ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2008                                                                                Справа №20/226

м. Полтава

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Гіпфель”, м. Полтава

до: Полтавської митниці, м. Полтава

третя особа: Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області, м. Полтава

про визнання недійсним податкового повідомлення форми “Р” від 23.10.2006 р.№ 2

Суддя: Киричук О.А.

Секретар судового засідання: Шевченко О.П.

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Скабук Ю.М., дов. № 19/21-186 від 12.01.2008 р.

від третьої особи: Якименко О.Г. дов. № 04/21-5508 від 14.12.07 р.

В судовому засіданні 28.02.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглядається позовна заява про визнання недійсним податкового повідомлення форми “Р” від 23.10.2006 р. № 2.

Відповідач у наданих запереченнях та його повноважний представник у судовому засіданні проти позову заперечують з мотивів викладених у запереченнях.

Третя особа та її повноважні представники просять суд звільнити їх від відповідальності з мотивів викладених у поясненнях, що надані до суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Позивачем в 2004 році був укладений зовнішньоекономічний контракт з компанією B&W Import-Export (Німеччина) на поставку в Україну алюмінієвих кліпсів (скоби) Н550Т, Н-550DST, ВС-2Т, призначені для використання в харчовій промисловості для заробки (кліпсації) кінців ковбаси та сирів. Зазначений товар поставлявся протягом 2004-2005 років.

03.03.05 р. при ввезенні товару - алюмінієві кліпси (скоби) Н550Т, Н-550DST, ВС-2Т, призначені для використання в харчовій промисловості для заробки (кліпсації) кінців ковбаси та сирів позивачем подано ВМД № 806000003/5/001577.Під час здійснення контролю правильності класифікації зазначеного товару та на прохання позивача (лист № 14 від 04.03.05 р.), відповідачем направлено запит та зразки товару до Центрального управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України.

Згідно довідки експерта Центрального управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 11.03.05 р. № 10-28 товар повинен класифікуватися у товарній позиції УКТЗЕД.

Відповідачем проведено службову перевірку митного оформлення зазначеного товару за ВМД № 806000003/4/0083657 від 27.04.04 р. та ВМД № 806000003/4/008437 від 17.09.04 р.

Згідно акту перевірки від 14.03.05 р. № 2 встановлено що зазначений товар необхідно класифікувати в товарній позиції УКТЗЕД (ставка ввізного мита –15 %), а не в товарній позиції УКТЗЕД (ставка ввізного мита – 5 %).

15.03.05 р. відповідачем прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-806-81-05, відповідно до якого товар слід класифікувати за кодом УКТЗЕД. На підставі зазначеного рішення було відмовлено в митному оформленні.

08.04.05 р. ТОВ “Гіпфель” подано до митного оформлення та оформлено товар алюмінієві кліпси (скоби) Н550Т, Н-550DST, ВС-2Т, призначені для використання в харчовій промисловості для заробки (кліпсації) кінців ковбаси та сирів за ВМД № 806000003/5/002630 за кодом УКТЗЕД.

У березні 2005 року ТОВ “Гіпфель” звернулося до uосподарського суду Полтавської області з позовом до Полтавської митниці про визнання дій по розмитненню алюмінієвих кліпсів (скоби) Н550Т, Н-550DST, ВС-2Т, призначених для використання в харчовій промисловості для заробки (кліпсації) кінців ковбаси та сирів за кодом УКТЗЕД незаконними, зобов’язання розмитнити за кодом УКТЗЕД та повернення з Державного бюджету України грошові кошти в розмірі 9761,18 грн.

Постановою господарського суду Полтавської області від 17.03.06 р. позов задоволено частково, визнано дії по розмитненню за кодом УКТЗЕД незаконними, стягнуто кошти, в частині зобов’язання оформлення відмовлено. Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.08.2006 р. постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання дії незаконними та стягнення коштів скасовано, прийнято нову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.07.2007 р. по справі № К-30434/06 касаційну скаргу ТОВ “Гіпфель” залишено без задоволення, а постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.08.2006 р. без змін.

Наказом Полтавської митниці від 26.09.2006 р. № 472 призначено проведення камеральної перевірки щодо дотримання митного законодавства ТОВ “Гіпфель” при кодуванні товарів за ВМД № 806000003/4/0083657 від 27.04.04 р. та ВМД № 806000003/4/008437 від 17.09.04 р. та створено відповідну комісію.

За результатами камеральної перевірки митного оформлення ВМД № 806000003/4/0083657 від 27.04.04 р. та ВМД № 806000003/4/008437 від 17.09.04 р. складено акт від 03.10.2006 р.

Зазначеним актом встановлено, що віднесення товару - алюмінієві кліпси (скоби) Н550Т, Н-550DST, ВС-2Т, призначені для використання в харчовій промисловості для заробки (кліпсації) кінців ковбаси та сирів, до товарної позиції УКТЗЕД є порушенням вимог класифікації товарів згідно УКТЗЕД, та розраховано суму податкового боргу з мита та ПДВ, а також суму штрафу за кожною із декларацій. Визначена сума податковго боргу за ВМД № 806000003/4/0083657 від 27.04.04 р. та ВМД № 806000003/4/008437 від 17.09.04 р. з податку на додану вартість з урахуванням штрафу визначена на рівні 3342,99 грн.

Полтавською митницею складено податкове повідомлення форми “Р” від 23.10.06 р. № 2 відповідно до якого ТОВ “Гіпфель” визначено податкове зобов’язання за платежем податок на додану вартість на суму 3342,99 грн., що включає основний платіж у сумі 3183,8 грн. та штрафні санкції на суму 159,19 грн. та направлено на адресу ТОВ “Гіпфель”.

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним податкового повідомлення форми “Р” від 23.10.06 р. № 2 та стягнення судових витрат, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач самостійно визначив суми необхідних платежів у вантажних митних деклараціях, посилається на п. 4.2.1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ, відповідно до якого, якщо сума податкового зобов’язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов’язання та має право на оскарження цієї суми у порядку встановленому цим Законом. Крім того посилається на безпідставність складання податкового повідомлення.

При вирішенні спору по суті суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 81 Митного кодексу України (далі –МКУ) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Умови та порядок застосування форм декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення митних декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів і транспортних засобів, встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Порядок заповнення вантажної митної декларації встановлений Інструкцією, що затверджена наказом Державної митної служби України від 09.07.97 р. N 307, відповідно до якої (в редакції чинній на момент подання митних декларацій) декларантом заповнюються всі графи ВМД відповідно до конкретного митного режиму, за винятком граф 7, 51, C та D, що заповнюються посадовою особою митниці.

Таким чином графи:

-          B "Подробиці розрахунків", в якій зазначається загальна сума податків та зборів за основним і кожним додатковим аркушем ВМД;

-          33 "Код товару", в якій зазначається код товару за УКТЗЕД;

-          47 "Нарахування мита та митних платежів", заповнюються декларантом.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставним твердженням позивача про самостійне визначення відповідачем у вантажній митній декларації коду товару за УКТЗЕД та суми податків, оскліьки зазначені графи заповнені декларантом позивача.

Відповідно до п.2.1.1. ст. 2 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ митні органи –є контролюючими органами стосовно акцизного збору та податку на додану вартість (з урахуванням випадків, коли законом обов'язок з їх стягнення або контролю покладається на податкові органи), ввізного та вивізного мита, інших податків і зборів (обов'язкових платежів), які відповідно до законів справляються при ввезенні (пересиланні) товарів і предметів на митну територію України або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України.

Суд не визнає обгрунтованим, також посилання позивача на порушення відповідачем п. 4.2.1 зазначеного закону, так як дана норма звільняє від відповідальності платника податків за своєчасне і повне погашення податкового зобов'язання, що нараховане контролюючим органом у випадках, коли:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

г) згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

Враховуючи, що розмір податкового зобов’язання по ВМД № 806000003/4/0083657 від 27.04.04 р. та ВМД № 806000003/4/008437 від 17.09.04 р. визначений декларантом позивача самостійно, суд вважає неспроможними аргументи позивача про самостійний розрахунок розміру податків відповідачем у зазначених деклараціях.

Разом з тим, суд відзначає, що відповідачем проведено камеральну перевірку, якою встановлено, що зазначення невірного коду товару за УКТЗЕД призвело до заниження суми податкового зобов'язання по ВМД № 806000003/4/0083657 від 27.04.04 р. та ВМД № 806000003/4/008437 від 17.09.04 р.

У відповідності до пп. 2.1., 2.2. Порядку підготовки та направлення митними органами податкових повідомлень платникам податків, установлення й експлуатації дощок податкових повідомлень затвердженого наказом Державної митної служби України від 11 травня 2006 року N 370 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 травня 2006 р. за N 613/12487) митні органи самостійно визначають суми податкових зобов'язань платників податків на підставі положень підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону та штрафних санкцій, за їх наявності, щодо податків і зборів (обов'язкових платежів), визначених підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 статті 2 цього Закону, складає та надсилає платнику податків податкові повідомлення за формою "Р" (затверджена зазначеним Порядком) - при здійсненні розрахунку сум податкових зобов'язань та штрафних санкцій, нарахованих, зокрема, за результатами камеральної перевірки.

При підготовці податкового повідомлення у випадках, визначених у підпунктах "б" та "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону, підставою для підготовки податкового повідомлення є відповідний акт перевірки.

Твердження позивача про складення податкового повідомлення на підставі акту службової перевірки, спростовується наданим до суду актом камеральної перевірки від 03.10.2006 р.

Порядком підготовки та направлення митними органами податкових повідомлень, встановлено, що податкове повідомлення складається на розраховану суму податкового зобов'язання та штрафних санкцій за їх наявності щодо кожного окремого податку, збору (обов'язкового платежу). Якщо митний орган здійснив розрахунок сум податкових зобов'язань за декількома податками, то складається відповідна кількість податкових повідомлень.

У відповідності до п. 3.3. Порядку підготовки та направлення митними органами податкових повідомлень, податкове повідомлення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Спірне податкове повідомлення складено 23.10.06 р., відправлено на адресу ТОВ “Гіпфель” засобами поштового зв’язку з повідомленням про вручення 24.10.06 р., та отримане ТОВ “Гіпфель” 26.10.2006 р.

Приймаючи рішення суд також враховує, що Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.08.2006 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.07.2007 р. по справі № К-30434/06, що набрали законної сили, фактично доведено правомірність класифікації товару - алюмінієві кліпси (скоби) Н550Т, Н-550DST, ВС-2Т, призначені для використання в харчовій промисловості для заробки (кліпсації) кінців ковбаси та сирів, за кодом УКТЗЕД.

Таким чином, податкове повідомлення форми “Р” від 23.10.06 р. № 2, яким визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість (з урахуванням штрафу) на суму 3342,99 грн. складено у відповідності до чинного законодавства, обгрунтовано та в межах компетенції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 86, 87, 94, 162-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Постановив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                О.А. Киричук

Постанова підписана: