Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2008 р. Справа № 55/158-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., судді Пушай В.І., Плужник О.В.

при секретарі Байбак О.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача вх. № 2091Х/3-7 на рішення господарського суду Харківської області від 11.08.08 по справі № 55/158-08

за позовом ТОВ "Юмекс" м. Київ

до ЗАТ "Лозівський молочний завод" м. Лозова

про стягнення 617485,57 грн. -

встановила:

В червні 2008 р. позивач –ТОВ „Юмекс”, м. Київ звернувся до господарського суду з позовною заявою в якій, з урахуванням уточнень, просив суд стягнути з відповідача –ЗАТ „Лозівський молочний завод”, м. Лозова 489980,54 грн. заборгованості, 75750,99 грн. інфляційних, 6749,97 грн. річних, 45004,70 грн. пені, та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов’язання щодо оплати отриманого товару в рамках укладеного між сторонами договору № Р 2006 пд 38 від 10.10.06 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.08.08 р. (суддя Гребенюк Н.В.) по справі № 55/158-08 позов задоволено частково. З відповідача на користь позивача стягнуто 489980,54 грн. основного боргу, 75750,99 грн. інфляційних витрат, 44889,39 грн. пені, 6749,97 грн. 3% річних, 6173,70 грн. державного мита та 117,97 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивоване з тих підстав, що відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов’язання щодо оплати за отриману продукцію в рамках укладеного між сторонами договору № Р 2006 пд 38 від 10.10.06 р.; що інфляційні, пеня та річні підлягають стягненню з відповідача на підставі умов спірного договору, та вимог чинного законодавства України та ін.

Відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, вважає його таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, внаслідок чого господарський суд прийнявши рішення за відсутності його представника, тим самим порушив процесуальні права відповідача, і вказана обставина з урахуванням вимог ст. 104 ГПК України є підставою для скасування прийнятого по справі рішення.

Сторони в судове засідання своїх представників не направили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, відзиву чи пояснення по скарзі не надавали, про причини неприбуття своїх представників не повідомили.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, судова колегія встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, та правомірно встановлено судом першої інстанції,

10.10.2006 р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу № Р2006 пд 38, відповідно до умов якого позивач зобов’язався передати у власність відповідача цукор-пісок українського походження уражаю 2006 р. у мішках, в строки та на умовах, передбачених вказаним договором, а відповідач, в свою чергу зобов’язався прийняти та оплатити його вартість.

Пунктом 5.1 договору сторонами узгоджено порядок розрахунків, а саме, він здійснюється відповідачем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача 100 % вартості відгруженої партії товару з урахуванням мішкотари на протязі 20-ти календарних днів з моменту поставки товару.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що при простроченні відповідачем здійснення оплати за товар, останній сплачує позивачу пеню у розмірі 1% від вартості поставленого, проте неоплаченого товару за кожен день прострочення оплати.

Пунктом 11.1 договору передбачено строк дії договору, а саме договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31 грудня 2007 р., а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання.

Крім того, між сторонами також було укладено додатки до вказаного договору № № 1 від 17 жовтня 2006 року, 2 від 24 жовтня 2006 року, 3 від 31 жовтня 2006 року, 4 від 07 листопада 2006 року, 5 від 10 листопада 2006 року, 6 від 14 листопада 2006 року, 7 від 20 листопада 2006 року, 8 від 28 листопада 2006 року, 9 від 04 грудня 2006 року, 10 від 11 листопада 2006 року, 11 від 18 листопада 2006 року, 12 від 21 листопада 2006року, 13 від 09 листопада 2006 року, 14 від 15 січня 2007 року, 15 від 22 січня 2007 року, 16 від 29 січня 2007 року, 17 від 05 лютого 2007 року, 18 від 12 лютого 2007 року, № 19 від 19.02.07 р., № 20 від 26.02.07 р., № 21 від 05.03.07 р., № 22 від 12 березня 2006 року, 23 від 19 березня 2007 року, 24 від 26 березня 2007 року, 25 від 10 квітня 2007 року, 26 від 16 квітня 2007 року, 27 від 24 квітня 2007 року, 28 від 27 квітня 2007 року, 29 від 15 травня 2007 року, 30 від 22 травня 2007 року, 31 від 25 травня 2007 року, 32 від 29 травня 2007 року, №33 від 04 червня 2007 року, 34 від 13 червня 2007 року, 35 від 18 червня 2007 року, 36 від 25 червня 2007 року, 37 від 2 липня 2007 року, 38 від 09 липня 2007 року, 39 від 16 липня 2007 року, 40 від 23 липня 2007 року, 41 від 30 липня 2007 року, 42 від 17серпня 2007 року, 43 від 22 серпня 2007 року, 44 від 29 серпня 2007 року, 45 від 04 вересня 2007 року, 46 від 11 вересня 2007 року, 47 від 18 вересня 2007 року, якими було змінено загальну вартість товару, який сторони обумовили поставити.

На виконання умов вказаного договору та додатків до нього позивач поставив відповідачеві товар - цукор-пісок українського походження на загальну суму 6417797,60 грн., що підтверджується видатковими накладними           № 179 від 13.10.2006 року на суму 61400,46 грн., № 365 від 18.10.2006 року на суму 59400,00 грн.; № 374 від 19.10.2006 року на суму 59400,00 грн.; № 518/1 від 25.10.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 526/1 від 26.10.2006 року на суму 57720 грн.; № 607 від 01.11.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 627 від 02.11.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 696 від 08.11.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 715/3 від 09.11.06 року на суму 57720,00 грн.; № 1158 від 13.11.06 року на суму 57720,00 грн.; № 1186 від 15.11.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1194 від 16.11.2006 року на суму 57720,00грн.; № 1202 від 21.11.06 року на суму 57720,00 грн.; № 1204 від 22.11.2006 року на суму 57720 грн.; № 1207 від 23.11.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1216 від 29.11.2006 року на суму 51803,70 грн.; № 1218 від 30.11.06 року на суму 51803,70 грн.; № 1562 від 13.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1577 від 19.11.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1597 від 22.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1598 від 22.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1587 від 21.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1581 від 20.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1842 від 25.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1846 від 25.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1856 від 26.11.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1859 від 26.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1223 від 01.12.2006 року на суму 51803,70 грн.; № 1232 від 05.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1235 від 06.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1240 від 07.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1248 від 12.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1556 від 13.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1859 від 26.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1862 від 27.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 1864 від 27.12.2006 року на суму 57720,00 грн.; № 12 від 10.01.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 15 від 11.01.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 22 від 12.01.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 35 від 17.01.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 28 від 16.01.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 40 від 18.01.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 104 від 23.01.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 120 від 30.01.2007 року на суму 30591,60 грн.; № 111 від 25.01.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 110 від 24.01.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 145 від 06.02.2007 року, на суму 57720,00 грн.; № 147 від 07.02.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 313 від 08.02.2007 року, на суму 57720,00 грн.; № 326 від 13.02.2007 року, на суму 57720,00 грн., № 353 від 21.02.2007 року на суму 57720.00 грн.; № 356 від 22.02.07 року на суму 57720,00 грн.; № 357 від 22.02.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 361 від 27.02.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 363 від 28.02.2007 року на суму 57720,00 грн.;№ 365 від 01.03.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 369 від 06.03.2007 року; № 559 від 13.03.2007року на суму 57720,00 грн.;№ 562 від 14.03.2007 року на суму 36278,10 грн.; № 576 від 22.03.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 571 від 20.03.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 590 від 29.03.2007 року на суму 28860,00 грн.; № 585 від 28.03.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 591 від 29.03.2007 року на суму 28860,00 грн.; № 595 від 02.04.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 597 від 03.04.2007 року на суму 25562,86 грн.; № 603 від 10.04.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 617 від 19.04.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 612 від 18.04.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 606 від 12.04.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 604 від 11.04.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 698 від 23.04.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 699/1 від 24.04.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 704 від 2007 року на суму 57720,00 грн.; № 709 від 26.04.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 862 від 07.05.2007 року на суму 57720,00грн.; № 863 від 08.05.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 864 від 10.05.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 866 від 17.05.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 867 від 17.05.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 868 від 21.05.2007 року на суму 57720.00 грн.; № 869 від 22.05.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 870 від 29.05. 2007 року на суму 49062,00 грн.; № 871 від 31.05.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 880 від 05.06.2007 року на суму 59016,00 грн.; № 882 від 06.06.2007 року на суму 59016,00 грн.; № 883 від 07.06.2007 року на суму 59016,00 грн.; № 889 від 12.06.2007 року на суму 58080,00 грн.; № 890 від 13.06.2007 року на суму 58080.00 грн.; № 891 від 14.06.2007 року на суму 58080.00 грн.; № 893 від 13.06.2007 року на суму 58080,00 грн.; № 894 від 25.06.2007 року на суму 58080,00 грн.; № 895 від 26.06.2007 року на суму 58080,00 грн.; № 896 від 27.06.2007 року на суму 42688,80 грн.; № 897 від 02.07.2007 року на суму 58080,00 грн.; № 898 від 04.07.2007 року на суму 46754,40 грн.; № 899 від 10.07.2007 року на суму 58080.00грн.; № 900 від 11.07.2007 року на суму 58080,00 грн.; № 901 від 12.07.2007 року на суму 36880,80 грн.; № 902 від 17.07.2007 року на суму 58080,00 грн.; № 903 від 18.07.2007 року на суму 58080,00 грн.; № 904 від 19.07.2007 року на суму 29642,68 грн.; № 905 від 25.07.2007 року на суму 58080,00 грн.; № 906 від 26.07.2007 року на суму 33919.44 грн.; № 907 від 30.07.2007 року на суму 58080.00 грн.; № 908 від 01.08.2007 року на суму 58080,00 грн.; № 909 від 02.08.2007 року на суму 21839.16 грн.; № 1406 від 29.08.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 1407 від 30.08.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 1270 від 15.08.2007 року на суму 50000,86 грн. ; № 1404 від 22.08.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 1405 від 23.08.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 1408 від 05.09.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 1409 від 06.09.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 1410 від 11.09.2007 року на суму 57720,00 грн.; № 1411 від 12.09 2007 року на суму 57720, грн..; № 1413 від 18.09.2007 року на суму 46874,70 грн.; № 1414 від 20.09.2007 року на суму 38759,70 грн.., які підписані обома сторонами. Підставою для передачі товару у вказаних накладних зазначено договір № Р2006 пд 38 від 10.10.06 р., що свідчить про те, що товар передавався позивачем саме на виконання цього договору.

З боку відповідача товар був отриманий уповноваженою особою на підставі довіреностей ЯМЯ № 012369 від 12.10.2006 року; ЯМЯ № 014458 від 01.11.2006 року, ЯМЯ № 014559 від 01.12.2007 року, ЯМЯ № 014559 від 01.12.2007 року, ЯМЮ № 947432 від 09.12.2006 року, ЯМЮ № 947432 від 09.12.2006 року, ЯМЮ № 947359 від 06.02.2007 року, ЯМЮ № 947583 від 03.02.2007 року, ЯМЮ № 947551 від 20.02.2007 року, ЯМЮ № 947077 від 26.02.2007 року, ЯМЮ № 947077 від 26.02.2007 року, ЯМЯ № 037381 від 13.03.2007 року, ЯМЮ № 947998 від 20.03.2007 року, ЯМЯ № 037385 від 28.03.2007 року, ЯМЯ № 037397 від 02.04.2007 року, ЯНШ № 258401 від 23.04.2007 року, ЯНШ № 258468 від 07.05.2007 року, ЯНШ № 258 484 від 10.05.2007 року, ЯНШ № 258706 від 17.05.2007 року, ЯНШ № 258796 від 04.06.2007 року, ЯНШ № 258825 від 12.06.2007 року, ЯНШ № 258844 від 18.06.2007 року, ЯНШ № 297622 від 27.06.2007 року, ЯНШ № 297631 від 02.07.2007 року, ЯНШ № 297668 від 09.07.2007 року, ЯНШ № 297690 від 16.07.2007 року, ЯНШ № 297716 від 23.07.2007 року, ЯНШ № 297722 від 27.07.2007 року, ЯНШ № 2977743 від 30.07.2007 року, ЯНШ № 297841 від 29.08.2007 року, ЯНШ № 297807 від 14.08.2007 року, ЯНШ № 297827 від 22.08.2007 року, ЯОИ № 178520 від 04.09.2007 року, ЯОИ № 178541 від 10.09.2007 року, ЯОИ № 178559 від 17.09.07 року, які видані на отримання цінностей від позивача.

Таким чином, відповідач товар отримав, проте розрахувався за нього лише частково, а саме в сумі 5927817,06 грн., що підтверджується відповідними виписками з банку 30.10.06 року - 61400,16 грн., 07.11.06 року - 59400,00 грн., 08.11.06 року - 59400,00 грн., 15.11.06 року - 57720,00 грн., 16.11.06 року - 57720,00 грн., 21.11.06 року - 57720,00 грн.. 22.11.06 року - 57720,00 грн., 28.11.06 року - 57720, 00 грн., 29.11.06 року - 57720,00 грн.. 04.12.06 року - 57750, 00 грн., 05.12.06 року - 57750,00 грн. 06.12.06 року - 57720 грн., 11.12.06 року - 57750,00 грн., 12.12.06 року - 57750 грн.. 14.12.06 року - 57750.00 грн., 18.12.06 року - 57720,00 грн., 21.12.06 року - 57500,00 грн., 22.12.06 року - 57500, 00 грн.. 26.12.06 року - 57500, 00 грн., 28.12.06 року - 115000,00 грн., 04.01.07 року -11500,00 грн., 09.09.07 року - 57750,00 грн., 10.01.07 року - 57750,00 грн., 11.01.07 року -57750,00 грн., 12.01.07 року - 57750,00 грн., 15.01.07 року - 57750.00 грн.,16.01.07 року -57750,00 грн., 17.01.07 року -57750,00 грн., 19.01.07 року - 57750,00 грн.. 22.0107 року-57720,00 грн., 23.01.07 року - 57720,00 грн., 24.01.07 року - 57720.00 грн., 25.01.07 року -57720,00 грн., 26.01.07 року - 57720,00 грн.. 30.01.07 року - 57720,00 грн., 31.01.07 року -57720,00 грн., 01.02.07 року - 57720,00 грн., 07.02.07 року - 115470,00 грн., 13.02.07 року; 57720,00 грн., 12.03.07 року - 57720,00 грн., 13.03.07 року -57720.00 грн., 14.03.07 року; 7720,00 грн., 16.03.07 року - 57720,00 грн., 19.03.07 року - 57720,00 грн.. 20.03.07 року; 57720.00 грн., 21.03.07 року - 57720,00 грн., 29.03.07 року - 57720,00 грн., 03.04.07 року; 57720,00 грн., 11.04.07 року - 50000,00 грн., 17.04.07 року - 50000,00 грн., 18.04.07 року; 50000,00 грн., 25.04.07 року - 60000,00 грн., 27.04.07 року - 140000,00 грн.. 10.05.07року; 13500,00 грн., 11.05.07 року - 51500,00 грн., 15.05.07 року - 60000,00 грн., 16.05.07 року; 58000,00 грн., 22.05.07 року - 52034,26 грн., 30.05.07 року - 300000.00 грн.,, 31.05.07

року - 46320.00 грн.. 06.06.07 року - 57720,00 грн.. 07.06.07 року - 57720,00 грн., 14.06.07 року - 58000.00грн.. 21.06.07 року - 57720,00 грн.. 22.06.07 року - 38500.00 грн., 25.06.07 року - 19220,00 грн., 02.07.07 року - 8700,00 грн., 02.07.07 року - 49000,00 грн., 10.07.07 року-95180.00 грн., 12.07.07 року - 77720,00 грн., 16.07.07 року - 57720,00 грн., 18.07.07 року - 49062.00 грн., 19.07.07 року - 53000,00 грн., 23.07.07 року - 59018,64 грн., 24.07.07 року - 59016,00 грн., 25.07.07 року - 59016.00 грн., 27.07.07 року - 58000,00 грн., 31.07.07 року - 58100,00 грн., 17.08.07 року - 58080, грн., 23.08.07 року - 12000,00 грн..23.08.07 року - 140000.00 грн.. 28.08.07 року - 98000,00 грн., 31.08.07 року - 220000,00 грн., 07.09.07 року - 58000.00 грн., 07.09.07 року - 10000,00 грн., 07.09.07 року - 40000.00 грн.,12.09.07 року - 1000,00 грн., 12.09.07 року - 119000,00 грн., 20.09.07 року - 60000,00 грн., 06.11.07 року - 50000.00 грн., 28.11.07 року - 50000,00 грн.. 06.12.07 року - 50000,00 грн. В графі призначення платежу вказано: "договір № Р2006пд38. Плата за цукор згідно договору № Р2006пд38 від 10.10.2006 р".

Враховуючи неповну сплату відповідачем заборгованості, позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою вих. № 406 від 12.02.08 р., в якому просив погасити заборгованість за договором № Р2006пд38 від 10.10.2006 р. у розмірі 489980,54 грн. Проте, відповідач на вимогу позивача не відреагував та грошові кошти не перерахував, що і стало підставою для звернення останнього до суду з відповідною вимогою.

З матеріалів справи також вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов’язання щодо оплати за отриману продукцію в рамках укладеного між сторонами договору № Р 2006 пд 38 від 10.10.06 р.; що інфляційні, пеня та річні підлягають стягненню з відповідача на підставі умов спірного договору, та вимог чинного законодавства України та ін.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, а також по-перше те, що спірним договором (п. 5.1) сторонами було узгоджено термін, в межах якого відповідач був зобов’язаний здійснити розрахунок за поставлений товар, по-друге те, що відповідач не надав доказів погашення заборгованості (в т.ч. на вимогу суду, ухвала від 01.10.08 р.), судова колегія погоджується з висновками господарського суду про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 489980,54 грн. заборгованості за поставлений товар.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, також законними та обґрунтованими є висновки господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 75750,99 грн. інфляційних витрат та 6749,97 грн. річних за прострочення відповідачем виконання грошового зобов’язання.

Відповідно до ст.ст. 193, 198 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Крім того, відповідно до п. 1-2 ст. 216, п. 1 ст. 218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до вимог п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції можуть застосовуються у розмірі, визначеному умовами договору. При цьому їх розмір може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як було вищевказано пунктом 5.1 договору сторонами було узгоджено порядок розрахунків, якій здійснюється відповідачем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача 100 % вартості відгруженої партії товару з урахуванням мішкотари на протязі 20-ти календарних днів з моменту поставки товару.

При цьому, п. 8.2 договору сторонами було передбачено, що в разі якщо оплата буде здійснюватися покупцем пізніше строків визначених п.5.1 договору, покупець зобов’язаний сплатити продавцю пеню в розмірі 1% від вартості поставленого, але не оплаченого за кожен день прострочки оплати товару.

Крім того, п. 11.2 договору сторонами було визначено про те, що закінчення строку дії договору не звільняє від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Як свідчать матеріали справи, остання проплата була здійснена відповідачем 06.12. 2007 року у сумі 50000 грн. При цьому, станом на 07.12.2007 року відповідачем не була сплачена заборгованість у сумі 489980,54 грн.

Враховуючи викладене, також правомірними є висновки господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 44889,39 грн. пені за неналежне виконання відповідачем свого зобов’язання з оплати товару у встановлений договором строк.

Разом з тим, безпідставними є також вимоги відповідача про скасування судового рішення по мотивах того, що господарський суд приймаючи рішення не звернув уваги на те, що його представник для дачі пояснень в судове засідання не з'явився, і тим самим нібито порушив процесуальні права відповідача.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, в ній міститься поштове повідомлення (т. 2 а.с. 1) яке свідчить про те, що відповідачу було відомо про порушення судом провадження по даній справі. Крім того, позивач при зверненні до суду надсилав на адресу відповідача копію поданої до суду позовної заяви, про що свідчать надані позивачем поштовий чек та опис вкладення в цінний лист (т. 1 а.с. 12-13), а відповідач надсилав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи. Вказане свідчить про те, що відповідачу було відомо про розгляд судом даної справи, однак він з невідомих причин не скористався своїм правом надіслати до суду для надання пояснень свого представника та правом надання відповідних доказів в обґрунтування своїх доводів та заперечень.

Беручи до уваги викладене, а також те, що норми ГПК України передбачають можливість розгляду справи без участі представників сторін, повідомлених про час та місце розгляду справи, за наявними в справі матеріалами, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції при розгляді даної справи порушив процесуальні права відповідача, в зв’язку з чим, вимоги останнього про скасування прийнятого по справі рішення не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. При цьому, відповідачем, не надав жодного доказу того, що господарський суд при винесенні рішення порушив норми процесуального права, які могли б в будь-якому випадку бути підставою для скасування даного рішення.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, судова колегія -

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 11.08.08 р. по справі № 55/158-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Повний текст постанови підписано 03.11.08 р.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Судді Пушай В.І.

Плужник О.В.