ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2008                                                                                Справа №8/553

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СУПРУН", с. Супрунівка

до Відділу Державної виконавчої служби Чорнухинського районного управління юстиції , вул. Леніна, 26, смт. Чорнухи, Полтавська область, 37100

про оскарження постанови.

Суддя Плеханова Л.Б.

Секретар Батрак Я.А.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: Кривошей Р.М., дов. від 12.04.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СУПРУН", с. Супрунівка до Відділу Державної виконавчої служби Чорнухинського районного управління юстиції, смт. Чорнухи про визнання протиправною Постанову державного виконавця ВДВС Чорнухинського районного управління юстиції від 31.10.2007р. про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до ст.137 КАС України позивач подав заяву про зміну позовних вимог (лист б/н від 20.12.2007р.) та просить стягнути з відповідача 7923,50 грн. боргу, 102 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на відшкодування шкоди , завданої його незаконними діями.

Відповідач у відзиві (лист №01-05/111 від 15.02.2008р.) просить відмовити у задоволенні позову, так як вимоги позивача про відшкодування шкоди не підтверджені відповідними доказами, у той час, як дії державного виконавця по виконанню наказу Господарського суду Полтавської області від 23.04.2007р. по справі №8/330 відповідають чинному законодавству і не порушили майнових прав позивача.

Представник позивача у судові засідання 22.01.2008р., 22.02.2008р. не з"явився, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно дослідивши обставини справи, суд встановив:

31.10.2007р. державним виконавцем ВДВС Чорнухинського РУЮ Кривошей Р.М. прийнята Постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження за заявою ТОВ "Супрун" про примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області №8/330, виданого 23.04.2007р. про стягнення з ФГ Агрофірма "Обереги" на користь ТОВ "Супрун" боргу в сумі 8143,50 грн.

Позивач вважає, що дана постанова прийнята з порушенням ст.ст. 26, 65 ЗУ "Про виконавче провадження" та ст.ст.111, 609 ЦК України.

Відповідач вважає, що прийняття засновниками рішення про ліквідацію підприємства є обставиною, передбаченою законом, яка виключає здійснення виконавчого провадження. Але ст. 609 ЦК України встановлено, що зобов"язання припиняються ліквідацією юридичної особи - боржника. Згідно ст.111 ЦК України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до державного реєстру запису про її припинення. Такого запису про припинення боржника позивача - ФГ Агрофірма "Обереги" не зроблено. Тому ст.65 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що у випадку ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ передається до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством порядку. Дані вимоги позивачем не виконані, що унеможливило виконання рішення суду.

Спірна Постанова надіслана відповідачем 05.11.2007р. і отримана позивачем 08.11.2007р.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Позивач при пред"явленні позову дотримався вказаного строку.

У відповідності до п.4 частини третьої ст.129 Конституції України та ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як зазначається в частині першій ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об"єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Позивач стверджує, що відмова в відкритті виконавчого провадження про стягнення з ФГ АФ "Обереги" на користь ТОВ "Супрун" боргу в сумі 8143,50 грн. порушує майнові права позивача і унеможливлює виконання рішення суду.

Суд встановив, що на підставі рішення власника від 23 лютого 2007 року Фермерське господарство Аграрна фірма "Обереги" оголосило про ліквідацію підприємства. Згідно поданої заяви голови ліквідаційної комісії всі виконавчі документи щодо стягнення з ФГ АФ "Обереги" були закінчені на підставі п.7 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" в зв"язку з ліквідацією підприємства - боржника та передані 02.03.2007р. державним виконавцем голові ліквідаційної комісії Ігнатенку Олександру Віталійовичу (смт Чорнухи, пров. Першотравневий, 2). Державний виконавець згідно ст.37, 38 Закону України "Про виконавче провадження" зобов"язаний не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо вищевказані обставини, завершити виконавче провадження, припинити чинність арешту майна боржника, скасувати інші здійснені заходи примусового виконання рішення та передати всі виконавчі документи ліквідатору, що і було зроблено відповідачем.

Наказ по справі №8/330, виданий 23.04.2007р., був поданий на виконання до відділу ДВС Чорнухинського районного управління юстиції 30.10.2007р. На той час в відділі ДВС на виконанні виконавчих документів щодо стягнення з ФГ АФ "Обереги" не було, вони всі були передані 02.03.2007р. ліквідатору. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ФГ АФ "Обереги" перебувало в стані припинення підприємницької діяльності, що унеможливило проведення заходів примусового виконання рішення на підставі ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", саме: 1) звертати стягнення на майно боржника; 2) звертати стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучати у боржника і передавати стягувачеві певні предмети, зазначені у рішеннях; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Тому державним виконавцем згідно п.7 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" правомірно була винесена постанова про відмову в відкритті виконавчого провадження.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та довідки голови ліквідаційної комісії станом на даний час ФГ АФ "Обереги" перебуває в стані припинення підприємницької діяльності (фотокопії довідки та витягу знаходяться у справі).

28.02.2007р. у газеті "Зоря Полтавщини" було опубліковано оголошення про ліквідацію фермерського господарства Аграрної фірми "Обереги" і вказано про те, що претензії кредиторів приймаються протягом двох місяців із дня опублікування оголошення.

Позивач відповідних доказів звернення з претензією до вказаної ліквідаційної комісії не надав.

Ліквідація ФГ Агрофірми "Обереги" не завершена. Згідно довідки №36 від 18.02.2008р., виданої головою ліквідаційної комісії ФГ Агрофірма "Обереги" за період з 01 жовтня 2007року по 18 лютого 2008 року комісією з ліквідації ФГ Агрофірми "Обереги" реалізації майна на погашення кредиторської заборгованості чи інших витрат не проводилось. Станом на 18.02.2008р. дане підприємство перебуває в стадії припинення підприємницької діяльності.

Вказана обставина унеможливлює проведення заходів примусового виконання наказу по справі №8/330 на підставі ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд вважає, що постанова державного виконавця ВДВС районного управління юстиції від 31.10.2007р. про відмову у відкритті виконавчого провадження є правомірною, прийнятою на підставі норм чинного законодавства, тому не може бути підставою для відшкодування шкоди в сумі 8143,50 грн.

За загальними правилами ст.1166 ЦК України позивач повинен довести факт протиправної поведінки особи, що завдала шкоду, настання шкоди (її розмір) та причинний зв"язок між ними.

Протиправність поведінки особи, на яку покладається цивільно-правова відповідальність, є обов"язковою умовою настання такої відповідальності.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або неправомірної поведінки (дій чи бездіяльності).

Позивач вважає, що відповідач завдав йому збитків в сумі 8143,50 грн., що становить суму стягнення за вищевказаним наказом у справі №8/330. при цьому позивач посилається на те, що з вини відповідача стало неможливим виконання даного наказу внаслідок винесення відповідачем протиправної на думку позивача постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано належних письмових доказів протиправності поведінки відповідача.

Правомірні дії особи (відповідача) не можуть спричиняти її майнової відповідальності за винятком випадків, передбачених законом.

Суд вважає, що позивач не надав належних доказів того, що відповідач мав на меті завдання шкоди позивачеві або у його діях є ознаки зловживання правом в інших формах, а не намір вчинити виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Правомірна поведінка відповідача не може бути підставою для задоволення позову про відшкодування ним шкоди.

Крім того, відсутній причинний зв"язок між прийняттям відповідачем оспорюваної постанови і шкодою.

Позивачем не доведено неможливість отримання суми 8143,50 грн. за рахунок майна ФГ Агрофірми "Обереги", оскільки згідно довідки №36 від 18.02.2008р. голови ліквідаційної комісії ФГ Агрофірми "Обереги" ліквідація майна не проводилась.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не виконано вимоги ст.ст. 33, 34 ГПК України щодо доведення обставин, якими позовні вимоги обґрунтовані і надання належних засобів доказування, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення позову.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 160-162 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Суддя                                                                      Плеханова Л.Б.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання в повному обсязі. . Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.