 1363,16 грн.

Відповідач доказів погашення заборгованості перед позивачем не надав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 1363,16 грн. основного боргу правомірна та підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач просить суд також стягнути з відповідача 58,31 грн. пені.

Крім того, п.4.2.1 договору передбачено, що при невиконанні п.2.2.3 «споживач»сплачує пеню за кожну добу затримки в розмірі 1 відсотка від вартості затриманих платежів.

Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України «Про телекомунікації»встановлено, що у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 58,31 грн. обґрунтована, а тому підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в частині застосування.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у простроченні грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що: зобов'язання відповідача по оплаті послуг виникло на підставі укладеного між позивачем і відповідачем договору № про надання послуг телефонного зв’язку від 24.11.1999р., відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, а саме не сплатив за надані послуги, відповідачем не надано доказів, які б спростовували розмір нарахованих позивачем інфляційних у розмірі 153,07 грн. та річних у розмірі 14,55 грн., зазначених позивачем в розрахунку, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 14,55 грн. трьох відсотків річних, 153,07 грн. збитків від інфляції правомірні та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач наданими матеріалами справи підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, відповідач не довів протилежного, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Керуючись ст. ст. 33, 36 Закону України «Про телекомунікації», ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, 193 ГК України, ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАК-1»(02068, м.Київ, вул. Кошиця, 11; 02160, м.Київ, вул. Березнева, 12А; 03150, м.Київ, вул. Барбюса, 51/2; 02068, м.Київ, м.Київ, вул. Леніна, 34; ЗКПО 24575171) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії (02192, м.Київ, вул. Міста Шалетт, 1; ЗКПО 01189910) 1363(одна тисяча триста шістдесят три) грн. 16 коп., 58 (п’ятдесят вісім) грн. 31 коп. пені, 14 (чотирнадцять) грн. 55 коп. трьох відсотків річних, 153 (сто п’ятдесят три) грн. 07 коп. збитків від інфляції, 102 (сто дві) грн. держмита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя В.С. Катрич