ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2008 р.

№ 11/39

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

Головуючого судді Кузьменка М.В.,

суддів Грека Б.М.,

Палій В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Сумиагропромбуд" на рішення господарського суду Донецької області від 01.07.2008р.

у справі №11/39 господарського суду Донецької області

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Сумиагропромбуд"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "НПП "Степ"

про стягнення 6 000грн.

за участю представників:

ВАТ "Сумиагропромбуд" - не з’явилися;

ТОВ "НПП "Степ" - не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Відкрите акціонерне товариство "Сумиагропромбуд" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом та просило суд стягнути з відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю "НПП "Степ" 6000грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що поніс витрати на оплату послу адвоката під час розгляду господарським судом Сумської області справи №2/613-07 за позовом ТОВ "НПП "Степ" до ВАТ "Сумиагропромбуд", у якій у задоволенні вимог відповідача у даній справі –ТОВ "НПП "Степ" –відмовлено (а.с.2-3).

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.07.2008р. у задоволенні позову відмовлено (а.с.43-44).

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів, що він був стороною у справі №2/613-07. При цьому, судом встановлено, що позивачем у справі №2/613-07, яка розглядалась господарським судом Сумської області, є ТОВ "НПП "Степ", а відповідачем ВАТ "Сумиагропромбуд" Заруцький вапняний завод.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ВАТ "Сумиагропромбуд" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить його скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм процесуального права (а.с.46-47).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є відшкодування позивачу судових витрат у вигляді оплати послуг адвоката, понесених ним у зв’язку з поданням відповідачем у даній справі –ТОВ "НПП "Степ" необґрунтованого позову про стягнення 107536,54грн.

Під час вирішення спору у даній справі по суті заявлених вимог, судом першої інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Сумської області від 24.01.2008р. у справі №2/613-07 частково задоволено позов ТОВ "НПП "Степ" та постановлено стягнути на його користь з ВАТ "Сумиагропромбуд" в особі Заруцького вапняного заводу 2 871,86грн. пені, 758,75грн. в рахунок трьох процентів річних, 2 368,96грн. збитків від інфляції. Вказаним рішенням провадження у справі в частині стягнення 22 960грн. припинено, а в іншій частині позову –відмовлено (а.с.8-10).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.03.2008р. вищевказане рішення господарського суду Сумської області від 24.01.2008р. у справі №2/613-07 скасовано, а у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.11-13).

Також судом першої інстанції встановлено, що 30.11.2007р. між ВАТ "Сумиагропромбуд" та суб’єктом підприємницької діяльності Нємцевим В.А. укладено договір про надання юридичних послуг, предметом якого є оплатне надання позивачу правової допомоги та представництва його інтересів у справі №2/613-07 господарського суду Сумської області, тобто у вищевказаній справі.

Сторонами такого договору 08.04.2008р. підписано акт приймання-передачі робіт за договором, за виконання яких позивачем сплачено СПД Нємцеву В.А. 6 000грн.

Витрати, понесені позивачем –ВАТ "Сумиагропромбуд" у розмірі 6000грн. на оплату послуг за договором, він просить покласти на відповідача у справі –ТОВ "НПП "Степ".

Відмовляючи у задоволенні такого позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів того, що він є стороною у справі №2/613-07 господарського суду Сумської області і що ВАТ "Сумиагропромбуд" та ВАТ "Сумиагропромбуд" Заруцький вапняний завод є однією і тією ж самою юридичною особою. При цьому, такого висновку суд дійшов з огляду на те, що код ЄДРПОУ відповідача, зазначений у судових актах у справі №2/613-07, не ідентичний коду позивача у даній справі.

Однак, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права та без врахування наступних норм матеріального права.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну статистику", Єдиний державний реєстр підприємств і організацій України - автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання даних про всіх юридичних осіб, їх філії, відділення, представництва та інші відособлені структурні підрозділи, що знаходяться на території України, а також про юридичних осіб, їх філії, відділення, представництва та інші відособлені структурні підрозділи, що знаходяться за межами України і створені за участю юридичних осіб України.

Отже, у такому реєстрі міститься інформація не лише щодо юридичних осіб, але їх відособлених структурних підрозділів, які не є юридичними особами.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України визначений Положенням про Єдиний державний реєстр підприємств і організацій України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.96р. №118.

За змістом п.2 Положення, суб’єктами Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України є не лише юридичні особи, але й відокремлені підрозділи, кожному з яких присвоюється власний ідентифікаційний код, що вбачається з п.4 Положення та інших пунктів Положення.

Таким чином, нетотожність кодів суб’єктів Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України не є підставою стверджувати, що відповідач у вказаній справі не є тією особою, яка звернулася до суду з даним позовом, оскільки юридичну особу у зазначеній справі міг представляти її відособлений підрозділ, що не змінює особу учасника процесу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не витребував у позивача відповідні докази.

Однак, в силу ст.38 ГПК України, на суд першої інстанції покладається обов’язок, у разі якщо подані сторонами докази є недостатніми, витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Отже, у випадку, якщо суд першої інстанції вважав, що такі докази мають значення для вирішення спору по суті заявлених вимог, він був зобов’язаний їх витребувати у позивача. Крім того, суд першої інстанції не був позбавлений права витребувати та дослідити матеріали справи №2/613-07, що розглядалась господарським судом Сумської області, з метою встановлення вказаних обставин та інформацію щодо осіб, які зареєстровані у ЄДРПОУ під відповідними кодами та їх статусу.

Зазначені порушення норм процесуального права призвели до передчасного висновку суду щодо прав та обов’язків сторін у даній справі, у зв’язку з чим рішення у даній справі підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, як вбачається, звертаючись до суду з даним позовом, позивач мотивує заявлені ним вимоги ст.ст.44,49 ГПК України. Зазначені норми процесуального права визначають склад судових витрат та порядок їх розподілу.

Разом з тим, розподіл судових витрат, за змістом вищевказаних норм та інших норм ГПК, які встановлюють порядок розгляду господарських спорів, відбувається у межах провадження у відповідній справі. При цьому, якщо такі витрати не були розподілені під час розгляду справи, чинне законодавство, передбачає право на подачу заяви про розподіл судових витрат у межах провадження у такій справі і після закінчення її розгляду (ст.88 ГПК України). Отже, чинне законодавство встановлює для вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених стороною під час розгляду справи у господарському суді, особливий порядок, який визначений нормами ГПК України.

Таким чином, суд першої інстанції під час нового розгляду спору у справі має запропонувати позивачу змінити підстави заявлених ним вимог, вказавши норми матеріального права, які визначають відповідне його суб’єктивне матеріальне право, на захист якого ним заявлено даний позов. У випадку, якщо позивачем не буде змінено підставу заявленого ним позову, суду першої інстанції необхідно визначитись щодо можливості розгляду зазначених вимог у окремому позовному провадженні, враховуючи встановлений чинним законодавством інший порядок їх розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1.          Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Сумиагропромбуд" задовольнити.

2.Рішення господарського суду Донецької області від 01.07.2008р. у справі №11/39 скасувати.

3.Справу передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий суддя Кузьменко М.В.

Судді Грек Б.М.

Палій В.М.