ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2008 р.

№
17/283

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Головуючого

Кочерової
Н.О.

суддів

Самусенко
С.С. Черкащенка М.М.

розглянувши касаційну  скаргу

суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

на
постанову

від
23.04.2008 Донецького апеляційного господарського суду

у
справі

№ 17/283
господарського суду Донецької області

за
позовом

суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

досуб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2

про

стягнення  10 200 грн. та виконання певних дій

за участю представників сторін:

від позивача:      не
з'явилися

від відповідача:  не
з'явилися

ВСТАНОВИВ:

В
жовтні 2006 року суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1
пред'явив в суді позов до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної
особи  ОСОБА_2 про стягнення
нерозподілених доході в сумі 10 200,0 грн., усунення перешкод у користуванні
спільною власністю торгово-розважальним комплексом, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, заборонивши ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо його недопуску на
територію цього комплексу та одноособового використання торгового комплексу.

В
обґрунтування позовних вимог зазначав, що 9 червня 2000 року він разом з
ОСОБА_3 згідно  договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення   купили у рівних
частках кожний нежитлове приміщення площею 347,9 кв.м, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

15
квітня 2003 року ОСОБА_3 подарував свою частку ОСОБА_2 -відповідачці по справі.

17
липня 2003 року виконавчий комітет Макіївської міськради рішенням № 667
дозволив їм провести реконструкцію придбаного приміщення під
торгово-розважальний комплекс у складі кафе, сауни, більярдної і  мийки для автомобілів.

15
вересня 2003 року вони отримали проектно-кошторисну документацію і робочий
проект.

Згідно
технічного паспорту торгово-розважального комплексу від  09 вересня 2004 року площа його складає 1403
кв.м.

Відповідачка
одноособово використовує комплекс і отримує доходи.

В
січні 2008 року позивач збільшив позовні вимоги з 10200,0 грн. до 147687,55
грн., мотивуючи тим, що згідно  висновку
судово-економічної  експертизи від
06.09.2007 сукупний валовий дохід СПД-фізичної особи ОСОБА_2 за період з 2003
року по жовтень 2006 року становить 147687,55 грн.

Рішенням
господарського суду  Донецької області
від 19 лютого 2008 року (судді:
головуючий Марченко О.А., Сковородіня О.М.,  Мальцева М.Ю.) в позові відмовлено.

Постановою
Донецького  апеляційного господарського
суду  від 23.04.2008 (судді: Мирошниченко
С.В. -головуючий, Колядко Т.М., Скакун О.А.) рішення господарського суду  залишено без змін.

Відмовляючи
в позові, господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції,
виходили з того,  що позивач не довів
факту отримання відповідачем доходів саме від використання спільного майна.

В  касаційній
скарзі суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 просить
скасувати рішення  господарського
суду  та постанову апеляційного
господарського суду  і прийняти нове
рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 147687,55 грн.

Перевіривши
повноту встановлених судом обставин
справи та їх  юридичну  оцінку, Вищий господарський суд України  вважає, що
касаційна скарга підлягає
частковому задоволення виходячи з наступного.

Як
встановлено  господарським судом і
вбачається з матеріалів справи 09.06.2006 року позивач разом з ОСОБА_3 згідно
договору купівлі- продажу придбали у спільну часткову власність нежитлове
приміщення площею 347,9 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

15
квітня 2003 року ОСОБА_3 подарував свою частку ОСОБА_2 -відповідачці по справі.

17
липня 2003 року виконавчий комітет Макіївської міської ради рішенням № 667
дозволив сторонам провести реконструкцію придбаного приміщення під
торгово-розважальний комплекс у складі кафе, сауни, більярдної і мийки для
автомобілів.

15
вересня 2003 року сторони  отримали
робочий проект з генеральним та спеціальним планом та погодили
проектно-кошторисну документацію.

Згідно
технічного паспорту бюро технічної інвентаризації від 09 березня  2004 року після проведеної реконструкції
загальна площа торгово-розважального комплексу склала 1403 кв.м.

Відповідно
до ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники
можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою
спільною  частковою власністю.

Кожен
із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї
частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві   спільної
часткової  власності. У разі   неможливості   цього
він   має  право

вимагати
від інших співвласників, які володіють і користуються майном, відповідної
матеріальної компенсації.

Згідно
ст. 359 Цивільного кодексу України плоди, продукція та доходи від використання
майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу  спільного майна і розподіляються між
співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Обґрунтовуючи
свої вимоги позивач посилався на податкові декларації СПД ОСОБА_2 за 2003-2005
роки, в яких зазначено, що доход відповідачкою одержано саме від здачі в оренду
спірного приміщення та роздрібної торгівлі в цьому приміщенні.

Відмовляючи
в позові, господарські суди цих доводів позивача належним чином не перевірили,
а також не врахували вимог норм закону, які регулюють право спільної часткової
власності.

Підлягають
ретельній  перевірці і доводи відповідача
щодо отримання позивачем доходу від автомийки, яка входить до складу  торгово-розважального комплексу.

Враховуючи,
що в порушення ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо
повного всебічного і об'єктивного встановлення обставин справи, судовими
інстанціями не з'ясовані обставини, пов'язані з використанням майна і отримання
від нього доходу, яке знаходиться у спільній частковій власності,  постановлені судові рішення підлягають
скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

При
новому розгляді справи необхідно врахувати викладене і вирішити спір у
відповідності з вимогами закону та обставинами справи.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову
від 23.04.2008 року Донецького апеляційного господарського суду  та рішення від 19.02.2008 року господарського
суду  Донецької області у справі № 17/283
скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий,
суддя                                                                      Н. Кочерова

Судді
С.Самусенко

М. Черкащенко