СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

26.06.2008
Справа №  15/461-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Клепай З.В. при секретарі
Муравльовій Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
ОСОБА_1, м. Херсон

до
Колективного підприємства "Центр науково-технічної творчості
"Потенціал", м. Херсон

про
стягнення 107000 грн. у рахунок повернення
частки майна

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (паспорт серія
НОМЕР_1виданий Суворовським РВ УМВС України в Херсонській області

від відповідача  - Козинец А.Д. - представник, довір.№ 11 від
15.01.2008р.

Пономаренко А.А. - директор

Експерт - ОСОБА_2. - свідоцтво
НОМЕР_2.

Справа розглядалась з перервою від
17.06.08р. до 20.06.08р. та до 26.06.08р. на підставі ст.77 ГПК України.

Позивач звернувся з позовом, в якому
просить стягнути з відповідача - колективного
підприємства "Центр науково-технічної творчості
"Потенціал" 107000 грн. у рахунок повернення частки майна

Відповідач проти позову заперечує на
тій підставі, що він розрахувався з позивачем у його дольовій  участі в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представників сторін та експерта, суд -

в с т а н о в
и в:

До господарського суду за час, на
який було зупинено провадження у справі додатково надійшли клопотання від
відповідача про залучення додаткових матеріалів у справі без номера та дати,
яке зареєстровано у господарському суді 05.05.08р. У цьому клопотанні
відповідачем надані додаткові матеріали, які підтверджують, що за станом
здоров'я він не міг працювати на займаній посаді на підприємстві відповідача,
та було заявлено клопотання про призначення
судово-психіатричної експертизи позивача. Цим клопотанням відповідач
також просив господарський суд дати роз'яснення експерту про його обов'язок
якісно та об'єктивно провести експертизу та пояснити які фактори він повинен
дослідити в процесі проведення судової експертизи.

Щодо питання про призначення
судово-психіатричної експертизи позивача, то господарський суд враховує, що
відповідач клопотанням №69 від 17.06.08р. відмовся від цього клопотання і в цій
частині його не розглядає.

Щодо дачі роз'яснень експерту: яким
чином проводити експертизу, то господарський суд виходить із того, що
проведення експертизи доручено кваліфікованому експерту він зобов'язаний
провести її відповідно до норм чинного законодавства та клопотання відповідача
в цій частині не розглядає.

Відповідачем також додані доповненням
до клопотання від 05.05.08р.

без номера та дати документи, які
підтверджують якість роботи позивача  на
підприємстві відповідача, та документи, що підтверджують стан здоров'я  позивача. Ці докази долучені до матеріалів справи.

Господарський суд бере до уваги, що в
мотивувальній частині ухвали господарського суду  по справі від 26.12.07р. вказано, що по
відношенню до суми 38000грн. матеріальних збитків та відшкодування моральних
збитків  у сумі 20000грн. провадження у
справі припиняється, але в резолютивній
частині ухвали про припинення провадження у справі в цій частині не
вказано, тому господарський суд за власною ініціативою вносить доповнення до
ухвали господарського суду від 26.12.07р.

У 1993 році створене колективне
підприємство "Потенціал", учасником якого був позивач, що
підтверджується відомістю особистих вкладів учасників колективної власності
Центра станом на 01.01.05р., представленою відповідачем. Із Довідки № 3635
виданої Головним управлінням статистики у Херсонській області вбачається, що
центр науково-технічної творчості "Потенціал" зареєстрований як
юридична особа з організаційно-правовою формою-колективне підприємство, форма
власності за КФВ - приватна. Створення та організація колективних підприємств
регулювалась чинним на час створення підприємства відповідача Законом  УРСР «Про підприємства».

Відповідно до ст.2 Закону України
«Про підприємства в Україні» (який діяв на час виникнення спірних
правовідносин) в Україні можуть діяти підприємства таких видів: приватне
підприємство, засноване на власності фізичної особи; колективне підприємство,
засноване на власності трудового колективу підприємства.

Статтею 9 закону "Про
підприємства в Україні" передбачено, що підприємство діє на підставі
статуту, який затверджується власником (власниками) майна. До статуту можуть
бути включені положення, пов'язані з особливостями підприємства. Законом
"Про власність" передбачено, що колективні підприємства є суб'єктами
права колективної власності, яке виникає, між іншим, на підставі викупу
колективами трудящих державного майна. У власності колективного підприємства є
вироблена продукція, одержані доходи, а також інше майно, придбане на
підставах, не заборонених законом, разом з цим у майні колективного
підприємства визначаються вклади його працівників. Розмір вкладу працівника
визначається залежно від його трудової участі в діяльності державного або
орендного підприємства, а також участі у збільшенні майна колективного
підприємства після його створення. На вклад працівника колективного
підприємства нараховуються і виплачуються проценти в розмірі, що визначається
трудовим колективом виходячи з результатів господарської діяльності
підприємства. Працівникові, який припинив трудові відносини з підприємством, а
також спадкоємцям померлого працівника виплачується вартість вкладу (ст.ст.20,
21, 23).

Як вбачається із матеріалів справи
позивач був звільнений із підприємства відповідача та відповідно до норм Закону
має право на отримання свого вкладу.

Оскільки звільнення позивача
здійснено в період, коли Закони  України
"Про підприємства в Україні" та "Про власність" втратили  чинність, то господарський суд керується
нормами  ЦК України, що набрав чинності з
01.01.04р.

Відповідно до ст.355 ЦК України
майно, що є у власності двох або  більше
осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної
сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених
законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не
встановлена спільна сумісна власність на майно. Стаття 356 ЦК України
передбачає, що власність двох чи більше осіб
із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною
частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути
фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст.357 ЦК України
частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за  домовленістю  співвласників або законом. Якщо розмір часток
у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю
співвласників або законом, він визначається
з  урахуванням вкладу кожного з
співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.  Співвласник
має  право  на
відповідне  збільшення своєї
частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного
майна,  які не можна  відокремити,
зроблені ним  своїм коштом за
згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання
спільного майна.

Із позовної заяви вбачається, що
позивач просить стягнути з відповідача належну йому частку майна, а не
виплатити йому його вклад.

Як вбачається із статуту відповідача,
він не місить в собі переліку частки кожного учасника колективного
підприємства. Такий перелік міститься у відомості особових рахунків вкладів
учасників колективної власності, але визначені суми вкладу у грошовому виразі,
з нарахуванням кожного року на цю суму додаткових надходжень на вклад без
визначення того, який відсоток йому нараховується, та не визначено, який
відсоток від загальної вартості всього майна, що знаходиться на балансі
відповідача, складає вклад кожного учасника.

Оскільки підприємство відповідача за
його статутом є колективним, перереєстрація статуту після вступу у законну силу
Цивільного Кодексу України та Закони
України "Про підприємства в Україні" та "Про
власність" втратили  чинність,  не проводилась,  господарський суд не має можливості при
вирішенні спору  застосувати до
правовідносин сторін норми Цивільного кодексу, Господарського кодексу, які
регулюють взаємовідносини учасників господарських товариств, оскільки фактично
підприємство відповідача не перетворилось на господарське товариство, а
продовжує діяти як колективне підприємство. За таких умов господарський суд
застосовує до правовідносин сторін 355-365 ЦК України, які регулюють
взаємовідносини учасників у спільній частковій власності. Так, посилання як
позивача, так і відповідача на те, що статут відповідача суперечить нормам
чинного законодавства та не може бути підставою для визначення частки позивача
у колективній власності відповідача відхиляються.

Відповідно до ст.359 ЦК України
плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій
власності, надходять до складу спільного майна і  розподіляються між співвласниками відповідно
до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, тому позивач має право вимагати свою частку від
отриманих відповідачем прибутків.

Позивач у своєму клопотанні
зареєстрованому у суді 17.06.08р. посилається на те, що у експерта є ліцензія
на дослідження документів бухгалтерської
та податкової           звітності,
фінансово-кредитних взаємовідно-син  та
містить в собі розділу про корпоративні права.

За поясненнями експерта, який
пред'явив своє посвідчення судового експерта, перелічені у посвідченні
повноваження, вміщують у собі також дослідження розміру доходів по
корпоративним правам.

Згідно висновку судової
експертизи  розмір вкладу позивача у
спільне майно складає 22,84%. Оскільки Статутом відповідача не передбачено
створення неподільного фонду, то сума, яка рахується відповідачем як
неподільний фонд підлягає розподілу між учасниками колективної власності і
відповідач повинен був донарахувати позивачу 11306грн.77коп. і загальна сума,
яка належала до виплати позивачу складає 49088грн.56коп.

З урахуванням суми, яку відповідач
добровільно нарахував до виплати позивачу до звернення його з позовом
відповідачу підлягає виплатити 11306грн.77коп., у тому числі 1469грн.88коп.
податку на доходи фізичних осіб. За вирахуванням податку 9836грн.89коп.

Щодо посилання відповідача на те, що
експерт проаналізував господарську діяльність за весь період існування
підприємства відповідача, та не врахував строки позовної давності, то
господарський суд виходить із того, що визначення частки позивача неможливе без
врахування його діяльності за весь період існування підприємства, оскільки
статут такої умови у точно визначених відсотках не передбачав. Сума, яка
визначалась експертом як частка позивача, вираховувалась з урахуванням вказаних
позицій Статуту.

Не приймається до уваги посилання
позивача на те, що він, як інвалід 2-ї групи має пільги по сплаті податку,
оскільки відповідно до п.6.1. такі пільги встановлюються при виплаті йому
заробітної плати, а не отриманні  доходів
у якості отримання частки із статутного фонду підприємства, учасником якого він
є.

За таких умов позов підлягає
частковому задоволенню.

Зважаючи на те, що позов виник за
вини відповідача, та ухилення його від сплати частки майна, судові витрати, у
тому числі і оплата послуг експерта відноситься на відповідача. Згідно
калькуляції експерта вартість послуг складає 8289грн.20коп.

Керуючись ст.ст.49, 82, 83, 84, 85,
89.  Господарського процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и
в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з колективного
підприємства "Центр науково-технічної творчості "Потенціал",
м.Херсон,  вул.Декабристів, 41/7,
р/рахунок 26008300 в УСБ м.Херсона, МФО -352015, ЗКПО - 05842264

а) на користь ОСОБА_1, 1953 р.н.,
м.Херсон, АДРЕСА_1, р/рахунки відсутні, код - НОМЕР_2 - 9836грн.89коп. (податок
на доход вирахуваний).

б) в доход державного бюджету 102
грн. держмита та 118грн. витрат на ІТЗ.

в) на користь приватного підприємця
ОСОБА_2., м.Херсон,АДРЕСА_2, р/рахунок НОМЕР_3 у ХФ "Західінкомбанк",
МФО -352327, код ОКПО -НОМЕР_4 - 8289грн.20коп.

3.Внести виправлення в ухвалу
господарського суду по справі від 26.12.07р. добавивши у резолютивну частину
ухвали п.2 такого змісту: "по відношенню до суми 38000грн. матеріальних
збитків та відшкодування моральних збитків
у сумі 20000грн. провадження у справі припиняється.",
відповідно  п.2, 3, 4, 5 ухвали вважати
п.3, 4, 5, 6.

6.По відношенню до суми 97163 грн.
11 коп. в задоволенні позову відмовити.

7.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

8.Рішення направити сторонам по
справі.

Суддя
З.В. Клепай

Дата
оголошення повного

тексту
рішення 26.06.2008р.