ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
14.10.08                                                                                           Справа № 6/446
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Якімець Г.Г.

Зварич О.В.

розглянув апеляційне подання Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, м.Івано-Франківськ

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.08.2008р.

у справі № 6/446

за позовом Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави –Міністерства оборони України в особі Командувача військами Західного оперативного командування - Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД», м.Івано-Франківськ

третя особа на стороні позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Івано-Франківська КЕЧ району, м.Івано-Франківськ

про зобов’язання виконати умови договору

за участю представників:

позивача: Сисак В.,

відповідача: Мартинюк Н.Р.

третьої особи: Кузів Л.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.08.2008р. у справі № 6/446 відмовлено у задоволенні позовних вимог Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави –Міністерства оборони України в особі Командувача військами Західного оперативного командування - Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м.Львів, за участю третьої особи на стороні позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Івано-Франківська КЕЧ району, м.Івано-Франківськ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «КГД», м.Івано-Франківськ про зобов’язання виконати умови договору № 17 від 06.07.1999р. та додатку до нього щодо забезпечення житлом безквартирних військовослужбовців, а саме: надати житло загальною площею 168,8 м.кв.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд виходив з того, що у Західного оперативного командування не було правових підстав на внесення змін до основного договору, а відтак і на укладення додатку до нього, оскільки воно не є учасником договірних правовідносин, які виникли з основного договору, так як стороною основного договору є Квартирно-експлуатаційне управління; додаток до основного договору не підписаний уповноваженою особою позивача. Відтак, сторони не досягли згоди щодо укладення додатку до основного договору, а тому відповідно до положень ч.8 ст.181 ГК України його слід вважати неукладеним та таким, що не несе для сторін цього договору жодних правових наслідків, а отже в позивача немає підстав вимагати від відповідача його виконання.

Скаржник, позивач у справі, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційне подання, в якому просить рішення суду скасувати з підстав неповного з’ясування обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, позовні вимоги задоволити з мотивів, викладених в апеляційному поданні.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційного подання підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційного подання заперечили, просили рішення суду залишити без змін. а апеляційне подання –без задоволення.

Розглянувши доводи скаржника, викладені в апеляційному поданні, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що апеляційне подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, 06.07.1999р. між Квартирно-експлуатаційним управлінням Західного ОК (Замовник-дольовик) і Повним товариством фірмою «К.Г.Д.»(Генпідрядник-дольовик) було укладено Договір № 17 про будівництво житла для військовослужбовців, згідно з яким Замовник-дольовик доручає Генпідряднику-дольовику на дольовій основі здійснювати забудову території військового містечка № 1 у м.Івано-Франківську згідно з затвердженою технічною документацією.

21.02.2001р. між Західним оперативним командуванням та Повним товариством фірмою «КГД»було укладено додаток до договору № 17 від 06.07.1999р., в якому сторони домовились про наступне: розрахунки за виконані роботи, використані матеріали та взаєморозрахунки, які обумовлені в договірній ціні відповідно «Порядку визначення вартості будівництва житла, що здійснюється на території України «(ДБН-Д.1.1.-1.-2000р.) який введено в дію з 01.01.2001р. наказом Держкоммістобудування України № 215 від 29.09.2000р. і є невід’ємною частиною договору, здійснюється шляхом передачі Генпідряднику-дольовику чи визначеним ним особам частини збудованої площі житла, соцкультпобуту, адмінприміщень та інших споруд згідно з затвердженим генпланом забудови військового містечка № 1.; частка Замовника-дольовика при забудові військового містечка № 1 в м.Івано-Франківську визначається з розрахунку вартості будівель військового містечка № 1 на підставі експертної оцінки за договором № 17/10 від 17.10.2000р. (казарми, двох складів, їдальні, клубу, котельні) за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Грушевського, 24, яка складає 786872 грн.; вказана в п.2 додатку до договору № 17 від 06.07.1999р. частка передається Замовнику-дольовику у вигляді загальної площі житла в першому побудованому житловому будинку на території, вказаній в п.1.2 договору № 17 від 06.07.1999р. або за другими адресами в м.Івано-Франківську достроково, по домовленості сторін, по ціні 1 м.кв. загальної площі новозбудованого житла не вищою за середню по регіону за даними Держкоммістобудування України і яка на час укладання даного додатку до угоди складає 1200 грн. (що становить 656 м.кв.).

Згідно з актом прийому-передачі квартир від 03.12.2001р., Повне товариство фірма «К.Г.Д.»на виконання договору № 17 від 06.07.1999р. передав, а Івано-Франківська КЕЧ району прийняла чотири квартири загальною площею 309,3 м.кв. на суму 371160 грн. Наступними актами прийому-передачі житла фірма «К.Г.Д.»передала, а Івано-Франківська КЕЧ району прийняла дві квартири загальною площею 113,3 м.кв., вартістю 135960 грн. та загальною площею 64,6 м.кв., вартістю 77520 грн.

Позивач вважає, що відповідачем не виконано належним чином зобов’язання по договору № 17 від 06.07.1999р. та додатку до Договору від 21.02.2001р. - заборгованість ТзОВ «К.Г.Д.»перед Управлінням Західного оперативного командування відповідно до акту звірки розрахунків за період з 11.2000р. по 23.06.2005р.становить 202232 грн., що відповідає 168,8 м.кв. загальної площі житла.

Відповідно до ч.2 ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 1 ст.638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо договору не встановлені законом.

Пунктом 1 ст.208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Відповідно до ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами договору № 17 від 06.07.1999р. та додатку до нього від 21.02.2001р. є юридичні особи, вказаний додаток до договору спрямований на зміну умов основного договору.

Виходячи із змісту вищенаведених норм, для вказаного додатку до договору є обов'язковим додержання порядку укладення, який передбачений для основного договору.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно з ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

З вищевикладеного вбачається, що зміни до договору можуть укладатися тільки сторонами основного договору.

Крім того, положення п.5.3 договору № 17 від 06.07.1999р. зазначає, що всі зміни і доповнення до даного договору мають силу, якщо вони підписані сторонами і засвідчені печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною (Замовник-дольовик) основного договору № 17 від 06.07.1999р. є Квартирно-експлуатаційне управління Західного оперативного командування, а стороною (Замовником-дольовиком) в додатку до договору виступає Західне оперативне командування.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов'язків є договір.

Частиною 1 ст.13 ЦК України зазначено, що цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Оскільки стороною (Замовник-дольовик) основного договору є Квартирно-експлуатаційне управління, у Західного оперативного командування не було правових підстав на внесення змін до основного договору, а відтак і на укладення додатку до нього, так як воно не є учасником договірних правовідносин, які виникли з основного договору.

Крім того, як вбачається з наявної у матеріалах справи, засвідченої копії додатку до договору № 17 від 06.07.1999р., він не підписаний уповноваженою особою позивача. Наведеного позивачем не спростовано, доказів протилежного не представлено, як і доказів правонаступництва ТзОВ «К.Г.Д.»за ПТФ «К.Г.Д.».

Відтак, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сторони не досягли згоди щодо укладення спірного додатку, а тому відповідно до положень ч.8 ст.181 ГК України його слід вважати неукладеним та таким, що не несе для сторін цього договору жодних правових наслідків, а відтак в позивача немає підстав вимагати від відповідача його виконання.

За таких обставин, вимоги позивача неправомірні і не підлягають задоволенню, підстави для задоволення апеляційного подання та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Івано-Франківської області від 18.08.2008р. у справі № 6/446 залишити без змін, а апеляційну скаргу Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, м.Івано-Франківськ - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Якімець Г.Г.

Суддя                                                                                          Зварич О.В.