ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.09.08                                                                                           Справа№ 5/2147

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Мостнафта”, м.Мостиська

До відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Перемога”, смт.Журавно Жидачівський район Львівська область

Про стягнення 3 812,54 грн.

Суддя Петрик І.Й.

При секретарі Кравець В.П.

Представники:

Від позивача: Павлишин І.А. –представник (довіреність в матеріалах справи)

Від відповідача: не з”явився

Сторонам, ялі беруть участь у справі, роз”яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов”язки, зокрема право заявляти відводи.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Мостнафта” звернулося до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Перемога”, просить суд стягнути з відповідача на його користь 3812,54 грн..

Представник позивача підтримав позовні вимоги у сумі 3812,54 грн., повідомив суд, що такі на дату засідання відповідачем не погашені. Подав суду лист від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Перемога” до товариства з обмеженою відповідальністю “Мостнафта” по визнання боргу та клопотання від 17.09.08р., в якому просить суд розглянути справу по суті відповідно ст. 75 ГПК України, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, проте ніяких пояснень, заперечень та клопотань на адресу суду не надсилав.

Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, вимоги суду не виконав.

Суд вважає клопотання позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, та вважає за доцільне розглядати справу у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Згідно з матеріалами справи сторони 07 липня 2006 року уклали договір № 48/06, за умовами якого позивач зобов’язувався відпускати відповідачу нафтопродукти, а відповідач зобов’язався прийняти нафтопродукти і оплачувати її вартість. За несвоєчасну оплату відпущених нафтопродуктів сплачується пеня. На виконання умов договору відповідач через особу, уповноважену ним довіреністю ЯКЦ № 772317 від 05 липня 2006 року, отримав у позивача нафтопродукти на суму 3800,00 грн., що підстверджено відомістю відпуску нафтопродуктів. На дату розгляду справи сума основного боргу відповідача за отримані нафтопродукти складає 2298,50 грн. За прострочення виконання грошового зобов’язання станом на 02 липня 2008 року на суму боргу нараховано 718,76 грн. пені, 795,28 грн. –інфляційних нарахувань.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 625 Цивільного Кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню від простроченої суми. Статтями 193,230,231,265 ГК України встановлено обов’язок суб’єктів господарювання виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається. За невиконання або неналежне виконання господарських зобов’язань учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, пеню).

Відповідно до п.4.3. договору №48/06 від 07.07.2006р. за несвоєчасну оплату наданих послуг відповідач сплачує пеню в розмірі 0,5% із суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховувалась пеня. Відповідно до поданого позивачем суду розрахунку розмір нарахованої пені становить 718,76 грн.

За неналежне виконання відповідачем зобов”язань, позивач також просить стягнути з відповідача відповідно до вимог ст..625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 795,28грн. Суд вважає дану вимогу правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідач, при наданих йому правах та можливостях, позовних вимог належним чином не заперечив, доказів погашення суми боргу не надав. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 611 ЦК України, ст.ст. 193,230,231,265 ГК України, 22, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 115-117 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Перемога” (смт.Журавно, Жидачівського району Львівської області; р/р в ВАТ СКБ “Дністер”, МФО 325569, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Мостнафта” (м.Мостиська, вул..Галицька, 64; р/р 8 в першій Львівській філії АТ “Кредо-Банк”, МФО 325365, ) 3812,54 грн. ( з яких 2298,50 грн. –сума основного боргу, 718,76 грн. – пеня; 795,28 грн. –інфляційні нарахування) та судові витрати - 85,00 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя