ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-12/179
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"11" листопада 2008 р. 16:16                                                                                          м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя у складі:

Судді Харченко І.А.,

при секретарі Баланюк О.В.,

за участю представників:

позивача – Фрідман В.О., довіреність №2 від 14.01.2008, юрисконсульт;

Майстренко І.Є., довіреність б/н від 07.08.2008, представник;

відповідача –Ліннік О.В., довіреність №1141/9/10-050 від 08.05.2008, старший державний податковий інспектор;

Гедрайтіс В.В., довіреність №62/10-0 від 14.01.2008, завідуюча сектором контролю за фінансовими установами та операціями в сфері ЗЕД;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №5020-12/179 за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Морський індустріальний комплекс»до Державної податкової інспекції у Нахімовському районі м. Севастополя про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 26.02.2008,

Суть спору:

28.05.2008 Відкрите акціонерне товариство «Морський індустріальний комплекс»звернулось до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом (вх.№1236) до Державної податкової інспекції у Нахімовському районі м. Севастополя про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 26.02.2008 про визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 32520,60 грн.

Ухвалою від 29.05.2008 відкрито провадження у адміністративної справі №5020-12/179, призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою від 01.07.2008 закінчено підготовче провадження, справа №5020-12/179 призначена до судового розгляду.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, пояснив, що штраф у розмірі 14310,50 доларів США, який сплачений позивачем є господарською санкцією, яку він сплатив при неналежному виконанні господарського зобов’язання у ході господарської діяльності.

Згідно статей 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні представникам сторін роз’яснені процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін, суд,

в с т а н о в и в :

Державною податковою інспекцією у Нахімовському районі міста Севастополя (Надалі Інспекція) проведено комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового й валютного законодавства Відкритого акціонерного товариства "Морський індустріальний комплекс" (Надалі ВАТ "Морський індустріальний комплекс"), про що був складений акт перевірки від 14.02.2008 № 89/10/23-123/32897734/35 (Надалі Акт перевірки, арк.с. 6-35).

Перевіркою встановлено, що 26.07.2006 між Замовником - судновласником т/х «Marabou»-«Marabou Shipping Ltd», Беліз та Виконавцем - ВАТ «Морський індустріальний комплекс», був укладений контракт №26/07-06, відповідно до якого, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання по проведенню ремонту судна «Marabou».

Згідно п. 3.1 контракту №26/07-06 від 26.07.06, тривалість ремонту судна встановлюється 24 календарних дня (включаючи вихідні дні - субота й неділя), при сприятливих погодних умовах для виконання робіт.

Додатковою угодою №26/07-06-4 від 28.08.2006 обсяг виконаних робіт установлюється в обсязі Виконавчої ремонтної відомості - 371390,00 доларів США, загальна тривалість ремонту судна становить 28 календарних днів.

По факту виконання робіт ВАТ "Морський індустріальний комплекс" оформлено Виконавча ремонтна відомість та Приймально-здавальний акт №231 від 01.09.2006 на суму 371390,00 доларів США, який підписаний із зауваженнями, оскільки, фактично ремонт судна був закінчений 03.09.2006, по завершенні всіх пусконалагоджувальних робіт.

Згідно п. 6.6.1 контракту №26/07-06 від 26.07.06 при затримці судна в ремонті з вини виконавця й порушенні строків контракту виконавець виплачує замовникові штраф у розмірі 7000,00 доларів США за кожний день затримки судна, але не більше 12% від вартості по Виконавчій ремонтній відомості.

Крім того, згідно пункту 5.5.2 контракти всі витрати пов'язані з випробуваннями, у тому числі забезпечення технічного персоналу для проведення випробувань несе виконавець.

Відповідно до претензії від 30.11.06, виставленою компанією SIA «ADG Shipmanagement», Латвія на адресу ВАТ "Морський індустріальний комплекс", виконавець зробив затримку судна в ремонті (ремонт т/х «Marabou»був закінчений на 2 дні пізніше) і зобов'язаний сплатити суму штрафу в розмірі 14000,00 доларів США, а також відповідно до пункту 5.5.2 контракти - суму за експлуатацію катеру у розмірі 310,50 доларів США, що доставляв співробітників виконавця для проведення пусконалагоджувальних робіт на т/х «Marabou». Загальна сума претензії становить 14310,50 доларів США (що за комерційним курсом НБУ =5,05, еквівалентно 72268,03 грн.), які перелічені ВАТ "Морський індустріальний комплекс" на адресу компанії «Baltica Shipping & Trading Ltd», згідно меморіального ордера №1 93245Е від 12.12.06.

Відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України "Про оподаткування прибутку

підприємств", резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу

з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження

господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), крім

доходів, зазначених у пунктах 13.3 - 13.6, зобов'язані утримувати податок з таких доходів,

зазначених у пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх

рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене

нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

Згідно з п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про оподаткування прибутку

підприємств", будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цієї статті під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, слід розуміти інші доходи від здійснення нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, за винятком доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів (робіт, послуг), переданих (виконаних, наданих) резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг з міжнародного зв'язку чи міжнародного інформаційного забезпечення (п. п. "й" п. 13.1 ст. 13 Закон).

Посилання позивача на ту обставину, що сплачені кошти не є господарською діяльністю і не підлягають оподаткуванню, суд вважає безпідставним.

Згідно п. 1.32 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку

підприємств", господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до п 4.1 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку

підприємств", валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами. Згідно, п. п. 4.1. 6 п. 4.1 ст. 4 валовий доход включає: доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум штрафів та/або неустойки чи пені, фактично одержаних за рішенням сторін договору.

При цьому, чіткий перелік доходів, які не підлягають оподаткуванню на доходи нерезидентів, передбаченій ст. 13 Закону, не містить штрафних санкцій.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафні санкції - це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, саме в зв’язку з виконанням господарського договору і виникли штрафні санкції, а відтак вони і є наслідком господарської діяльності. Таким чином, штраф у розмірі 14310,50 доларів США, яка сплачена ВАТ «Морський індустріальний комплекс», є господарськими санкціями (у розумінні Господарського кодексу України), яку позивач сплатив при неналежному виконанні господарського зобов'язання у ході здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 16.13 ст. 16 Закону України "Про оподаткування прибутку

підприємств", відповідальність за утримання та перерахування до бюджету податку на доходи громадян, сум внесків на соціальні заходи, податків, зазначених у пункті 7.8, пункті 10.2 та статті 13 цього Закону, несуть платники податку, які провадять відповідні виплати. Перерахування податків, зазначених в пункті 7.8 та статті 13, здійснюється до/або разом із здійсненням таких виплат.

Однак, у порушення п. 13.1 та п. 13.2 ст. 13 Закону, ВАТ "Морський індустріальний комплекс" не здійснене перерахування податку на доходи нерезидентів у сумі 10840,20 грн.

Відповідно до пп. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення №/0 від 26.02.2008 про визначення ВАТ "Морський індустріальний комплекс" суми податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 10840,20 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 21680,40 грн. винесено відповідно до вимог чинного законодавства та є правомірним.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 1, 4, 13, 16 Закону України "Про оподаткування прибутку

підприємств", ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», ст. 230 Господарського кодексу України, ст. 69, 70, 71, 79, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П о с т а н о в и в :

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.А. Харченко

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

17.11.2008.

Розсилка:

1.          ВАТ «Морський індустріальний комплекс»(99016, м. Севастополь, вул. Приморська, 2)

2.          ДПІ у Нахімовському районі м. Севастополя (99001, м. Севастополь, вул. Гер. Севастополя, 74)