ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.11.08 р.                     Справа № 20/63

Колегія суддів господарського суду Донецької області у складі: Донець О.Є. (головуючий), Ломовцева Н.В., Мальцев М.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1”, м.Вугледар

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас”, м.Донецьк

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державне підприємство “Донецька вугільна енергетична компанія”, м.Донецьк

про стягнення 105236,70 грн.

За участю представників:

від позивача: Ігнатов С.Є. – за довіреністю

від відповідача-1: не з’явився

від відповідача-2: Мельник Н.С. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду звернулося Державне підприємство „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1”, м.Вугледар, із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас”, м.Донецьк, про стягнення основного боргу за поставлене за договором поставки вугільної продукції № ГП-5/01.05 від 02.01.05 р. (далі-Договір) та несплачене вугілля в сумі 68187,34 грн., а також суми 3% річних в розмірі 10922,59 грн., суми інфляційних збитків в розмірі 26126,77 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору, що укладений відповідачем з Державним підприємством “Донецька вугільна енергетична компанія”, правонаступником якого в частині прав та обов’язків за Договором є позивач, щодо повної та своєчасної сплати вугілля, на приписи чинного законодавства України та на надані суду документи, наявні в матеріалах справа.

Ухвалою суду від 27.03.08 р. вищезазначене підприємство залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Під час розгляду справи відповідач позову не визнав, посилаючись на відсутність у нього примірнику Договору, однак у Додаткових поясненнях б/н від 11.07.08 р. позовні вимоги визнав частково.

Третя особа позов підтримала, надала суду оригінал Договору, який було досліджено у судовому засіданні 29.05.08 р.

Строк вирішення спору було продовжено в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області розгляд справи призначено колегіальним складом суду, який змінювався у встановленому порядку.

У судовому засіданні 05.06.08 р. було оголошено перерву до 14.07.08 р.

Дослідивши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд ВСТАНОВИВ:

02 січня 2005 р. третьою особою (Постачальник) та відповідачем (Покупець) укладено Договір, відповідно до п.1.1 якого Постачальник здійснює поставку вугільної продукції (Вугілля) на умовах договору та Специфікації, що є його невід’ємною частиною.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору, якісні показники Вугілля мають відповідати посвідченню на товарну продукцію, якісним характеристикам, обумовленим в Специфікаціях, Технічним умовам шахт та збагачувальних фабрик; базова ціна 1 т Вугілля при розрахункових показниках якості та значення самих розрахункових показників якості зазначаються в Специфікаціях.

Згідно із п.п. 2.3, 2.4 Договору, ціна 1 т Вугілля для прикінцевих розрахунків визначається виходячи з базової ціни на підставі фактичних показників якості з урахуванням цінових поправок (знижок, доплат), що залежать від відхилення фактичних значень від базових розрахункових норм показників якості та націнки, передбаченої в Специфікації; фактичні показники якості приймаються відповідно до посвідчень про якість, що видані вантажовідправником.

Відповідно до п. 3.1 Договору, поставка Вугілля здійснюється залізничним транспортом за письмовими заявами Покупця із зазначенням вантажоодержувача та володаря Вугілля не менш ніж за 5 днів до початку відвантаження.

Згідно із п. 4.1 Договору, Покупець здійснює попередню оплату Вугілля шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника.

Специфікацією до Договору (Додаток № 1) визначений строк поставки – січень 2005 р., а також якісні показники вугілля, його базова ціна й знижки (приплати) до неї.

Відповідно до п. 7.1 Договору, він набирає чинності з дня підписання й дії до 31.12.05 р.

Протягом строку дії Договору Постачальник належним чином виконував свої обов’язки, постачав вугілля відповідачеві.

При цьому, Вугілля відвантажувалося відокремленим підрозділом Державного підприємства “Донецька вугільна енергетична компанія” – “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1”, який у наступному набрав статусу юридичної особи та є правонаступником майнових прав та обов’язків третьої особи, пов’язаних з діяльністю зазначеного підрозділу (п. 3.3 Статуту Державного підприємства “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1”).

Факт постачання Вугілля за Договором підтверджено матеріалами справи, зокрема – квитанціями про приймання вантажу, посвідченнями якості вугілля, та відповідачем не спростовано.

Відповідач свого обов’язку за Договором щодо повної та своєчасної сплати Вугілля не виконав належним чином, у зв’язку з чим за ним утворився борг, який, за розрахунком позивача, склав 68187, 34 грн.

За даних обставин позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача вищезазначеної суми, а також суми 3% річних в розмірі 10922,59 грн. та суми інфляційних збитків в розмірі 26126,77 грн.

Відповідач проти позову заперечив частково, посилаючись на факт сплати частини основного боргу в сумі 30000,00 грн. на користь третьої особи та на неправильний розрахунок стягуваних сум, у Додаткових поясненнях б/н від 11.07.08 р. навів свій розрахунок стягуваних сум.

Третя особа заперечень проти позову не надала.

Згідно із ст. 4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем надані суду документи, зокрема, Договір, квитанції про прийняття вантажу, посвідчення якості вугілля, які свідчать про те, що за відповідачем станом на 31.03.06 р. утворилась заборгованість за Договором на користь третьої особи в сумі 68168,34 грн.

З передатного балансу станом на 31.03.06 р., бухгалтерської довідки третьої особи від 11.04.08 р., довідки № 1123 від 09.04.08 р. та відомості обліку залишків по дебіторам/кредиторам по рахунку 36.1 вбачається, що дану заборгованість третя особа передала позивачеві як правонаступнику Постачальника за Договором.

Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

В силу ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва.

Статтею 516 зазначеного кодексу передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умовами Договору передбачена попередня оплата Покупцем Вугілля. Згідно із Специфікацією, строк поставки Вугілля – січень 2005р. Таким чином, відповідач мав сплатити Вугілля до 01.01.2005р.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надана відповідачем виписка Першого Українського Міжнародного Банку № 72 за 17.04.2006р. свідчить про те, що 17.04.2006р. відповідач перерахував 3-й особі 30000,00 грн. на виконання свого обов’язку зі сплати вугілля за Договором.

Оскільки суду не надано доказів письмового повідомлення відповідача про правонаступництво позивача (заміну кредитора за Договором), сплату відповідачем вищезазначеної суми на користь 3-ї особи – первісного кредитора, слід вважати належним виконанням.

За даних обставин розмір основного боргу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача має складати 38168,34 грн.

При цьому, розмір сум 3% річних та збитків від інфляції, що підлягають стягненню з відповідача на корить позивача, визначаються судом пропорційно до зменшеної суми основного боргу та складають відповідно 6115,70 грн. та 14628,72 грн.

Контррозрахунок відповідача щодо стягуваних сум суд до уваги не приймає, оскільки його здійснено виходячи з показників якості Вугілля, визначених Специфікацією, а згідно із умовами Договору, прикінцевий розрахунок здійснюється на підставі фактичних показників якості відповідно до посвідчень про якість Вугілля, що наявні в матеріалах справи та використані позивачем при визначенні ціни позову.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, судові витрати – покладанню на обидві сторони в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 509, 512, 516, 526, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов – задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” (83096, м.Донецьк, вул. Хірургічна, 22а, поточний рахунок 6817 в філії ПУМБ м.Донецька, МФО 335537, ) на користь Державного підприємства „Шахтоуправління „Південнодонбаське № 1” (85670, м.Вугледар, Донецька область, поточний рахунок 6784 в філії ДУ „Промінвестбанк”, МФО 334635, ) 38168,34 грн. – суму основного боргу, 6115,70 грн. – суму 3% річних, 14628,73 грн. – суму збитків від інфляції, 589,12 грн. – суму державного мита, 66,06 грн. – витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ у встановленому порядку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 05.11.2008р.

Повний текст рішення підписано 10.11.2008р.

Суддя

Надруковано 4 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. третій особі          4. у справу

Вик. Марченко Ю.О.