ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 18/193

11.07.08

За позовом          Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Київського

регіонального відділення;

до                    ВАТ „Експериментальний механічний завод”;

про          стягнення 640 760,83 грн.

Суддя: Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Бєлостоцька О.В., представник, довіреність №1056 від 24.06.2008 р.;

Від відповідача:          не з”явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2008 р. порушено провадження у справі №18/193, справа призначена слуханням на 01.07.2008 р.

В порядку статті 77 ГПК України справа була відкладена слуханням з 01.07.2008 р. до 11.07.2008 р., про що господарським судом винесена відповідна ухвала від 01.07.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 613 116,16 грн. (582 455,64 грн. основного боргу + 30 660,52 грн. інфляційних втрат), 24 020,44 грн. пені, 3 624,22 грн. трьох процентів річних з простроченої суми, витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач—Відкрите акціонерне товариство „Експериментальний механічний завод”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

10.10.2003 р. між сторонами укладений договір про надання кредиту №15-22/10/10/03 на виконання проекту „Модернізація ливарного цеху на високоточний спосіб литва по газифікованим моделям”, за умовами якого позивач надає відповідачеві кредит у сумі 5 000 000,00 грн. на строк до 20.10.2008 р. зі сплатою 9% річних.

Відповідно до п. 1.3. договору відповідач здійснює повернення основного боргу, починаючи з 31.12.2004 р. та сплату відсотків з 20.03.2004 р. у строки та в розмірах, що передбачені графіком повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, який є невід’ємною частиною даного договору.

Відповідач неналежним чином виконує свої зобов’язання за договором, не здійснює повернення основного боргу та відсотків за його користування у строки, передбачені графіком повернення кредиту.

Станом на день слухання справи у судовому засіданні сума боргу відповідача перед позивачем за непогашеними кредитом та відсотками за його користування складає 582 455,64 грн.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За прострочку платежу позивачем нарахована пеня у розмірі 24 020,44 грн., передбачена п. 4.5. договору. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи, умовам договору та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем також нарахована сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 613 116,16 грн. (582 455,64 грн. основного боргу + 30 660,52 грн. інфляційних втрат), 24 020,44 грн. пені, 3 624,22 грн. трьох процентів річних з простроченої суми.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Експериментальний механічний завод” (м. Київ, вул. Фрунзе, 69, ) на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Київського регіонального відділення (інд. 04071, м. Київ, вул. Оболонська, 12, ) суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 613 116 (шістсот тринадцять тисяч сто шістнадцять) грн. 16 коп., 24 020 (двадцять чотири тисячі двадцять) грн. 44 коп. пені, 3 624 (три тисячі шістсот двадцять чотири) грн. 22 коп. трьох процентів річних з простроченої суми, 6 407 (шість тисяч чотириста сім) грн. 61 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

О.В. Мандриченко