ПОСТАНОВА

"05"
червня 2008 р.

Справа №
17а/23-497

15:20

м.
Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області  у складі

судді  Андрусик Н.О.

при
секретарі судового засідання Грохольській В.В.

розглянув
адміністративну справу

за
позовом  Кременецької міжрайонної державної податкової
інспекції, м. Кременець Тернопільської області

до
відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця  ОСОБА_1 АДРЕСА_1

за
участю представників сторін:

позивача:
Мельник Г.С., зав.
юридичним сектором, довіреність №12/10 від 09.01.08р.;

відповідача:
не з'явився;

У
розпочатому судовому засіданні представнику позивача роз'яснено права та
обов'язки учасника судового процесу у відповідності з ст.ст. 49, 51, 130
Кодексу адміністративного судочинства України.

У
зв'язку з поданою позивачем заявою про відмову від фіксування судового процесу
технічними засобами, звукозапис судового засідання не здійснюється.

Кременецька
міжрайонна державна податкова інспекція, м. Кременець Тернопільської області
12.02.2008р. звернулася до господарського суду Тернопільської області з позовом
до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1 АДРЕСА_1, про стягнення  1168,34 грн. податкового боргу по єдиному
податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб за рахунок  майнових активів платника податків.

На
обґрунтування заявлених вимог позивачем надано копію свідоцтва  про державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, копію довідки № 31 від 03.08.05р. про
взяття на облік відповідача як платника податків; копію заяви  від 15.12.06р. про право застосування
спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності; копію корінця свідоцтва
єдиного податку серії НОМЕР_1ОСОБА_1.; розрахунок заборгованості по єдиному
податку станом на 29.01.08р.; інші матеріали.

Як
вбачається із матеріалів справи, спірні правовідносини  за своїм характером є
адміністративно-правовими, а отже розглядаються в порядку і за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), що набрав
чинності з 01.09.2005р., у відповідності до п.6 Прикінцевих та перехідних
положень якого, до початку діяльності окружного адміністративного суду
адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються
відповідним господарським судом за правилами КАС України.

Ухвалою
суду від 13.02.2008 р. відкрито провадження у справі в порядку ст. 107 КАС
України із призначенням попереднього судового засідання на  04.03.2008р.

В
ході проведення попереднього судового засідання позивач не відмовився від
позову, доказів примирення судом не здобуто.

Зважаючи
на те, що сторонами не врегульовано спір, у порядку, визначеному частиною
третьою статті 111 КАС України, судом проведені дії викладені у п. 4 ст. 111
КАС України, покликані забезпечити всебічне та об'єктивне вирішення справи
протягом розумного строку, тому у відповідності до статті 121 КАС України,
підготовче провадження закінчено та призначено справу № 17а/23-497  до судового розгляду на 27.03.2008р. Судовий
розгляд неодноразово відкладався, востаннє до 05.06.2008р. у зв'язку з неявкою
в судове засідання представника відповідача та неподанням сторонами необхідних
для розгляду справи документів.

Представник
позивача в судових засіданнях підтримав повністю позовні вимоги з наведених у
позовній заяві підстав.

На
вимогу суду позивачем подано довідку адресно-довідкового бюро, з якої
вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований АДРЕСА_1

Представник
відповідача в судові засідання не з'явився, витребуваних судом документів, у
тому числі мотивованих та документально підтверджених заперечень на позов, не
подав, його повноважний представник в судове засідання не з'явився, хоча про
час та місце його проведення був повідомлений належним чином повісткою про виклик
(повістка про виклик направлена за адресою, зазначеною в довідці державного
реєстратора щодо місця реєстрації відповідача №40 від 21.02.2008р. та в довідці
адресного бюро щодо місця реєстрації відповідача, а саме: АДРЕСА_1).

За
даних обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи у відповідності до приписів ст.ст. 33,35 КАС
України.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, оцінивши зібрані по
справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи
з наступного:

ОСОБА_1
25 липня 2005 року зареєстрований Шумською районною державною адміністрацією
Тернопільської області як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, з
присвоєнням ідентифікаційного номеру НОМЕР_2, про що йому видано відповідне
свідоцтво та зроблено запис за НОМЕР_3

03
серпня 2005 року підприємець ОСОБА_1 взятий на облік як платник податків у
Шумському відділенні Кременецької міжрайонної ДПІ, що підтверджується довідкою
№31 від 03.08.2005р. Кременецької МР ДПІ (Шумського відділення) форми №4-ОПП.

Довідкою
державного реєстратора Шумської райдержадміністрації № 40 від 21.02.08р.
підтверджується факт знаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців станом на 21.02.2008р.

15
грудня 2006 року в порядку, визначеному Указом Президента України „Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” в
редакції від 28.06.1999р. №746/99 та затвердженим наказом ДПА України від
29.10.1999р., Порядком видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1. звернувся в Шумське відділення Кременецької
міжрайонної державної податкової інспекції із заявою про право застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та звітності, відповідно до змісту якої
відповідач просив перевести його на спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності на 2007 рік, починаючи з 01 січня 2007 року, за видами діяльності -
ремонт та технічне обслуговування автомобілів; продаж автозапчастин.

Перехід
на спрощену систему здійснюється шляхом видачі органом державної податкової
служби за місцем державної реєстрації підприємця Свідоцтва про сплату єдиного
податку.

Відповідно
до поданої заяви, податковою інспекцією 20 грудня 2006 року підприємцю видано
свідоцтво про сплату єдиного податку Серії НОМЕР_1Згідно з ч. 4 п. 2 Порядку
видачі Свідоцтв про сплату єдиного податку, Свідоцтво видається на зазначений в
заяві термін, але в межах календарного року.

Пунктом
2 Указу передбачено право підприємців самостійно обирати спосіб оподаткування
доходів за єдиним податком, ставки яких встановлюються місцевими радами за
місцем державної реєстрації підприємця залежно від здійснюваного ним виду
діяльності та сплачуються до 20 числа наступного місяця на окремий рахунок
відділень Державного казначейства України.

Як
вбачається із наявних в матеріалах справи документів, зокрема корінця свідоцтва
Серії НОМЕР_1 копії заяви підприємця від 15 грудня 2006 року, відповідач
повинен був перебувати на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності
до кінця 2007 року.

Згідно
з абз. 2 п. 2 Указу ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва
- фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної
реєстрації залежно від виду діяльності.

Рішенням
шостої сесії п'ятого скликання Шумської районної ради № 72 від 28.02.2007р.
затверджено ставки єдиного податку на обрані підприємцем види діяльності:
ремонт та технічне обслуговування автомобілів в розмірі 100 грн. на місяць та
продажа автозапчастин (торгово посередницька діяльність) в розмірі 120 грн. на
місяць.

Абзацом
3 пункту 2 Указу встановлено, що у разі коли фізична особа - суб'єкт малого
підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких
установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і
сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки.

Таким
чином, у 2007 році відповідач взяв на себе обов'язок сплачувати щомісячно по
120,00 грн. єдиного податку у строк, передбачений ч. 6 п. 2 Указу (за видом
діяльності, для якого районною радою встановлено максимальну ставку податку
-продаж автозапчастин).

Однак,
як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення вимог Указу
Президента України несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував єдиний податок,
у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 1158,76 грн. за період з березня
по грудень 2007 року включно, що підтверджується картками особового рахунку
відповідача, розрахунком заборгованості по єдиному податку та розрахунком
нарахування єдиного податку №2352/17 від 13.05.2008р.

Крім
того, за несвоєчасну сплату до державного бюджету єдиного податку у
відповідності до ст.17 Закону № 2181 податковим органом було нараховано штрафні
санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання в
розмірі 198,76 грн., згідно податкових повідомлень-рішень № /0
та №/0 від 19.07.2007р.

Порядок
погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними
цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів) регулюється
нормами спеціального закону з питань оподаткування, яким є Закон України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі - Закон №2181).

Згідно
з п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №2181 податкове зобов'язання платника податків,
нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання
платником податків податкового повідомлення. Податкове повідомлення
надсилається платнику податків в порядку, передбаченому Порядком направлення
органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам
податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій,
затвердженому наказом ДПА України № 253 від 21.06.2001р.

З
наявних у справі матеріалів вбачається, що податкові повідомлення-рішення №№
/0, /0 від 19.07.2007р., якими відповідачу визначено
податкове зобов'язання по сплаті штрафних санкцій за порушення строків сплати
узгодженого податкового зобов'язання в розмірі 198,76 грн. отримані
відповідачем під розписку 20.07.2007р., не оскаржені у встановленому Законом
№2181 порядку, відтак, визначені ДПІ податкові зобов'язання  є узгодженими.

Статтею
67 Конституції України кожну особу зобов'язано сплачувати податки  і
збори  в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно
до ч. 1 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” платники  податків і зборів (обов'язкових платежів)
зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у
встановлені законами терміни. Обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку і збору
(обов'язкового платежу) або його скасуванням, а також у разі смерті платника
(ч. 4 ст. 9 вищеназваного Закону).

Статтею
10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” №509-ХІІ від
04.12.1990р. передбачено, що органи державної податкової служби наділені
функціями по контролю за додержанням законодавства про податки та правильністю
їх обчислення і своєчасного надходження.

Відповідно
до п.16.1.1,16.1.2 ст.16 Закону №2181 після закінчення строку погашення
узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується
пеня. Нарахована податковою службою та неоспорена відповідачем сума пені
становить 13,73 грн.

Таким
чином, у відповідності до наявних в матеріалах справи розрахунку заборгованості
по платежах до бюджету по приватному підприємцю ОСОБА_1, ід. код НОМЕР_2 станом
на 29.01.2008р., розрахунку нарахування єдиного податку №2352/17 від
13.05.2008р. та виписки з картки особового рахунку платника податків слідує, що
заборгованість відповідача перед бюджетом станом на 29.01.2008 р.
становить 1168,34 грн., в тому числі 955,85 грн. основного боргу (з
урахуванням переплати станом на 01.01.2007р. в сумі 84,15 грн. та часткової
сплати відповідачем податкового боргу 19.06.2007 року в розмірі 400,00 грн.
згідно платіжного документу №К7/33 від 19.06.2007р.), 198,76 грн. штрафних
санкцій та 13,73 грн. пені, нарахованої за несвоєчасну сплату узгодженої суми
зобовязання.

Згідно
з п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону № 2181 активи
платника  податків можуть бути
примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за
рішенням  суду. Доказів на підтвердження
сплати спірних сум податкового боргу відповідачем не подано, а судом не
здобуто.

У
відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та
статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З
урахуванням викладеного, заборгованість по сплаті єдиного податку, нарахованих
штрафних санкціях та пені підтверджена документально, не спростована
відповідачем, а тому підлягає до стягнення в судовому порядку.

У
відповідності до приписів ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не
стягуються.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст. 1,17,49,51,59,60,61,70,71,130,138,161-163,п.4 ст.167
Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.
Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.
Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1АДРЕСА_1 ідент. номер
НОМЕР_2, 1168,34 грн. податкового боргу по єдиному податку на
підприємницьку діяльність з фізичних осіб, який перерахувати на р/р НОМЕР_4
в УДК у Тернопільській області, код платежу 16050200.

На
постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження
протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до
адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання
заяви подати апеляційну скаргу.

Постанова складена в
повному обсязі 09 червня 2008 року.

Суддя