ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2008 р. Справа № 47/264-08

вх. № 6212/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Юрченко І.М. за довіреністю №206/10 від 29.12.2007р.; відповідача - Версан А.В. за довіреністю №57 від 12.05.2008р.

розглянувши справу за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до Харківське обласне КП "Дирекція розвитку інфраструктури територій", м. Харків

про стягнення 445857,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути на користь ДК „Газ України" з відповідача основний борг за поставлений природний газ в сумі 10135,56 грн.; пеню в сумі 1127,95грн.; суму на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів в розмірі 366810,68грн.; 3% річних за несвоєчасні розрахунки в сумі 67783,54 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача 22.09.2008р. надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд визнати вимоги позивача щодо стягнення суми в розмірі 4301906,81грн. необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем були надані документи для залучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні призначеному на 01.10.2008р. було оголошено перерву до 15.10.2008р., з метою надання сторонам можливості надати суду документи в обгрунтування своїх вимог та заперечень.

Представник відповідача 14.10.2008р. надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що сума основної заборгованості відповідачем сплачена, на підтверження чого була надана належним чином посвідчена копія платіжного доручення №81 від 22.08.2008р., та просить суд визнати вимоги позивача щодо стягнення суми в частині сплати основного боргу такими, що не підлягають задоволенню в зв"язку з відсутністю предмету спору; вимоги позивача щодо сплати штрафних санкцій визнати такими, що не підлягають задоволенню.

Надані документи були досліджені судом та залучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив, що сума основної заборгованості була сплачена відповідачем, але в частині стягнення пені в сумі 1127,95 грн.; суму на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів в розмірі 366810,68грн.; 3% річних за несвоєчасні розрахунки в сумі 67783,54грн. та щодо судових витрат - підтримує позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, судом було встановлено наступне.

29 грудня 2006 року між ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» (Постачальник) та Харківським ОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» (Покупець) був укладений договір на постачання природного газу № 06/06-1930 БО-32. Згідно з цим договором, ДК «Газ України» зобов'язувався передати відповідачу протягом січня - липня 2007 року природний газ, а Харківське ОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» повинно прийняти та оплатити поставлений природний газ.

ДК «Газ України» свої зобов'язання згідно даного договору виконала, передавши відповідачу протягом січня - липня 2007 року природний газ, на загальну суму 5 457 322,52 грн., що підтверджується Актами прийому - передачі природного газу (додаються). Відповідач свої зобов'язання по договору виконав частково, а саме розрахувався за поставлений природний газ в сумі 5 447 186,96 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до вимог п. 6.1. договору на постачання природного газу №06/06-1930 БО-32 від 29.12.2006 року оплата за газ здійснюється Покупцем грошовими коштами у такому порядку: перша оплата в розмірі 34% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця; подальші оплати проводяться плановими платежами по 33% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та ЗО (31) числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за фактично спожиті та про транспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Таким чином, на момент звернення з позовом до суду, сума основного боргу Харківського ОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» перед ДК "Газ України" становить 10 135,56грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов*язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, сума основної заборгованості відповідачем сплачена, на підтверження чого була надана належним чином посвідчена копія платіжного доручення №81 від 22.08.2008р.

Відповідно ч.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Зважаючи на вищенаведене, суд припиняє провадження в частині позовних вимог щод стягнення суми основного боргу у розмірі в сумі 10135,56 грн.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних, що становить суму у розмірі 67783,54 грн. та інфляційні у сумі 366810,68 грн., підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству, у зв’язку з чим підлягають задоволенню.

Між позивачем та відповідачем 04.07.2008р. був укладений договір № 17/440 про організацію взаєморозрахунків. Згідно п. 3.1. вказаного договору "до проведення взаєморозрахунку не вчиняти дій щодо погашення заборгованості, яку передбачається погасити відповідно до цього Договору".

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов*язань" розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та приймаючи до уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов"язок по оплаті в термін, встановлений договором позовні вимоги в частині стягнення пені лише в сумі 854,51грн. відповідають вимогам договору та діючому законодавству України, та підлягають задоволенню.

Відповідно до цього, в частині стягнення пені в сумі 273,44грн. суд відмовляє, як у заявлених безпідставно, оскільки були нараховані після укладання договору №17/440 від 04.07.2008р.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача, з вини якого спір доведено до суду, належить стягнути до Державного бюджету України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 4354,9 грн., та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 стягнути на користь державного підприємства “Судовий інформаційний центр” судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 115,25 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 611, ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 5, 6, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Припинити провадження в частині стягнення суми основного боргу за поставлений природний газ в сумі 10135,56 грн.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 273,44грн.

4. Стягнути з Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території»(61022, м. Харків, Держпром, 3 під., 5 поверх, п./р. 73 Перша Харківська філія АКБ «Базис»МФО 351599, ) на користь Дочірньої компанії „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1 р. №14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) 3% річних, що становить суму у розмірі 67783,54грн., інфляційні у сумі 366810,68грн., пені в сумі 854,51грн., державного мита у розмірі 4354,9грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 115,25 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 15.10.2008р.

Суддя