ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2008 р. Справа № 12/542

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від ВДВС Житомирського РУЮ: Давидюк А.І. - начальник, Лащенко С.А., довіреність від 10.01.2008р.,

розглянувши апеляційну скаргу Відділу Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції, м.Житомир

на ухвалу господарського суду Житомирської області

від "30" травня 2008 р. у справі № 12/542 (суддя Гансецький В.П.)

за позовом Акціонерного товариства "Проектно-виробнича спеціалізована пересувна механізована колона №4", м.Житомир

до Вересівської сільської ради, с.Вереси Житомирського району

про стягнення 18797,44грн. (скарга на дії (бездіяльність) ВДВС Житомирського РУЮ)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 30.05.2008р. у справі №12/542 скаргу Вересівської сільської ради про визнання дій відділу ВДС Житомирського РУЮ неправомірними та скасування постанови про арешт коштів сільської ради від 14.03.2008р. задоволено.

Визнано неправомірними дії відділу ДВС Житомирського районного управління юстиції щодо винесення постанови від 14.04.2008р. про арешт коштів боржника в розмірі 1688,87грн., які складаються з виконавчого збору в сумі 1685,34грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 03,53грн.

Скасовано постанову від 14.04.2008р. відділу ДВС Житомирського районного управління юстиції про арешт коштів боржника в розмірі 1688,87грн., які складаються з виконавчого збору в сумі 1685,34грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 03,53грн.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Відділ ДВС Житомирського РУЮ звернувся до Житомирського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти новий судовий акт про відмову в задоволенні скарги Вересівської сільської ради з підстав, наведених у скарзі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при винесенні оскарженої ухвали судом першої інстанції не повністю з'ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права.

Відділ ДВС Житомирського РУЮ вказує на те, що Закон України "Про виконавче провадження" не забороняє виконавчій службі стягувати з боржника виконавчий збір і витрати на проведення виконавчих дій в будь-який час за наявності виконавчого провадження.

Посилається на те, що оскільки боржником у наданий для добровільного терміну строк до 15.02.2002 року наказ господарського суду виконаний не був, то державним виконавцем у відповідності до вимог зазначеного Закону (ст.46) 07.04.2008 року було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1685,34 грн., яку зареєстровано за вих. №7363 та вручено представнику боржника під особистий підпис.

Вказує, що винесення постанови про арешт коштів боржника, яка була винесена з метою виконання постанови про стягнення виконавчого збору підпадає під перший з перелічених у ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" трьох цілей застосування арешту, а саме: для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві.

Позивач та відповідач своїх представників в засідання апеляційного господарського суду не направили, передбаченим ст.96 ГПК України правом надіслання відзиву на скаргу не скористалися.

Відповідно до ч.2 ст.96 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч.2 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Зважаючи на те, що про дату, час і місце проведення судового засідання позивач та відповідач своєчасно та належним чином повідомлені, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 14.07.2008р., яким надіслано ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду від 08.07.2008р. (а.с.102-103), а також, враховуючи положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає переглядові справи за наявними в ній матеріалами.

Представники ВДВС Житомирського РУЮ в засіданні суду підтримали доводи апеляційної скарги. Вважають ухвалу місцевого господарського суду незаконною та необгрунтованою, просять її скасувати та прийняти новий судовий акт, яким в задоволенні скарги Вересівської сільської ради відмовити. Зазначили, що боржником частково був погашений і станом на 04.04.2008 року складав 2540,00 грн., про що свідчить довідка Акціонерного товариства "Проектно-виробнича спеціалізована пересувна механізована колона №4" №11, а згідно довідки №12 заборгованість станом на 10.04.2008р. відсутня.

Заслухавши представників ВДВС Житомирського РУЮ, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскарженої ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 08.02.2002р. державним виконавцем відділу ДВС Житомирського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню дублікату наказу №542 від 11.12.01р. та надано строк для добровільного виконання наказу до 15.02.02р.(а.с.31).

Державним виконавцем 07.04.2008р. було винесено постанову про арешт коштів боржника в розмірі 4237,37 грн. та стягнення з боржника залишку заборгованості в сумі 2548,50 грн., виконавчого збору в сумі 1685,34 грн. і витрат на проведення виконавчих дій в сумі 03,53 грн.(а.с.51).

10.04.2008р. на адресу відділу ДВС надійшло повідомлення від стягувача №12 від 10.04.2008р.(а.с.55) про те, що заборгованість Вересівської сільської ради згідно наказу господарського суду №542 від 11.12.2001р. перед стягувачем відсутня. Постанову про арешт коштів боржника від 07.04.2008р. повернуто на вимогу виконавчої служби без виконання.

14.04.2008р. відділом ДВС винесено постанову про арешт коштів боржника в банківських установах в розмірі 1688,87 грн., які складаються з виконавчого збору в сумі 1685,34 грн. і витрат на проведення виконавчих дій в сумі 03,53 грн.(а.с.10,11).

22.04.2008р. державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду. При цьому, в постанові також зазначено, що залишок нестягнутої суми становить 16853,44грн. (а.с.23).

23.04.2008р. Вересівська сільська рада звернулася до господарського суду із скаргою про визнання дій відділу ДВС Житомирського РУЮ неправомірними та скасування постанови про арешт коштів сільської ради від 14.03.2008р.(а.с.7-8).

В обгрунтування поданої скарги боржник зазначив, що Вересівська сільська рада ще у 2002 році погасила заборгованість перед стягувачем, тому відділом ДВС Житомирського РУЮ було безпідставно та неправомірно винесено постанову про арешт коштів боржника від 14.04.2008р.(а.с.10,11) та стягнення з нього виконавчого збору в сумі 1685,34 грн. і витрат на проведення виконавчих дій в сумі 03,53 грн. Також вказав, що відділом ДВС було порушено встановлені Законом України "Про виконавче провадження" строки проведення виконавчих дій.

Ухвалою від 30.05.2008 року господарський суд Житомирської області скаргу задовольнив.

Судова колегія апеляційного господарського суду, переглядаючи справу, зазначає наступне.

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.99р. (далі - Закон) передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк ( в редакції ст.25 Закону, чинній на момент відкриття виконавчого провадження, строк проведення виконавчих дій становив два місяці).

Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

З матеріалів справи вбачається, що встановлений законом строк примусового виконання наказу господарського суду органом ДВС дотримано не було.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець забезпечує боржникові можливість скористатися правом добровільного виконання рішення, а у разі, якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, невідкладно розпочинає його примусове виконання (ч. 6 ст.30 Закону).

Стаття 46 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає стягнення з боржника виконавчого збору у разі, якщо останній не скористався своїм правом добровільно виконати рішення суду у встановлений строк.

У такому разі з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми( в діючій редакції ч.1 статті 46) - 5% від належної до стягнення суми (в редакції ч.1 ст.46 Закону станом на лютий 2002р.).

Крім того, законом встановлено певний спосіб забезпечення стягнення сум виконавчого збору в залежності від фактичного примусового виконання рішення. У ст.43 Закону визначено порядок розподілу сум, стягнутих з боржника, зокрема зазначено, що з грошової суми (в тому числі одержаної від реалізації майна боржника), яка стягнута державним виконавцем з боржника (...) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір.

Розподіл коштів здійснюється після надходження коштів на депозитний рахунок органу ДВС.

Матеріали справи та пояснення представників відділу ДВС дають підстави для висновку про те, що фактичного примусового виконання рішення органом ДВС не здійснювалось. Довідкою та копіями платіжних доручень Вересівської сільської ради підтверджується сплата боргу у добровільному порядку, хоча і частково за межами встановленого державним виконавцем строку без стягнення сум боргу на депозитний рахунок виконавчої служби,а шляхом безпосереднього перерахування боржником цих сум на рахунок стягувача. Така правова поведінка боржника була наслідком зволікання державним виконавцем з вчиненням примусових заходів , які мали бути здійснені, відповідно до ч.6 ст.30 Закону невідкладно, зокрема, накладення арешту на кошти боржника у банківських установах.

Як наслідок, борг був сплачений боржником у непередбачений законом спосіб без стягнення з боржника сум виконавчого збору та витрат.

Частиною 8 ст.46 Закону передбачено, що у разі, коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто , постанова про стягнення виконавчого збору виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому цим Законом.

В межах цього виділеного виконавчого провадження державний виконавець затосовує заходи примусового стягнення в загальному порядку, зокрема і передбачені ст.50,55 цього ж Закону, тобто накладає арешт на майно, грошові кошти, вчиняє інші дії відповідно до положень ст.ст. 4,5 Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №12638 постановою державного виконавця від 08.05.08 відкрито виконавче провадження з стягнення виконавчого збору на суму 1665 грн. 38коп. та витрат виконавчого проводження на суму 3 грн.53 коп.

Проте, на момент винесення оскаржуваної постанови (14.04.08) такого провадження не існувало, а у самій постанові про арешт коштів боржника зазначено, що борг за виконавчим документом відсутній, тобто є підстави для закінчення виконавчого провадження . За таких обставин у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про арешт коштів в межах провадження зі стягнення боргу.

З наведеного випливає висновок про наявність у діях органу ДВС порушень статей 5,25,30,43,46,55 Закону України "Про виконавче провадження" , зокрема, строку примусового виконання, невідкладності дій державного виконавця, порядку винесення та виконання постанови про стягнення виконавчого збору, застосування арешту як заходу примусового виконання).

Таким чином господарський суд першої інстанції обгрунтовано задоволив скаргу Вересівської сільської ради щодо визнання дій відділу ДВС Житомирського РУЮ неправомірними та скасування постанови про арешт коштів сільської ради від 14.03.2008р.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу спростовуються вищевказаним, матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що ухвала господарського суду Житомирської області від 30.05.2008 року є законною і обгрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 101,103,105,106 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 30 травня 2008 року у справі №12/542 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відділу Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції, м.Житомир - без задоволення.

2. Справу №12/542 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук.5прим.

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - ВДВС Житомир.РУЮ

5 - в наряд