ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.11.2008

Справа №2-3/6189-2008А

За позовом Управління ПФУ у Ленінському районі, смт. Леніно

До відповідача Ленінське виробниче управління житлово – комунального господарства

про стягнення 31 421,25 грн.

Суддя Соколова І.О.

при секретарі Бабкіної Д.Ю.

представники:

Від позивача представник Томашова Ю.Г., дор. від 14.08.08 р.

Від відповідача – представник не з’явився

Обставини справи: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом про стягнення з відповідача – Ленінського виробничого управління житлово-комунального господарства, смт. Леніне суми заборгованості у розмірі 31 421, 25 грн. по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

В процесі розгляду справи 25.09.08 р. від позивача надійшли клопотання про збільшення позовних вимог. Зокрема, позивач просить стягнути з відповідача на користь Управління ПФУ в Ленінському районі заборгованість за станом на 18.09.08 р. у розмірі 52 917,86 грн.

В судовому засіданні 04.11.2008 р. позивач підтримав збільшені позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 52 917,86 грн. При цьому, позивач надав доказ спрямування ( поштову квитанцію) клопотання про збільшення позовних вимог на адресу відповідача.

Відповідач неодноразово не забезпечував явку свого представника в судове засідання, не представив запрошені документи, у тому числі відзив на позов, незважаючи на те що, про день и місто слухання справи був повідомлений належним чином – рекомендованою поштою за юридичною адресою.

У відповідності зі ст. 128 Кодексу Адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони не є перешкодою для розгляду справи.

Судом встановлено:

Відповідач - Ленінське виробниче управління житлово-комунального господарства, смт. Леніне зареєстровано як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі АРК під № 01-74.

Відповідно до Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.03 р. (далі - Закон № 1058-ІУ від 09.07.03р.). Згідно з п.6.1. ст.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У п.6.2 цієї статті зазначено, що якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено у розмірах, передбачених ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ".

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 17 цього Закону страхувальник, тобто відповідач, зобов’язаний нарахувати, обчислювати і сплачувати у встановлені терміни і в повному об’ємі страхові внески.

Згідно з п. 6 ст. 20 Закону страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше чим через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не перераховані страховиками в строки, передбачені ст. 20 Закону, вважаються простроченою заборгованістю по сплаті страхових внесків.

Згідно п.п. 2,3 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» суми страхових внесків, вчасно не нараховані й/або не сплачені страхувальниками в строки, зазначені ст. 20 даного Закону, вважаються простроченою заборгованістю по сплаті страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені й застосуванням фінансових санкцій. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою й у строки, зазначені правлінням Пенсійного фонду, направляють страхувальникам, що мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно ч. 14 ст. 106 Закону, суми пені і фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку і термінів числення, нарахування і сплати страхових внесків стягаються в тому ж порядку, що і недоїмка по сплаті страхових внесків і можуть бути включені у вимогу про сплату недоїмки.

Однак, за відповідачем склалась прострочена заборгованість по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах за станом на 18.09.08 р., але, за період з липня по вересень 2008 р., розмір якої, згідно уточненого розрахунку позивача, складає 52917,86 грн.

Сума 52917,86 грн. підтверджується розрахунком позивача, розрахунками Ф 23 за липень, серпень, вересень 2008 р., розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах ( а.с. 42-48).

Вимоги Пенсійного фонду України у Ленінському районі, смт. Леніно відповідачем у встановленому законом порядку не були оскаржені та не визнані недійсними.

Суд вважає, що уточнені вимоги позивача у розмірі 52917,86 грн. підлягають задоволенню, так як вони підтверджуються матеріалами справи та засновані на нормах чинного законодавства.

При цьому суд враховує, що відповідач не представив відзиву на позов з документальним обґрунтуванням своїх заперечень.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Ленінського виробничого управління житлово-комунального господарства ( смт. Леніне, вул. Комсомольська, 40-а, п/р 260076555 ТОБО КРД АППБ «Аваль», МФО 324021, ЗКПО 03348287) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі ( смт. Леніне, вул. Трудова, 2, р/р 6501 в ЗАТ «Державний Ощадний банк України», МФО 324805, ЗКПО 22259945) 52917,86 грн. заборгованості.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Соколова І.А.