ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.08

Справа №АС12/204-07.

Господарський суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А.

При секретарі судового засідання Бардакової О.М.

За участю представників сторін:

Від позивача – Похилько Л.В.

Від відповідача – Охремюк О.В. (довіреність № 408 від 12.05.2008 року), Любчак В.П. – головний лікар

Розглянувши матеріали справи № АС 12/204-07

за позовом - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумський обласний донорський центр», м. Суми

про стягнення 11 187 грн. 74 коп.

Предмет спору: Позивач – Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Суми просить суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумський обласний донорський центр» 11 187 грн. 74 коп. страхових внесків.

Відповідач позовні вимоги не визнав.

Розгляд справи відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України відкладався з 21.07.2008 року до 11:30 годин 11.08.2008 року та з 11.08.2008 року до 11:20 годин 06.10.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105 від 29.03.1999 року (надалі Закон 1105).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним:

Згідно Акту перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 40 від 09.02.2007 року за період з січня 2005р. по грудень 2006р. заборгованість ТОВ "Сумський обласний донорський центр" (донараховані страхові внески) перед Фондом загальнообов'язкового страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України склала 11 187грн. 74 коп.

В ході перевірки було встановлено, що страхувальник сплачував внески по страховому тарифу 0,73 % від фактичних витрат на оплату праці найманих працівників (КВЕД 85.14.2 «Перевезення хворих машинами швидкої допомоги»), що не відповідає його основному виду діяльності у 2005 та 2006 роках.

Основним видом діяльності страхувальника є «Виробництво фармацевтичних препаратів» (КВЕД 24.42.0), страховий тариф по якому становить 1,48 % від фактичних витрат на оплату праці найманих працівників.

У відповідності до п.12 Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого Постановою КМУ від 13.09.2000р. № 1423 передбачено:

Фонд відносить підприємства до галузей економіки за видами їх основної діяльності.

Якщо страхувальник провадить свою діяльність у кількох галузях економіки, підприємство відноситься до тієї з них, яка має найбільшу питому вагу в обсязі реалізованої продукції.

У разі зміни технології робіт або виду діяльності підприємства Фонд відповідно змінює належність цього підприємства до класу професійного ризику виробництва.

У розрахунковій відомості за 2005р. та 2006р. вказується КВЕД 85.14.1, що не відповідає його основному виду діяльності у 2005 та 2006 роках.

З Додатку 2.1 до розрахункової відомості «Відомість розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності за 2005р. та за 2006р. слідує, що найбільш питому вагу в обсязі реалізованої продукції, робіт, послуг склав КВЕД 24.42.0 «Виробництво фармацевтичних препаратів».

Позивач вважає, що відповідач невірно вказував у розрахунковій відомості, що подається до Фонду інформацію в частині визначення КВЕДу по найбільшій питомій вазі в обсязі реалізованої продукції за 2005 та 2006 роки.

За результатом перевірки позивач донарахував відповідачу внесків в розмірі 11 187 грн. 74 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 45 Закону 1105 «Розрахунок розміру страхового внеску для кожного підприємства провадиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов»язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що затверджується Кабінетом Міністрів України».

Згідно ст. 24 Закону 1105 Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний письмово повідомляти страхувальнику умовний клас професійного ризику його підприємства - групу галузей (підгалузей) економіки або видів діяльності, що мають визначений для цієї групи рівень виробничого травматизму та професійної захворюваності;

Тобто, з вище викладеного слідує, що обов'язок Фонду розрахувати розмір страхового внеску для кожного підприємства, а також повідомити підприємство про встановлений йому клас професійного ризику та страховий тариф, а сам страхувальник не має права самостійно визначати клас професійного ризику, і розраховувати собі страховий тариф.

Відповідачу не було офіційно доведено зміну страхового тарифу.

Відповідно до п. 8.4. Інструкції затвердженої Постановою правління Фонду

соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001р. № 12, донарахування страхових внесків та пені можливо лише якщо на час перевірки виявлені суми, на які страхувальником не начислено страхові внески інших випадків інструкцією не передбачено, тому донарахування відповідачу страхових виплат є неправомочним. Посилання Фонду на донарахування страхових внесків відповідно до постанови

ВД ФСНВ та ПЗ від 17.10.2003р. № 68 є необгрунтована, так як сама перевірка проводилася на підставі Інструкції № 12, про що й зазначено в акті № 40.

Відповідно до п. 8.1. вищевказаної Інструкції Фонд контролює правильність

нарахування, своєчасність та повноту перерахувань страхових внесків шляхом проведення планових (не частіше одного разу в рік) і позапланових перевірок. В 2005-2006роках, Фонд перевірку ТОВ «СОДЦ» не здійснював, хоча мав можливість своєчасно встановити інший страховий тариф і довести його до відома, шляхом надання повідомлення, як того вимагає закон, але своїм правом Фонд не скористався.

Зміна класу та тарифу повинні бути доведені до відома страхувальника письмовим повідомленням.

Крім того, фондом не враховано, що ТОВ «Сумський обласний донорський центр» є правонаступником ОП «Сумська обласна станція переливання крові», що створена на базі Сумської обласної станції переливання крові. Основним видом діяльності є переробка донорської крові, її компонентів та виготовлення з них препаратів, надання гематрансфузійної допомоги лікувальним закладам. З моменту створення закладу (1945р.) відповідач підпорядковувалися МОЗ України і жодного разу не змінювали вид діяльності.

Згідно до п. 1.3. Наказу МОЗ України від 28.10.2002р № 385 до закладів охорони здоров'я відносяться станції переливання крові. До цього часу відповідач є закладом охорони здоров'я МОЗ України. Відповідач має ліцензію МОЗ на переробку донорської крові ліцензію на ведення медичної практики, діє на снові Закону України «Про донорство крові та її компонентів» від 23.06.1995р. МОЗ України є органом управління відповідача, в МОЗ подається звітність.

КВЕД 24.42.0. це хімічна промисловість і донорський центр ніяк не може відноситися до КВЕД, що передбачає основний вид діяльності - виробництво фармпрепаратів (лікарських засобів). Тому при визначенні основного КВЕД управлінням статистики в Сумській області відповідача було віднесено до 85 КВЕДу, а саме 85.14.2. (діяльність допоміжного медперсоналу). Класифікатор постійно змінюється і управління статистики видає відповідачу кожного разу довідку ЄДРПОУ з зазначенням основного КВЕДУ, що найбільше підходить до його діяльності. Так, 26.11.2007р. ним отримана нова довідка ЄДРПОУ, де зазначено основним КВЕД 85.14.0. Інша діяльність в сфері охорони здоров'я.

Крім вищевказаного вся бухгалтерська звітність базується на КВЕД 85.14.1, і відповідач не звітував за КВЕД 24.42.0.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що при складенні звіту працівником підприємства помилкового в звітності був зазначений код КВЕД 24.42.0, що стало підставою для висновку позивача при перевірці та складення акту перевірки.

Суд погоджується з позицією відповідача про те, що сам по собі економічний звіт не є винятковим документом для визначення основного виду діяльності. Більш того, матеріалами справи доведено (статут, ліцензії МОЗ, бухгалтерська звітність, довідки статуправління), що діяльність відповідача підпадає під ознаки КВЕД 85.14.1 (діяльність допоміжного медичного персоналу).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. В задоволенні адміністративного позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Суми до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумський обласний донорський центр» про стягнення 11 187 грн. 74 коп. – відмовити.

2. Постанова суду може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Сумської області.

3. Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                             Л.А. КОСТЕНКО