ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.08 р.                     Справа № 1/138

за позовом Акціонерного Банку “Український Бізнес Банк” м. Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна-Сервіс”

м. Донецьк

про стягнення 122 358 грн. 95 коп. та розірвання договору

Суддя Азарова З. П.

При секретарі судового засідання: Розум А.С.

Представники:

Від позивача: Погорела Ю.К.- представник

Від відповідача не з’явився

В засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Акціонерний Банк “Український Бізнес Банк” звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна-Сервіс” про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 114 950 грн. 00 коп., відсотків у сумі 6 048 грн. 95 коп., комісії у сумі 1 360 грн. 00 коп. та розірвання кредитного договору № 86 від 13.08.2007р.

В обґрунтування позову посилається на копії: кредитного договору № 86 від 13.08.2007р., поруки від 13.08.2007р., довідки за станом кредитної заборгованості вих.. № 14.108/2330 від 14.05.2008р., претензії вих. 14.108/1418 від 19.03.2008р., розрахунок ціни позову.

Ухвалою суду від 20.08.2008 року було порушено провадження у справі, розгляд справи був призначений на 15.09.2008 року.

Вказана ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до суду не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до вимог чинного законодавства належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 15.09.2008 року будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило, відповідач в судове засідання не з’явився, незважаючи на отримання ухвали суду, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Розгляд справи був відкладений.

У наступне судове засідання відповідач також не з’явився, не скористався своїм процесуальним правом на захист інтересів, не надав відзив, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив, що 13.08.2007р. між сторонами був укладений кредитний договір № 86, згідно з яким кредитор (позивач) зобов’язався надати позичальнику (відповідачу) кредит в сумі 150 000 грн. 00 коп. з процентною ставкою за користування кредитом 19% річних, а позичальник (відповідач) зобов’язався належним чином використати та повернути кредитору (позивачу) суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитом у строки та в розмірах, які передбачені графіком повернення кредиту та відсотків. Строк повернення кредиту сторони передбачили до 07 серпня 2009 року (пункт 4.5 договору).

Відповідно до графіку повернення кредиту та відсотків за користування кредитом відповідач з вересня 2007 року по серпень 2009 року зобов’язався здійснювати погашення кредиту в сумі 6 250 грн. 00 коп.

Пунктом 4.2 вказаного договору позичальник зобов’язався щомісячно сплачувати на користь банку відсотки за користування кредитом, не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним. В разі невиконання або неналежного виконання цього зобов’язання позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 27% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення.

Крім того пункт 4.3 договору передбачив, що позичальник сплачує банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 1 000 грн. 00 коп. за серпень 2007 року строком до 20 серпня 2007 року. Щомісячно не пізніше 7 числа місяця наступного за звітним сплачує банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 340 грн. 00 коп.

Загальні умови виконання зобов’язань визначені нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Позивач виконав свої договірні зобов’язання, надав кредит у сумі, яка визначена договором, проте відповідач графік погашення не виконував, комісію не сплачував, внаслідок чого за ним виникла заборгованість за кредитом, за відсотками та комісією.

Претензією вих. №14.108/1419 від 19.03.2008р. позивач звернувся до відповідача з вимогою погасити заборгованість, проте вона залишена відповідачем без відповіді і задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Позичальник не повернув кредит, не сплатив відсотки у встановлені графіком строки, чим порушив умови кредитного договору, тому позивач правомірно звернувся з позовом.

Пунктом 5.4 кредитного договору сторони передбачили, що банк має право достроково розірвати договір, в разі невиконання позичальником умов договору. Відповідач порушив умови договору щодо погашення кредиту, сплати відсотків згідно встановленого графіку, тому банк правомірно звернувся з позовом про розірвання договору.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень (стаття 33 Господарського процесуального кодексу України). Позивач довів позовні вимоги і вони підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного Банку “Український Бізнес Банк” задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Україна-Сервіс” (83055, м. Донецьк, просп. Театральний, б. 26, кв. 9, , рах. 80 в АБ “УкрБізнесБанк”) на користь Акціонерного Банку “Український Бізнес Банк” (83055, м. Донецьк, вул. Артема, 125, , МФО 334969, рах. 3739110 в АБ “УкрБізнесБанк”) заборгованість в сумі 114 950 грн. 00 коп., відсотки в сумі 6 048 грн. 95 коп., комісію в сумі 1 360 грн. 00 коп., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1 308 грн. 59 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Розірвати кредитний договір № 86 від 13.08.2007р., укладений Акціонерним Банком “Український Бізнес Банк” з Товариством з обмеженою відповідальністю “Україна-Сервіс”.

Рішення оголошено у засіданні та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя