СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"03"
березня 2008 р.
Справа № 21/18-НА

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Хмельницький

до Державної податкової інспекції у
м. Хмельницькому

про скасування рішення про
застосування штрафних санкцій № /0/300 від 30.01.2007 року

Суддя  Огороднік
К.М.                    Секретар судового
засідання Козій Т.М.

Представники сторін:

від
позивача       -    ОСОБА_1 - підприємець,

ОСОБА_2 - за
довіреністю.

від
відповідача   -    Паукова А.П. - за довіреністю.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Позивач звернувся до суду із
позовом про скасування рішення відповідача № /0/300 від 30.01.2007
року. Позовні вимоги мотивував тим, що не була дотримана передбачена чинним
законодавством України процедура проведення планових та позапланових перевірок,
а також тим, що органами Державної податкової служби не надано документів,
передбачених Законом України „Про державну податкову службу в Україні”. Вважав,
що рішення, прийняті за наслідками неправомірної перевірки, підлягає
скасуванню.

Відповідач просив суд у задоволені
позовних вимог відмовити. Заперечення мотивовані тим, що 20.01.2007 року
відповідно до плану роботи відділу оперативного контролю за січень 2007 року,
керуючись п. 4 ст. 16 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
працівниками ДПА у Хмельницькій області здійснена планова перевірка відповідно
до ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу, про що вказано в направленнях на перевірку. Відповідно
вважає, що позов заявлений безпідставно.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

Працівниками ДПА у Хмельницькій
області 20.01.2007 року була проведена перевірка магазину, що розташований за
адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівського Підпілля (зупинка „Педінститут”),
що належить позивачу. За результатами перевірки складено акт від 20.01.2007
року.

За результатами матеріалів
перевірки відповідачем прийнято рішення № /0/300 від 30.01.2007 року
про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 2714,25 грн.

Позивач, вважаючи рішення
відповідача неправомірним, звернувся до суду із позовом про його скасування.

Досліджуючи надані сторонами
докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в
сукупності, судом враховується наступне.

Статтями 8, 9, 10 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні” визначені функції органів державної
податкової служби. Зокрема, здійснення контролю за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому Законом
порядку.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні”, органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та порядку, встановлених законами
України, мають право, зокрема: - здійснювати контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом
порядку; перевіряти наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності,
що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею
матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових
патентів.

Разом із тим, пунктом 1 ст. 11
Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, визначені права
органів ДПС щодо здійснення документальних невиїзних перевірок (на підставі
поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з
нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від
способу їх подачі), а також планових та позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами,
їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають
статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із
законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Отже, документальні невиїзні та
планові і позапланові виїзні перевірки діяльності суб'єктів підприємницької
діяльності стосуються своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати
податків та зборів (обов'язкових платежів).

Статтею 11-1 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” визначені підстави та порядок проведення
органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів). Зокрема, позаплановою виїзною перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової
служби і проводяться за наявності хоча б однієї із наведених цією статтею
Закону підстав.

Порядок допущення посадових осіб
органів державної податкової служби до проведення планових перевірок
врегульовано статтею 11-2 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні” „Умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до
проведення планових та позапланових виїзних перевірок”.

Поняття позапланових виїзних
перевірок, визначених статтею 11 Закону України „Про державну податкову службу
в Україні” не поширюються на перевірки по дотриманню вимог Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”. У межах повноважень, визначених Законом України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, органи державної податкової служби проводять планові
перевірки стосовно додержання порядку проведення розрахункових операцій за
товари (послуги), інших вимог Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
згідно з затвердженими керівництвом податкових органів планами проведення
перевірок.

Отже, проведена 20.01.2007 р.
перевірка магазину, що належить Приватному підприємцю ОСОБА_1 являється плановою
перевіркою щодо дотримання встановленого порядку здійснення розрахункових
операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

З огляду на наведене, позивачем
допущено невірне трактування та застосування норм матеріального права, щодо визначення
виду даної перевірки, підстав та порядку її проведення.

При цьому, суд звертає увагу на те,
що факти порушень, визначені перевіркою, позивачем не оспорюються.

На підставі вищевикладеного
документально не підтверджуються доводи позивача про протиправність проведеної
перевірки.

Оскільки відповідачем згідно ч. 2
ст. 71 КАС України доведено правомірність проведення перевірки позивача у
відповідності до вимог чинного законодавства України та обґрунтованість
прийнятого рішення про застосування фінансових санкцій, а позивачем не надано
доказів, які б спростовували відсутність в його діях факту порушення норм
чинного законодавства, у позові належить відмовити.

У зв'язку з відмовою в позові
судові  витрати, здійснені позивачем,
покладаються на нього згідно ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94,
104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні
положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові Приватного підприємця
ОСОБА_1 м. Хмельницький про Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому
про скасування рішення про застосування штрафних санкцій № /0/300 від
30.01.2007 року відмовити повністю.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони
та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному
порядку Постанову повністю або частково. Заява про  апеляційне оскарження подається протягом  10 днів з дня проголошення,  апеляційна скарга  подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського  апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо
інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви  про апеляційне оскарження, якщо
таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
К.М. Огороднік

Постанова оформлена в повному
обсязі та підписана 07.03.2008 року.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3
- відповідачу.