ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"30" жовтня 2008 р. Справа № 4/135-08

Суддя Щоткін О.В., розглянувши справу

за позовом           Спеціалізованого ремонтно-будівельного управління «Білоцерківліфт», м. Біла Церква

до           Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6, м. Біла Церква

про           стягнення 132 490, 26 грн.

за участю представників:

від позивача: Бака О.І. –предст., дов. №1 від 30.01.2008р.;

від відповідача: Механікова І.М. –предст., дор. Від 06.10.2008р.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Спеціалізоване ремонтно-будівельного управління «Білоцерківліфт»(далі-Позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6 (далі-Відповідач) про стягнення 132 490, 26 грн., яка складається з 128 631, 33 грн. основного боргу та 3 858, 93 грн. пені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов’язань за договором на технічне обслуговування та ремонт ліфтів № 6/2007 від 01.01.2007 р., у зв’язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 128 631, 33 грн.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2007р. між Спеціалізованим ремонтно-будівельним управління «Білоцерківліфт», м. Біла Церква (підрядник) та Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6, м. Біла Церква (замовник) було укладено Договір № 6/2007, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню та ремонту недиспечерезованих ліфтів на об’єктах замовника відповідно з Додатком 1 (відоміст-розрахунок вартості оплати виконаних робіт по технічному оббслуговуванню ліфтів на 2007 рік), який є невід’ємною частиною цього договору.

Згідно з пунктом 2.1 Договору щомісячна оплата робіт згідно з договором визначена узгодженням сторін на день його укладання з урахуванням ПДВ і складає 32 194, 55 грн.

Листом від 03.01.2008р. № 0012 даний договір було пролонговано на 2008 рік та встановлено, що щомісячна становитиме 45 848, 32 грн. Даний лист є невід’ємною частиною договору.

Пунктом 5.2. замовник засвідчує об’єм та вартість виконаних робіт своїми підписами і печаткою в актах Ф-2 і в 3-денний строк повертає 2 примірники акта підряднику.

Відповідно до договору, Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Білоцерківліфт»свої зобов'язання виконало вчасно, про що свідчать акти приймання виконаних робіт підписаних обома сторонами.

Пунктом 5.3. Договору сторони передбачили, що на підставі підписаних актів замовник сплачує підряднику вартість виконаних робіт не пізніше 10 числа наступного місяця.

Позивач взяті на себе договірні зобов’язання виконав належним чином, даний факт відповідачем не заперечується.

В свою чергу відповідач за виконані позивачем роботи розрахувався лише частково в сумі 4 537, 56 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості станом на 18.03.2008р., а тому сума боргу відповідача перед позивачем на даний час складає 128 631, 33 грн., про що також свідчить акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.02.2008р., підписаний обома сторонами.

Як свідчать матеріали справи, заборгованість відповідача перед позивачем виникла за період з жовтня 2007 р. по січень 2008р.

Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. В судовому засіданні подав відзив на позов, де зазначає, що ним була повністю здійснена оплата вартості підрядних робіт.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження своїх доводів, відповідач надав копіїї платіжних доручень про сплату заборгованості.

Суд, дослідивши дані докази в судовому засіданні, зазначає, що платіжні доручення до уваги не беруться, оскільки в «призначенні платежу»не вказано, за який період відповідачем здійснена проплата, а тому відповідачем не надано доказів оплати боргу за спірний період.

До того ж, як пояснив позивач, дані проплати відповідача були зараховані, як оплата за договором за поточний період.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підсумовуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 128 631,33 грн. заборгованості за виконані роботи обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов’язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій –неустойка, штраф, пеня.

При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Як вбачається з пункту 6.1 Договору, при порушенні строку оплати за виконані роботи, вказаного в п. 5.3 договору, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 3% річних від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Позивачем у відповідності до договору зроблено розрахунок, за яким розмір пені складає 3 858, 93 грн. Проте , судом встановлено, що позивач невірно нарахував розмір штрафних санкцій, оскільки просить стягнути їх за річний термін прострочки.

Крім того, відповідач в своєму відзиві на позовну заяву зазначає, що позивачем було нараховано невірно 3% річних, так як термін прострочки грошового зобов’язання складає 4 місяці.

Враховуючи те, що позивач не визначив, які саме штрафні санкції (пеню чи 3% річних) він застосовує до відповідача за прострочення зобов’язання, та оскільки позивачем не було надано суду вірний розрахунок боргу в розмірі 3 858, 93 грн., суд відмовляє в цій частині позовних вимог.

Витрати по сплаті державного мита відповідно до статті 49 ГПК України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ч. 5 статті 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6 (09106, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вернадського, 10, ) на користь Спеціалізованого ремонтно-будівельного управління «Білоцерківліфт»(09107, київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 42, ) 128 631 (сто двадцять вісім тисяч шістсот тридцять одну) грн. 33 коп. боргу, 1 286 (одну тисячу двісті вісімдесят шість) грн. 31 коп. державного мита та 114 (сто чотирнадцять гривень) 56 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.           Наказ видаи після набрання рішенням законної сили.

Суддя