ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/304

07.07.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Херсонської філії

до            Громадської організації „Інститут соціальних і політичних

досліджень”

про стягнення 169,03 грн.

Суддя М.Є. Літвінова

Представники:

від позивача:           Колючок О.І. –предст. за довір. №146 від 10.08.2006р.;

від відповідача: не з’явились

В судовому засіданні 07.07.2008р. на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі Херсонської філії до Громадської організації „Інститут соціальних і політичних досліджень” про стягнення з відповідача на користь позивача 169,03 грн. заборгованості (110,88 грн. –основний борг, 46,04 грн. –інфляційні збитки, 04,25 грн. –пеня, 07,86 грн. –3% річних) та судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконував належним чином взяті на себе за Договором зобов’язання щодо сплати за надані телекомунікаційні послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2008р. було порушено провадження у справі №35/304, розгляд справи призначений на 07.07.2008р.

В судовому засіданні 07.07.2008р. представник позивача надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/304 від 09.06.2008р.

Відповідач в судове засідання 07.07.2008р. не з'явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/304 від 09.06.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Про місце, дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, але в судове засідання 07.07.2008р. ані відповідач, ані його представники не з’явились.

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2001 року між Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком»в особі Херсонської філії (далі - позивач) та Громадською організацією „Інститут соціальних і політичних досліджень” (далі - відповідач) було укладено Договір №042635 про надання послуг електрозв’язку (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (розділ 1) підприємство зв’язку надає послуги електрозв’язку, перераховані в додатку 1, і безплатні послуги, перераховані в додатку 2.

Відповідно до п.4.1 Договору послуги, які надаються підприємством зв’язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством.

Споживач сплачує послуги електрозв’язку за спільно погодженою системою оплати (авансовою) (п.4.2 Договору).

Споживач повинен своєчасно оплачувати надані послуги. Розрахунок абонплати за користування місцевим телефонним зв’язком здійснюється за сталою (без почасової оплати) або за змінною (з почасовою) величиною, якщо остання передбачена технічними можливостями АТС (п.4.3 Договору).

Згідно з п.4.5 Договору, розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

У разі застосування авансової системи оплати споживач для одержання послуг електрозв’язку проводить щомісячно, до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) виходячи з фактично наданих послуг (п.4.6 Договору).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що в порушення умов Договору, відповідач взяті на себе зобов’язання щодо своєчасної оплати за надані послуги електрозв’язку, належним чином не виконував.

У зв’язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги електрозв’язку за період з жовтня 2005 року по травень 2008 року становить 110,88 грн.

Керуючись вимогами ч.2 ст. 36 Закону України «Про телекомунікації»позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 04,25 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензіями (від 25.12.2006р. та від 16.02.2007р.), в яких вимагав погасити суму заборгованості. Однак, вказані звернення позивача були залишені відповідачем без реагування.

Станом на момент звернення з позовом до суду та розгляду справи у судовому засіданні сума заборгованості за Договором, яка становить 115,13 грн. (110,88 грн. –основний борг, 04,25 грн. –пеня), відповідачем не сплачена.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Згідно ст. 63 Закону України «Про телекомунікації»телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання телекомунікаційних послуг є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних

послуг.

Відповідно до п.5 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації»споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством (ч.1 ст. 68 Закону України «Про телекомунікації»).

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов’язання щодо сплати за надані телекомунікаційні послуги.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на день пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання за Договором № від 05.04.2004р. щодо сплати за надані послуги електрозв’язку у розмірі 110,88 грн. не виконав, суму заборгованості не сплатив.

Згідно з ч.2 ст. 36 Закону України «Про телекомунікації», у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до зазначеної норми, позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 04,25 грн.

Крім того, у відповідності до п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком суду, сума інфляційних втрат становить 46,04 грн., а 3% річних –07,86 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду належні докази на спростування викладеного в позові.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані телекомунікаційні послуги згідно Договору №042635 від 17.12.2001р. в розмірі 169,03 грн. (з них: 110,88 грн. –основний борг, 46,04 грн. –інфляційні збитки, 04,25 грн. –пеня, 07,86 грн. –3% річних) є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 63, 68 Закону України «Про телекомунікації», ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 626, 629 Цивільного кодексу України ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації „Інститут соціальних і політичних досліджень” (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 31, корп.2; р/р №25 в АБ „Національні інвестиції”, МФО 300498, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Херсонської філії (73000, м. Херсон, пр. Ушакова, 41; р/р №260012199 в ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 352093, ), а у випадку відсутності коштів –з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення 110,88 грн. сто десять гривень 88 коп.) –заборгованості за Договором №042635 від 17.12.2001р.; 46,04 грн. (сорок шість гривень 04 коп.) –інфляційних збитків; 04,25 грн. (чотири гривні 25 коп.) –пені; 07,86 грн. (сім гривень 86 коп.) –3% річних; 102,00 грн. (сто дві гривні 00 коп.) –державного мита; 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя М.Є. Літвінова

Дата підписання

повного тексту рішення: 14.07.2008р.