ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 4/369

07.10.08

За позовом          Закритого акціонерного товариства „Барвінок” До                    Закритого акціонерного товариства „Зв’язокінформсервіс”про                     визнання договору недійсним Суддя Борисенко І.І.Представники:Від позивача: Сотник О.С. - дов.Від відповідача: не з’явились, Тихончук Д.В.- директор був в попередн.засід.В засіданнях приймали участь:ОБСТАВИНИ СПРАВИ:          Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу підсобних приміщень від 05.04.2004р. укладеного між Закритим акціонерним товариством «Барвінок»та Закритим акціонерним товариством «Зв’язокінфрмсервіс»недійсним та просить застосувати наслідки недійсності правочину.          11.09.2008р. представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, але письмового відзиву на позовну не надав

30.09.2008р. представник відповідача в засідання суду не з’явився, направив на адресу суду заяву, в якій визнає позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Барвінок” в повному обсязі.          Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення представників сторін та з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

05.04.2004р. між позивачем Закритим акціонерним товариством „Барвінок” в особі правління Перебитюк Ю.С. та відповідачем Закритим акціонерним товариством „Зв’язокінфрмсервіс” в особі генерального директора Тихончук Д.В. укладений договір купівлі-продажу підсобних приміщень (зареєстрований у нотаріальному реєстрі №2-983).

Відповідно до цього договору позивач продав йому підсобне приміщення загальною площею 103кв.м, що розташоване по вул. Кудрявська, 23, за що відповідач сплатив йому 14800грн., в тому числі ПДВ, тобто ціну, що дорівнює балансовій вартості приміщення за даними технічного паспорту.

Позивач вважає, що укладений договір не відповідає його інтересам, оскільки належна йому будівля була продана за явно заниженою ціною, яка суттєво відрізняється від ринкових цін на подібні приміщення станом на дату прожажу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Вимогами статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення право чину стороною вимог, які встановлені ч.1-3,5, 6 ст.203 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов’язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Спірний договір не відповідає зазначеним вимогам.

Дії які вчинені представником позивача, при укладенні договору суперечать інтересам позивача, а також не відповідають ст..92 ЦК України, яка вимагає вчинення дій саме в інтересах особи від імені якої виступає представник, з огляду на факт, що підсобне приміщення було продано за відомо низькою ціною, про що знав відповідач. Ринкова вартість підсобного приміщення на момент продажу складає 155160,00грн.

Таким чином зміст договору суперечить вимогам законодавства, що є неприпустимим, оскільки, відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України така відповідність є необхідною для чинності правочину.

Статтею 216 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Тому в даному випадку, суд також застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені ст..216 ЦК України.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.04.1978 року №3 “Про судову практику про визнання угод недійсними” угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, суд повинен з’ясувати наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних юридичних наслідків.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наданими суду матеріалами справи та поясненнями Закрите акціонерне товариство „Барвінок” підтвердило правомірність заявлених позовних вимог, а Закрите акціонерне товариство „Зв’язокінформсервіс” не довів протилежне. Крім того, в заяві від 30.09.2008р. відповідач (Закрите акціонерне товариство „Зв’язокінформсервіс”) визнав позовні вимоги в повному обсязі, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу підсобних приміщень від 05.04.2004р. укладений між Закритим акціонерним товариством «Барвінок»(04053, м. Київ, вул.. Кудрівська, 23, ) та Закритим акціонерним товариством «Зв’язокінформсервіс»(04053, м. Київ, вул.. Кудрявська, 23-А, ).

Застосувати правові наслідки недійсності правочину.

Зобов’язати Закрите акціонерне товариство «Зв’язокінформсервіс» (04053, м. Київ, вул.. Кудрявська, 23-А, ) повернути за актом прийому передачі Закритому акціонерному товариству «Барвінок»(04053, м. Київ, вул.. Кудрівська, 23, ) підсобне приміщення за адресою: м.Київ, вул..Кудрявська, 23, літера „Д”, відповідно до відомостей, викладених у довідці-характеристиці, виданій Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомості майна.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Зв’язокінформсервіс»(04053, м. Київ, вул.. Кудрявська, 23-А, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Барвінок»(04053, м. Київ, вул.. Кудрівська, 23, ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати відповідно до статті 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                      І.І.Борисенко