Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«2»липня 2008 р.
Справа № 3636-5/0

Колегія
Харківського апеляційного господарського суду у складі:

головуючий суддя     Істоміна О.А.,

суддя      Олійник В.Ф.,

суддя      Пуль О.А. -доповідач,

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю представників
сторін:

позивача
-  не з*явився

1-го
відповідача -не з*явився

2-го
відповідача -не з*явився

третя
особа -  не з*явився

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу (вх. 1242С/2) ОСОБА_1  на ухвалу господарського суду Сумської
області від 06.05.2008 р. по справі № 3636-5/0

за
позовом  ОСОБА_1,
м. Охтирка

до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Компанія «Суми- Реєстр-Консалтінг», м. Суми

та до ОСОБА_2, м. Охтирка

третя
особа -арбітражний
керуючий -ОСОБА_3-ліквідатор ЗАТ «Охтиркашляхбуд», Суми

про
усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю,-

встановила:

Позивач,
ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою до
ТОВ “”Компанія “Суми-Реєстр-Консалтінг” та до ОСОБА_2, третя особа -
арбітражний керуючий -ОСОБА_3 ліквідатор ЗАТ “Охтиркашляхбуд”, в якій просив
визнати підробленим протокол загальних зборів акціонерів ЗАТ “Охтиркашляхбуд”
від 24.11.2006 року; скасувати висновки мандатної комісії, згідно підписаного
нею протоколу, який був  представлений на
збори акціонерів 24.11.2006р.; витребувати у ліквідатора ОСОБА_3 оригінал
протоколу, протокол мандатної комісії та додатки до них та визнати недійсними
всі договори по продажу майна статутного фонду ЗАТ “Охтиркашляхбуд” до
04.12.2006 року. Одночасно до позовної заяви було подано клопотання від
24.04.2008 р., в якому позивач просив суд звільнити його від сплати державного
мита на підставі статті 4 Декрету Кабінету Міністрів від 21.01.1993 року №
7-93.

Ухвалою
господарського суду Сумської області від 06 травня 2008 року  (суддя Гудим В.Д.) ОСОБА_1, на  підставі пунктів 4 і  10 статті
63        Господарського
процесуального кодексу України, повернуті матеріали позову, оскільки позивачем
не подано доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно -технічне
забезпечення судового процесу у встановленому законом порядку та розмірі.

Позивач,
ОСОБА_1, з ухвалою господарського суду від 06.05.2008 року не погодився,
надіслав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати, вважаючи її такою, що прийнята з порушенням норм процесуального
права. Апелянт вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до
уваги  клопотання, в якому від просив
звільнити його від сплати державного мита на підставі статті 4 Декрету Кабінету
Міністрів від 21.01.1993 р № 7-93. На його думку, позовні вимоги щодо визнання
протоколу підробленим, за допомогою якого виявились ошукані акціонери -
кредитори по зарплаті є позовними вимогами, направленими на виконання рішень
судів по стягненню заборгованості по заробітній платі за рахунок майна
товариства та на них розповсюджується пільга щодо сплати державного мита.

Оскільки
представники сторін у судове засідання 2 липня 2008 року не з*явилися, про
причину неприбуття суд не повідомили, тоді як були повідомлені про час та місце
розгляду даної справи належним  чином,
колегія суддів розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи,  перевіривши
правильність застосування господарським судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до
пунктів 2-4 частини 1  статті 57
Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів; сплату державного мита у встановлених порядку і
розмірі; сплату витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового
процесу;обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до
статті 45 Господарського процесуального кодексу України позовні зави, заяви про
вжиття запобіжних заходів і заяви про оскарження рішень, ухвал, постанов
господарського суду оплачуються державним митом, крім випадків, встановлених
законодавством.

Декрет Кабінету
Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито»встановлює
розмір та порядок сплати державного мита.

Пільги щодо
сплати державного мита встановлено в статті 4 Декрету.

Перелік  фізичних та юридичних осіб, на яких
поширюються пільги щодо сплати державного мита, є вичерпним.

Пунктом 1
статті 4 Декрету  передбачено, що від
сплати державного мита звільняються позивачі -робітники та службовці -за
позовами про стягнення заробітної плати й за іншими вимогами, що випливають з
трудових правовідносин.

Відповідно до
статті 47-1 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на
інформаційно -технічне забезпечення судового процесу визначається Кабінетом
Міністрів України за поданням Вищого господарського суду України.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1258 розмір витрат на
інформаційно -технічне забезпечення судового процесу у господарських судах
встановлено для позивачів, у встановленому порядку звільнених від сплати
державного мита, - за нульовою ставкою; для всіх інших позивачів -за ставкою
118 гр.

Отже, позивачі,
які відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне
мито»звільнені від сплати державного мита, звільнені також і від сплати витрат
на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу.

З врахуванням
викладеного, колегія суддів вважає, що
позивач  з вимогами про визнання
підробленим протоколу загальних зборів від 24.11.2006 року, скасування
висновків мандатної комісії, та визнання всіх договорів по продажу майна
статутного фонду  товариства до
04.12.2006 року не входять до переліку фізичних та юридичних осіб, на які б
поширювалися пільги щодо сплати державного мита, тому суд першої інстанції
правомірно і обґрунтовано повернув ОСОБА_1
позовну заяву без розгляду.

Крім того, слід
зазначити наступне.

Відповідно до
статті 1 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що
право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб*єкта підприємницької діяльності (далі
підприємства та організації), мають право звертатися господарського суду згідно
з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених
або оспорюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках,
передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право
також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб*єктами
підприємницької діяльності.

Визначення
поняття «фізична особа»наводиться у статті 24 Цивільного Кодексу України
-людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Відповідно до
статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам
підвідомчі справи : у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з
інших підстав, крім : спорів про приватизацію державного житлового фонду;
спорів що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про
встановлення цін на продукцію ( товари), а також тарифів на послуги ( виконання
робіт) , якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути
встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно -правових
відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;
справи по банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету
України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;
справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником ( засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між учасниками ,( засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов*язані із створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Отже, право на
звернення до господарського суду фізичної особи, яка не має статусу суб*єкта
підприємницької діяльності, можливо тільки у процедурі банкрутства та у спорах,
що виникають з корпоративних відносин.

Пунктами  4 і 5 частини 2 статті 54 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити
зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів,  зміст позовних вимог щодо кожного з них;
виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до
статті 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві
може бути об*єднано кілька вимог, зв*язаних між собою підставою виникнення або
поданими доказами.

Як видно з
матеріалів справи, позивач -фізична особа ОСОБА_1, звернувся з позовною заявою
до двох відповідачів, а саме до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Компанія «Суми -Реєстр-Консалтінг»та до фізичної особи ОСОБА_2, в якій
просив  визнати підробленим протокол
загальних зборів акціонерів ЗАТ “Охтиркашляхбуд” від 24.11.2006 року; скасувати
висновки мандатної комісії, згідно підписаного нею протоколу, який був  представлений на збори акціонерів
24.11.2006р.; витребувати у ліквідатора ОСОБА_3 оригінал протоколу, протокол мандатної
комісії та додатки до них та визнати недійсними всі договори по продажу майна
статутного фонду ЗАТ “Охтиркашляхбуд” до 04.12.2006 року.

Разом з тим, з
урахуванням наведеного, необхідно зазначити, що зміст позовних вимог повинен
включати в себе предмет і підстави позову. Якщо в одній позовній заяві
об*єднано кілька позовних вимог, слід викласти зміст кожної позовної вимоги,
якщо позов подано до кількох відповідачів, то в позовній заяві треба вказати
зміст позовних вимог до кожного з відповідачів.

Проте,
позивачем в порушення статей 54, 58 Господарського процесуального кодексу
України, в одній позовній заяві об*єднано кілька вимог, тобто кілька способів
захисту порушеного права, тоді як дозволяється об*єднувати  тільки ті вимоги, які пов*язані між собою
підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову
-це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже вимоги
повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці
вимоги.

Не дозволяється
об*єднання вимог, які розглядаються в порядку різних видів провадження.

Як видно з
позовної заяви ОСОБА_1, він просить суд визнати підробленим протокол загальних
зборів від 24.11.2006 року і скасувати висновки мандатної комісії, згідно
підписаного нею протоколу та представленого на збори акціонерів 24.11.2006 року
і одночасно просить суд визнати недійсними всі договори по продажу майна
статутного фонду до 04.12.2006 року. При цьому, обставини, на яких ґрунтується
вимога про визнання договорів недійсними,
позивачем в позовній заяві не викладені і не підтверджені належними
доказами.

За таких
обставин, колегія суддів, аналізуючи наявні матеріали справи, дійшла висновку
про те, що оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності з матеріалами справи,
фактичними обставинами та чинним законодавством; заперечення, викладені в
апеляційній скарзі, є необґрунтованими і не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваної ухвали суду по даній справі, у зв*язку з чим ухвала
господарського суду Сумської області від 06.05.2008 року про повернення без
розгляду ОСОБА_1 позовної заяви щодо усунення перешкод у користуванні та
розпорядженні майном підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга -без
задоволення.

При таких обставинах, керуючись ст. ст.
99,101, п.1 ч.1 ст.103, ст.105, ст.106 Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду
одноголосно,-

постановила:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 06.05.2008 року  по справі №
3636-5/0 залишити без змін.

Повний текст
постанови підписано 03 липня  2008 року.

Головуючий
суддя
Істоміна О.А.

суддя
Олійник В.Ф.

суддя                              Пуль О. А.