СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24.07.08
Справа № 4/89

Господарський суд Львівської
області у складі судді Гриців В.М. при секретарі Москалі Р.М. з участю
представника позивача Компанець Є.М. розглянув у відкритому судовому засіданні
справу за позовом Адідас АГ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

Компанія Адідас АГ звернулася до
Червоноградського міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення злочину у сумі 567714,16
грн. Ухвалою попереднього судового засідання від 17 квітня 2008 року у справі
№2/1011/08 суд ухвалив передати справу господарському суду Львівської області
за підсудністю. При винесенні ухвали суд виходив з того, що позов подано до
ОСОБА_1 як до фізичної особи-підприємця, а не до фізичної особи.

Позовні вимоги обгрунтовані
наступним: Позивач у встановленому порядку зареєстрував торговельні марки
“adidas” (№ 487580),  (№ 699437),  (№ 566295) що підтверджується витягами з
Міжнародного реєстру торговельних марок Всесвітньої організації інтелектуальної
власності. Торговельні марки зареєстровані для товарів 18, 25, 28 класів Міжнародної
класифікації товарів і послуг, серед яких є одяг. Позивач використовує
вищезазначені торговельні марки на своїй продукції, в тому числі і на території
Україні. Єдиною офіційною особою на території України, що має виключне право
дозволяти та забороняти використання торговельні марки ADIDAS є позивач. Право
на використання цих торговельних марок на території України має компанія ДП
„Адідас-Україна”. Перевіркою УДСБЕЗ УМВС України у Львівській області та в ході
досудового слідства встановлено, що відповідач, у приміщенні належному йому
виробничого цеху (м. Червоноград, вул. С.Бандери, 50) організував діяльність по
виготовленню та продажу фальсифікованих шкарпеток, на яких умисно
використовував торговельні марки, права на які належать позивачу, чим завдав
компанії матеріальної шкоди в особливо великому розмірі, тобто скоїв злочин
передбачений ч.2. ст. 229 КК України. В ході контрольної закупки та огляду
виробничих і торговельних приміщень вилучено 16486 пар фальсифікованих
шкарпеток, маркованих словесними та зображувальними торговельними марками,
права на які належать позивачу. Позивач не укладав з відповідачем договорів на
право використання зазначених торговельних марок. відповідач ніколи не
звертався до позивача з пропозицією про придбання ліцензії на використання
торговельні марки ADIDAS. На запит УДСБЕЗ УМВС України в Львівській області,
представником позивача здійснено дослідження вилучених шкарпеток та надано
висновок спеціаліста про фальсифікацію оригінальної продукції. Використання
торговельної марки ADIDAS на вилучених шкарпетках підтверджено висновком
судової експертизи НДІ інтелектуальної власності Академії правових наук
України. 03.09.07 р., після розгляду Червоноградським міським судом матеріалів
кримінальної справи № 1-22/07 за ст. 229 КК України (незаконне використання
торговельних марок аdidas (виготовлення, зберігання, реалізація фальсифікованої
продукції - шкарпеток з незаконним використанням торговельних марок аdidas)
винесено постанову про застосування до відповідача акту амністії та закриття
справи. Цивільний позов позивача залишено без розгляду. Таким чином, факт
вчинення злочину відповідачем (незаконного умисного використання торговельних
марок позивача) встановлений судом і не підлягає подальшому доказуванню.

Відповідно до ст. 28 КПК України,
ст. 5 Закону України “Про застосування амністії” амністія не звільняє від
обов'язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Позивач вважає, що відповідач на
свій страх і ризик виготовляв, зберігав, продавав шкарпетки, марковані
торговельними марками ADIDAS, зважаючи на відомість бренду та у зв'язку з цим,
отримував перевагу перед іншими підприємцями під час реалізації цієї продукції.
Крім того, реалізуючи фальсифіковані шкарпетки з незаконним нанесенням
торговельних марок ADIDAS, відповідач умисно поширював неправдиві відомості про
позивача, вводив в оману споживачів відносно виробника товарів та якості цих
товарів, що в свою чергу завдавало шкоди діловій репутації та майновим
інтересам позивача. Незаконним використанням торговельних марок, права на які
належать позивачу, відповідач порушив його право на торговельні марки ADIDAS,
чим завдав збитків на суму 567714,16 грн.

Розрахунок матеріальної шкоди
здійснено відповідно до ст. 22 ЦК України, на підставі:

- упущеної
вигоди (доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби
її право не було порушене, а саме шляхом множення кількості вилученої в ході
перевірки продукції на доход (додаток 8), який би отримав позивач реалізуючи
шкарпетки власного виробництва, а саме: 467048,38 грн. (28,33 грн. (доход за 1
пару) * 16486 (пар вилучених фальсифікованих шкарпеток);

- реальних
збитків (витрати, які компанія здійснила для відновлення свого порушеного
права), а саме вартість юридичних послуг по захисту порушених прав на ТМ АDIDAS
в сумі 100665,78 грн. (перерахунок за курсом НБУ на дату виставлення рахунку
(3470 Евро * 5,95 грн. = 20646,5 грн.; 3822 Евро * 6,42 грн. = 24537,24 грн.;
2544 Евро * 6,60 грн. = 16790,4 грн.; 886 Евро * 6,79 грн. = 6015,94 грн.; 3000
Евро * 7,45 грн. = 22350 грн.; 1386 Евро * 7,45 грн. = 10325,7 грн.). Сума за
надані юридичні послуги за період з 16.09.05 р. по 10.10.07 р. підтверджується
виставленими рахунками ТОВ “Пахаренко і партнери” та їх оплатою.

Відповідач у призначене судове
засідання вдруге не з'явився, відзиву, заперечення чи спростування позовних
вимог не подав, вимог суду не виконав. Телеграмою вдруге повідомив суд про
перебування його на лікуванні, проте жодних доказів (ліканяний листок, довідка
медичної установи тощо) не надав. Окрім того, телеграмою від 22 липня 2008 року
відповідач повідомив суд, що він не є приватним підприємцем, про що надасть
відповідний документ, тому спір не підвідомчий господарському суду Львівської
області.

В засіданні суду представник
позивача позовні вимоги підтримав і навів доводи, аналогічні тим, що викладені
у позовній заяві та доданих до неї документах. Надав довідку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про наявність
записів про проведення реєстраційних дій щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
станом на 23 липня 2007 року.

Вважає, що підстави для відкладення
розгляду справи відсутні, оскільки відповідач не надав доказів про перебування
його на лікуванні. Наполягає на розгляді справи по суті та постановленні
судового рішення.

Статтею 75 ГПК України передбачено
право суду розглянути справу за наявними у ній матеріалами, якщо відзив на
позовну заяву і витребувані судом документи не подано.

Суд розглядає справу за наявними у
ній матеріалами, оскільки суд неодноразово відкладав розгляд справи з причини
неявки відповідача. Про дату, місце і час розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, про що є докази у справі. Твердження відповідача
про його захворювання не підтверджене жодним доказом (ліканяний листок, довідка
медичної установи тощо). В довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців станом на 23 липня 2008 року є записи про
проведення реєстраційних дій щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. Зокрема,
17 серпня 2005 року державним реєстратором Томак О.М. включено відомості про
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, а 24 квітня 2008 року проведено запис про
внесення рішення фізичної особи про припинення підприємницької діяльності.
Станом на 23 липня 2008 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відсутній запис про проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в
Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Розглянув матеріали справи,
заслухав пояснення представника позивача, дослідив надані докази суд вважає, що
позов слід задовольнити частково.

Відповідно до вимог ст. ст. 494,
295 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку,
яка має міжнародну реєстрацію, не вимагає засвідчення свідоцтвом. Майновими
правами інтелектуальної власності є право на використання торговельної марки;
виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право
перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі
забороняти таке використання; інші права інтелектуальної власності, встановлені
законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать,
зокрема, володільцю міжнародної реєстрації.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 16,
20 закону України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” іноземні
особи та особи без громадянства мають рівні з особами України права,
передбачені цим законом, відповідно до міжнародних договорів України чи на
основі принципу взаємності. Власник торговельної марки має виключне право
забороняти іншим особам використовувати без його згоди позначення, що є схожим
із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, для яких
зареєстрована торговельна марка, якщо внаслідок такого використання це
позначення і торговельну марку можна сплутати. Використанням торговельної марки
визнається нанесення її на будь-який товар, для якого торговельна марка
зареєстрована, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з
ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет,
зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою
пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт
(ввезення) та експорт (вивезення), застосування її під час пропонування та
надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано. Будь-яке
посягання на права власника торговельної марки, в тому числі вчинення без згоди
власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення
таких дій, вважається порушенням прав власника, що тягне за собою
відповідальність згідно з чинним законодавством України. Таке порушення має
бути припинено на вимогу власника, порушник зобов'язаний відшкодувати заподіяні
збитки.

Згідно з матеріалами справи позивач
є власником міжнародних реєстрацій №№ 487580, 566295 торговельних марок аdidas,
що підтверджується витягами з Міжнародного реєстру торговельних марок
Всесвітньої організації інтелектуальної власності. Торговельні марки зареєстровані
для товарів 18, 25, 28 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг. В
торговому реєстрі дільничого суду міста Фюрт (Німеччина) номер 3868 у розділі В
29 травня 2006 року зареєстровано зміну назви адідас-Саломон АГ на адідас АГ.
Червоноградський міський суд Львівської області при розгляді кримінальної
справи № 1-22/07 про обвинувачення ОСОБА_1 в скоєнні злочину за ст. 229 ч.2 КК
України встановив, що ОСОБА_1 здійснюючи підприємницьку діяльність, як фізична
особа-підприємець, в період з січня до вересня 2005 року з метою розширення
сфери збуту та незаконного одержання доходу, умисно з використанням
торговельних марок аdidas, права на які належать компанії „Адідас-Саломон АГ”
(Німеччина), виготовив 16000 пар шкарпеток чоловічого, жіночого та підліткового
асортименту із логотипоп і позначенням фірми аdidas з яких 13000 пар махрових
шкарпеток чоловічого асортименту реалізував, чим завдав позивачу матеріальної
шкоди в особливо великому розмірі, тобто, скоїв злочин передбачений ч.2. ст.
229 КК України. Червоноградський міський суд Львівської області постановою від
3 вересня 2007 року звільнив ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за
ст.229 ч.2 КК України у зв'язку з амністією і закрив провадженням кримінальну
справу щодо нього. Також суд конфіскував з подальшим знищенням речові докази по
справі -шкарпетки в кількості 16437 пар переданих на зберігання в ГОСПВ УМВСУ у
Львівській області та 63 пари, що були в Червоноградському міському суді.
Всього конфісковано 17000 пар шкарпеток з незаконним використанням торговельних
марок аdidas.

За диспозицією статті 229 КК
України незаконне використання знака для товарів і послуг, фірмового
найменування, кваліфікованого зазначення походження товару, або інше умисне
порушення права на ці об'єкти, якщо це завдало матеріальної шкоди є злочином,
покарання за який визначено залежно від кваліфікуючих ознак.

В силу ст.ст. 16, 432 ЦК України,
ст. 20 Закону України “Про охорону прав на знаки для товарів і послуг” одним із
способів захисту прав та інтересів власника торговельної марки є відшкодування
збитків (майнової шкоди).

Згідно з ст.ст. 190, 495, 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Майном як особливим
об'єктом вважаються й майнові права інтелектуальної власності на торговельну
марку.

Предметом спору є стягнення з
відповідача 567714,16 грн. збитків, завданих незаконним використанням ним
торговельних марок аdidas, права на які належать позивачу, з яких упущена
вигода становить 467048,38 грн., реальні збитки - 100665,78 грн. Факту вчинення
злочину і заподіяння шкоди відповідач не оспорює. Постанова Червоноградського
міського суду Львівської області від 3 вересня 2007 року, якою суд звільнив
ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ст.229 ч.2 КК України у зв'язку з
амністією і закрив провадженням кримінальну справу щодо нього, а також
конфіскував з подальшим знищенням речові докази по справі - 17000 пар шкарпеток
з незаконним використанням торговельних марок аdidas - не оскаржувалась і
набрала законної сили.

Відповідно до пункту 2 частини
другої статті 22 Цивільного кодексу упущеною вигодою є доходи, які особа могла
б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Упущена вигода в сумі 467048,38 грн.
визначена позивачем шляхом множення кількості вилученого при розслідуванні
кримінальної справи і конфіскованого судом контрафактного товару (16486 пар
вилучених фальсифікованих шкарпеток) на дохід компанії ADIDAS від реалізації
однієї пари шкарпеток з колекції „ТЕКСТИЛЬ весна/літо 2004 року” (28,33 грн. за
1 пару), який міг би отримати позивач реалізуючи шкарпетки власного
виробництва. Таким чином, упущена вигода в сумі 467048,38 грн. є підставною,
документально обгрунтованою і підлягає стягненню. При цьому суд також виходить
з тих міркувань, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному
обсязі. Не підлягає зменшенню розмір шкоди, якщо вона заподіяна злочинними
діями засудженого, вчиненими з корисливою метою. В даному випадку ОСОБА_1 звільнений
судом від кримінальної відповідальності за ст.229 ч.2 КК України у зв'язку з
амністією. А згідно з ст. 28 КПК України, ст. 5 Закону України “Про
застосування амністії” амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати
заподіяну шкоду.

Реальними збитками позивач називає
вартість юридичних послуг по захисту порушених прав на торговельну марку аdidas
за період з 16.09.05 р. по 10.10.07 р. в сумі 100665,78 грн., що сплачені
товариству з обмеженою відповідальністю “Пахаренко і партнери”. Однак в
матеріалах справи є рахунки патентно-правової фірми Пахаренко і партнери, що
виставлялись до оплати ADIDAS INTERNATIONAL MARKETING B.V., а не позивачу.
Позивач не надав суду належних доказів понесення ним фактичних витрат за надані
юридичні послуги по захисту порушених прав на торговельну марку аdidas. Отже,
позивач не довів, що сума 100665,78 грн. сплачена саме ним, тому суд відмовляє
в задовленні позову в частині заявленої суми реальних збитків.

Статтями 22, 33, 34 ГПК України
встановлено обов'язок сторони добросовісно користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом
інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин справи, належними і допустимими доказами
доводити суду обставини, які є підставою вимог чи заперечень.

Невиконання відповідачем зазначених
приписів закону і вимог суду про надання доказів суд розцінює, як
недобросовісну поведінку сторони, спрямовану на уникнення від відповідальності,
відсутність у відповідача мотивованих і документально підтверджених заперечень
позову.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК
України суд покладає судові витрати на сторони пропорційно до суми задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 4-1, 4-2, 4-3,
4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 32, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний НОМЕР_1) на користь Адідас
АГ шляхом перерахування уповноваженому представнику товариству з обмеженою
відповідальністю „Фірма „Пахаренко і партнери” (м.Київ, вул. ідентифікаційний
код ЄДР 20040094) 467048,38 грн. та судові витрати - 4670,00 грн. державного
мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовити.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Гриців В.М.