СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.08
Справа № 9/74

Суддя Ворожцов
А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого
акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської
обласної дирекції, м.
Луганськ

до 1.
Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма
"Темп", с. Кримське Слов'яносербського р-ну Луганської
області

2. Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1м. Луганськ

про стягнення 500 442 грн. 93
коп.

в присутності
представників:

від позивача -
Гладкіх Т.А., юрисконсульт, дов. № 385 від 22.01.08,

від 1-го відповідача - Масенко
О.І., директор, пасп. НОМЕР_1 від 25.09.97,

від 2-го відповідача -ОСОБА_2.,
дов. б/н від 24.04.08

в с т а н о в и в:

позивачем
заявлена вимога про стягнення солідарно з відповідачів загальної суми
заборгованості за кредитним договором № 012/24-00/76 від 21.03.07р. в розмірі 500442,93
грн., у т.ч. за кредитом -450000,0 грн., за відсотками -47675,94
грн., пеня -2584,45 грн.

Представник 1-го
відповідача, ТОВ "АФ "Темп", відзив на позовну заяву не
надав, однак в усній формі проти позову не заперечував та пояснив, що питання
повернення заявленої суми розглядається.

2-й
відповідач, СПД ОСОБА_1,
відзивом на позов від 23.05.08 просить у задоволенні позову відмовити,
посилаючись на те, що крім договору поруки, який є підставою для звернення з
позовом, між позивачем та 1-м відповідачем було укладено договір іпотеки від
22.03.07, за яким позивач, як іпотекодержателя, має право у випадку невиконання
іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором, звернути стягнення на предмет
іпотеки.

В обгрунтування
позовних вимог позивач, ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"
(далі -Банк) посилається на укладений між ним та 1-м відповідачем
кредитний договір № 012/24-00/76 від 21.03.07р., за яким він надав кредит у
сумі 450000,0 грн. для будівлі нерухомості терміном на 120 місяців до
20.03.2017р. із сплатою 18% річних.

В забезпечення
кредитного договору між позивачем та 2-м відповідачем 21 березня 2007 року було
укладено договір поруки № 012/24-00/76/1 відповідно до п. 1.2 якого останній
взяв на себе зобов'язання перед кредитором (Банком) відповідати по
зобов'язанням 1-го відповідача, які виникнуть з умов кредитного договору в
повному обсязі цих зобов'язань.

Кредитним
договором передбачено, що повернення кредиту та сплата відсотків відбувається
шляхом сплати позичальником платежів відповідно до графіка погашення до цього
договору, однак 1-й відповідач порушив умови кредитного договору та з вересня
2007 року не сплачував відсотки за користування кредитними коштами.

Станом на
25.03.08р. заборгованість за кредитом складає 450000,0 грн., за відсотками
-47675,94 грн.

Відповідно до
п. 4.1.1 частини 2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту
та відсотків передбачена пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, у
зв'язку з чим позивач нарахував пеню у розмірі 2584,45 грн.

18 грудня 2007
року 1-й відповідач отримав претензію про усунення порушення грошових
зобов'язань, однак відповідь Банком не була отримана.

Оцінивши
доводи позивача, 1-го та 2-го відповідачів і надані ними документи, суд дійшов
висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Судом
встановлено, що між Банком та 1-м відповідачем було укладено кредитний договір
№ 012/24-00/76 від 21.03.07р., за яким позивач надав кредит у сумі 450000,0
грн. для будівлі нерухомості терміном на 120 місяців до 20.03.2017р. із сплатою
18% річних.

Кредитним
договором передбачено, що повернення кредиту та сплата відсотків відбувається
шляхом сплати позичальником платежів відповідно до графіка погашення до цього
договору, однак 1-й відповідач порушив умови кредитного договору та з вересня
2007 року не сплачував відсотки за користування кредитними коштами.

Відповідно до
ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Відповідно до
ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор
-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до
ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до
ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Станом на
25.03.08р. заборгованість за кредитом складає 450000,0 грн., за
відсотками -47675,94 грн.

Відповідно до
п.4.1.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно
повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними
коштами у визначені договором строки, відповідач (позичальник) зобов'язаний
сплатити Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочки. На
підставі цієї умови Банк правомірно нарахував пеню у розмірі 2584,45 грн.

Відповідно до
ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання,
на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або
законом.

Відповідно до
ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника
(відповідача) повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення
чергової частини позикодавець (позивач) має право вимагати дострокового
повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом встановлено,
що загальна сума заборгованості за договором перед банком  складає 500442,93 грн.

Відповідно до
ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники,
якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність
поручителя.

В забезпечення
кредитного договору між позивачем та 2-м відповідачем 21 березня 2007 року було
укладено договір поруки № 012/24-00/76/1 відповідно до п. 1.2 якого останній
взяв на себе зобов'язання перед кредитором (Банком) відповідати по
зобов'язанням 1-го відповідача, які виникнуть з умов кредитного договору в
повному обсязі цих зобов'язань.

Пунктом 2.1
договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником (1-м
відповідачем) взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручитель
(2-й відповідач) несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків
та неустойки.

У п. 2.2
договору поруки сторони домовились, якщо надійде вимога про погашення суми
заборгованості за кредитним договором і таких коштів у поручителя не буде, то
кредитор має право звернути стягнення за рахунок майна поручителя.

Суд не приймає
доводи 2-го відповідача про те, що договір іпотеки від 22.03.07, за яким
позивач, як іпотекодержателя, має право у випадку невиконання іпотекодавцем
зобов'язань за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки,
оскільки за правилами ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників
кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Суд
погоджується з розрахунком штрафних санкцій та відсотків, наведеним у позовній
заяві (а.с. 13-14).

При подачі
позову позивачем сплачено державне мито платіжним дорученням № 61/5 від
28.03.08 у розмірі 5004,44 грн., що перевищує розмір держмита,
встановлений чинним законодавством, тому зайво сплачене державне мито підлягає
поверненню.

На підставі
ст.ст. 47-1, 49 ГПК України з відповідачів стягуються державне мито на користь
позивача в сумі 5004,43 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118,00 грн.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.  47-1, 49,
82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов
задовольнити.

2. Стягнути
солідарно з відповідачів, ТОВ "Темп", 93713, Луганська
обл., Слов'яносербський р-н, с. Кримське, вул. Леніна, б. 84, код 25367457 та  СПД ОСОБА_1 АДРЕСА_1, іден. код НОМЕР_1,
на користь позивача, ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі
Луганської обласної дирекції, 91016, м. Луганськ, вул. Совєтська, 61,
код 14305909, заборгованість за кредитним договором № 012/24-00/76 від
21.03.07р. в розмірі 500442,93 грн., у т.ч. за кредитом -450000,0
грн., за відсотками -47675,94 грн., пеня -2584,45 грн., крім
того, судові витрати в сумі 5122,43 грн., у т.ч. держмито - 5004,43
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в
сумі 118,00 грн.

3. Повернути
позивачу, ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Луганської
обласної дирекції, 91016, м. Луганськ, вул. Совєтська, 61, код
24197094, зайво сплачене державне мито за платіжним дорученням № 61/1 від
01.04.08 у розмірі 0,01 грн.

Підставою
повернення зайво сплаченого мита є це рішення суду, підписане та скріплене
печаткою суду.

Наказ видати
після набрання законної сили даним рішенням.

Рішення набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення
підписане 09.06.08.

Суддя                                                                                         А.Г.Ворожцов