ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2008 р.

№ 6/241/08

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Медіакомпанія Слово”, м. Запоріжжя (далі –ТОВ “Медіакомпанія Слово”)

на рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2008 та

постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 06.08.2008

зі справи № 6/241/08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Видавничо-поліграфічне об’єднання “Запоріжжя”, м. Запоріжжя (далі –ТОВ “ВПО “Запоріжжя”)

до ТОВ “Медіакомпанія Слово”

про стягнення 178 465, 37 грн. та

зустрічним позовом ТОВ “Медіакомпанія Слово”

до ТОВ “ВПО “Запоріжжя”

про стягнення 80 256, 50 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

ТОВ “ВПО “Запоріжжя” –Рогальського В.М.,

ТОВ “Медіакомпанія Слово” –не з’яв.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Первісний позов було подано про стягнення заборгованості за надані послуги (з урахуванням індексу інфляції).

Зустрічний позов було подано про стягнення штрафних санкцій за невиконання зобов’язань за договором.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.07.2008 (суддя Місюра Л.С.), залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 06.08.2008 (колегія суддів у складі: Хуторной В.М. –головуючий, судді Кричмаржевський В.А. і Мірошниченко М.В.):

первісний позов задоволено; з ТОВ “Медіакомпанія Слово” стягнуто на користь ТОВ “ВПО “Запоріжжя” суму боргу з урахуванням індексу інфляції –178 465, 37 грн. і суму судових витрат;

у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У прийнятті зазначених рішення та постанови попередні судові інстанції з посиланням на приписи статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 610, 614, 615, 625, 907 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) виходили з обґрунтованості вимог за первісним позовом і безпідставності зустрічних позовних вимог.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ “Медіакомпанія Слово” просить скасувати оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій з даної справи в частині відмови в задоволенні зустрічного позову і прийняти нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити. Скаргу з посиланням на вимоги ЦК України і Господарського кодексу України мотивовано прийняттям оскаржуваних судових рішень з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ “ВПО “Запоріжжя” заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх безпідставність і про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, і просить залишити їх без змін, а скаргу –без задоволення.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

За результатами такого розгляду Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- 30.11.2007 сторонами було укладено договір № 15 на виконання поліграфічних робіт (далі –Договір);

- згідно з умовами Договору:

ТОВ “ВПО “Запоріжжя” зобов’язується надати ТОВ “Медіакомпанія Слово” комплекс поліграфічних послуг, необхідних для друкування газети ТОВ “Медіакомпанія Слово”, а останнє зобов’язується припинити такі послуги та оплатити їх (пункт 2.1);

для виконання поліграфічних робіт ТОВ “Медіакомпанія Слово” надає ТОВ “ВПО “Запоріжжя” примірник газети в електронному варіанті (пункт 2.2);

прийняття готової продукції здійснюється згідно з даними, наданими у листі-замовленні, на підставі товарно-транспортних або товарно-супровідних документів та/або довіреностей (пункт 2.3);

- ТОВ “ВПО “Запоріжжя” свої зобов’язання за Договором виконало –на підставі замовлень ТОВ “Медіакомпанія Слово” здійснило друкування газети “Суббота-плюс”, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-приймання виконаних робіт; цими актами підтверджено, що роботи виконані своєчасно та якісно;

- згідно з пунктом 7.2 Договору ТОВ “Медіакомпанія Слово” зобов’язане оплатити виконання замовлення не пізніше 14 календарних днів з моменту отримання тиражу видання; факт такого отримання підтверджується актами здачі-передачі виконаних робіт;

- ТОВ “Медіакомпанія Слово” свої зобов’язання за Договором виконало частково, не сплативши суму 172 151, 55 грн.; у відзиві на позов наявність заборгованості назване товариство не заперечувало;

- пунктом 5.2.1 Договору передбачена сплата штрафу в розмірі 25% від загальної суми попередньо надрукованого тиражу;

- у зустрічній позовній заяві ТОВ “Медіакомпанія Слово” просило стягнути з ТОВ “ВПО “Запоріжжя” штрафні санкції в сумі 80 256, 50 грн. за невиконання останнім своїх зобов’язань за Договором, а саме –за нездійснення друкування тиражу газети у визначений Договором термін. У подальшому, як зазначено позивачем за зустрічним позовом, ТОВ “ВПО “Запоріжжя” взагалі відмовилося виконувати поліграфічні роботи, посилаючись на те, що ТОВ “Медіакомпанія Слово” не провело оплату попередніх тиражів;

- Договором одностороння відмова від зобов’язання не передбачена;

- ТОВ “ВПО “Запоріжжя” листом від 04.04.2008 № 44 вказувало ТОВ “Медіакомпанія Слово” на наявність заборгованості у сумі 171 151, 55 грн. і попереджало про неможливість друкування газети “Суббота-плюс” від 10.04.2008; також ТОВ “ВПО “Запоріжжя” зазначало, що у випадку несплати заборгованості воно буде вимушено припинити надання послуг з друкування за Договором, оскільки не має коштів на закупівлю паперу для друкування газети;

- згідно з пунктом 5.3 Договору ТОВ “ВПО “Запоріжжя” звільняється від відповідальності перед ТОВ “Медіакомпанія Слово”, якщо порушення графіку або виготовлення неякісного тиражу відбулося з вини ТОВ “Медіакомпанія Слово”;

- докази у справі свідчать, що припинення друкування тиражу газети ТОВ “ВПО “Запоріжжя” відбулося з причин непроведення оплати ТОВ “Медіакомпанія Слово”, тобто з вини останнього;

- ТОВ “Медіакомпанія Слово” не подало доказів відсутності своєї вини у ненадрукуванні газети “Суббота-плюс”;

- ТОВ “ВПО “Запоріжжя” не надрукувало тираж газети з вини ТОВ “Медіакомпанія Слово”;

- з предмету Договору (пункт 2) вбачається, що зобов’язання за Договором у ТОВ “ВПО “Запоріжжя” одне –зобов’язання надати для ТОВ “Медіакомпанія Слово” комплекс поліграфічних послуг.

Причиною подання касаційної скарги в даній справі стала незгода ТОВ “Медіакомпанія Слово” з рішенням та постановою попередніх судових інстанцій у частині відмови в задоволенні зустрічного позову, поданого про стягнення з іншої сторони за Договором штрафних санкцій за порушення договірних зобов’язань.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами статті 614 названого Кодексу:

- особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом;

- особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання;

- відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Попередніми судовими інстанціями на підставі зібраних у справі доказів та досліджених положень Договору, зокрема його пункту 5.3, з’ясовано, що припинення ТОВ “ВПО “Запоріжжя” друкування газети “Суббота-плюс” сталося з вини ТОВ “Медіакомпанія Слово” у зв’язку з нездійсненням останнім оплати у відповідності з умовами Договору; при цьому факт існування заборгованості з такої оплати ТОВ “Медіакомпанія Слово” не заперечується.

З урахуванням наведених законодавчих приписів та встановлених обставин справи попередні судові інстанції дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Зазначаючи про порушення попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, ТОВ “Медіакомпанія Слово”, по суті, оскаржує з’ясування названими судовими інстанціями обставин справи та здійснену ними оцінку доказів у ній під час розгляду зустрічного позову. Однак за приписами статті 1117 ГПК України касаційна інстанція перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права на підставі встановлених фактичних обставин справи і не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Визначених законом підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Запорізької області від 03.07.2008 та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 06.08.2008 зі справи № 6/241/08 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Медіакомпанія Слово” –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов