ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.09.08 р.                     Справа № 15/79

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Азовська продовольча компанія” м. Макіївка ()

до відповідача приватного підприємства “Київська Русь” м. Донецьк ()

про стягнення основного боргу в сумі 50000,00 грн., пені в розмірі 8939,87 грн., 3% річних в сумі 1479,60 грн., інфляції в розмірі 13291,58 грн., збитків в сумі 8384,44 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Старовецький В.І. за довіреністю б/н від 04.09.08 р.

від відповідача: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Азовська продовольча компанія” м. Макіївка до приватного підприємства “Київська Русь” м. Донецьк про стягнення основного боргу в сумі 50000,00 грн., пені в розмірі 8939,87 грн., 3% річних в сумі 1479,60 грн., інфляції в розмірі 13291,58 грн., збитків в сумі 8384,44 грн.

Ухвалою суду від 11.08.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/79, сторони зобов’язані надати документи та виконати певні дії.

У порушення вимог ухвал від 11.08.2008 р., 19.08.2008 р., 09.09.2008 р. позивач та відповідач в судове засідання 19.08.2008 р., 09.09.2008 р., 30.09.2008 р. не з’явився, витребувані документи до суду не надіслав.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позов та витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) був укладений договір № 465озк від 02.07.2007 р. про купівлю-продаж насіння соняшника на умовах цього договору.

Асортимент, кількість, ціна, строки поставки та платежу визначені сторонами у специфікаціях № 1 від 02.07.2007 р., № 2 від 05.07.2007 р., додаткових угодах № 1 від 06.07.2007 р. та № 2 від 16.07.2007 р. до вказаного договору, завірені копії яких додані до позовної заяви.

Оплата за товар згідно специфікацій передбачена 70 % вартості товару на умовах попередньої оплати.

Кінцевий строк поставки товару згідно специфікації № 1 та додаткових угод до договору встановлений до 31.07.2007 р., згідно специфікації № 2 – до 13.07.2007 р.

Позивач здійснив відповідачу згідно умов договору попередню оплату за товар на загальну суму 632799,44 грн. платіжними дорученнями від 03.07.2007 р. – 316399,44 грн. та від 05.07.2007 р. – 316400 грн., що підтверджується завіреними витягами з банківського рахунку позивача, які додані до матеріалів справи.

Відповідач зобов’язання щодо поставки товару виконав частково, поставив 151,982 тони насіння соняшника на суму 343479,32 грн.

Заборгованість відповідача у зв’язку з отриманням передплати та не поставки товару на повну суму попередньої оплати складала 632799,44 грн. – 343479,32 грн. = 289320,12 грн.

В наступному сторони 01.08.2007 р. провели залік однорідних зустрічних грошових вимог на суму 168583,33 грн., крім того відповідач частково повернув грошові кошти, отримані ним в якості передплати за договором № 465озк від 02.07.2007 р., на суму 60000 грн. (банківський витяг від 10.08.2007 р.) та на суму 10736,79 грн. (банківський витяг від 26.10.2007 р.) Залишилися невиконаними зобов’язання за договором на день подачі позову до суду на суму 50000 грн.

Згідно п. 6.3 договору у разі не поставки товару у строк продавець зобов'язаний повернути покупцю перераховані останнім грошові кошти за товар у триденний строк, відшкодувати збитки, а також сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення поставки від вартості непоставленого товару.

Таким чином, у відповідача з 14.07.2007 р. та з 01.08.2007 р. виникло зобов’язання повернути у триденний термін отримані гроші на суму непоставленого у строк товару. Прострочення виконання вказаного зобов’язання почалося з 17.07.2007 р. та з 04.08.2007 р. відповідно.

За розрахунком позивача розмір пені за не поставку товару у встановлений строк складає 8939,87 грн. Вказаний розрахунок доданий до позову.

Згідно ст. 625 ЦК України позивач нарахував на суму боргу індексацію у розмірі 13291,58 грн. та 3% річних у розмірі 1479,60 грн. Вказані розрахунки додані до позову.

Крім того позивач заявив про стягнення з відповідача збитків за кредитом на суму 8384,44 грн. Розрахунок суми збитків доданий до позову.

Заявлені вимоги позивача по пені, індексації та 3% річних суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позов в частині стягнення збитків суд відхиляє з наступних підстав:

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа, зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Право покупця вимагати від продавця відшкодування збитків, завданих порушенням строків поставки товару, прямо передбачено п. 6.3 договору.

Згідно ст. 611, 623 Цивільного кодексу України наслідками порушення зобов’язань є, зокрема, відшкодування збитків, встановлене договором або законом. Боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Аналогічні норми права містять ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Для обґрунтування підстав стягнення збитків у зв’язку з неналежним виконанням умов договору щодо поставки товару у встановлений строк позивач повинен довести наявність усіх складових частин цивільного правопорушення, а саме:

-          протиправність дій або бездіяльність відповідача;

-          шкідливі наслідки для позивача;

-          причино-наслідковий зв’язок між протиправними діями відповідача та шкідливими наслідками для позивача;

-          вину відповідача.

Позивач вважає протиправними діями невиконання відповідачем строків поставки товару, передбачених договором між сторонами. З цим суд погоджується.

Шкідливими наслідками протиправних дій відповідача для позивача останній вважає свій обов’язок згідно укладених кредитних договорів з банком сплачувати річні відсотки за користування кредитом. Вказані обставини отримання ним банківських кредитів позивач пов’язує з не поставкою товару відповідачем та неповерненням ним сум попередньої оплати за договором купівлі-продажу.

Але суд не вбачає прямого причино-наслідкового зв’язку між невиконанням зобов’язань відповідачем за договором купівлі-продажу та зобов’язаннями позивача за кредитними договорами з банком. У текстах кредитних договорів не зазначено про те, що позивач отримував ці кредити у зв’язку з неповерненням відповідачем сум попередньої оплати за договором купівлі-продажу. Цільове призначення вказаних кредитів – поповнення оборотних коштів. Позивач є суб’єктом підприємницької діяльності, який здійснює вказану діяльність на власний розсуд та з врахуванням комерційного ризику від результатів підприємницької діяльності. Для забезпечення такої діяльності позивач отримав кредит у банку. Перший договір з банком № 50 від 04.09.2006 р. був укладений задовго до укладення договору купівлі-продажу від 02.07.2007 р., тому зв’язок між цими договорами зовсім відсутній, а посилання позивача на цей договір при обґрунтуванні суми збитків є безпідставним. Посилання позивача на кредитний договір № 1/1 від 25.03.2008 р. також не приймається судом до уваги, тому як згідно умов цього договору ліміт кредитної лінії для поповнення оборотних коштів складає 81500000,00 грн. (вісімдесят один мільйон п’ятсот тисяч) грн., тоді як сума невиконаного відповідачем зобов’язання за договором купівлі-продажу складає тільки 50000 грн. Для суду зрозуміло, що даний кредитний договір укладався не з метою відшкодування суми збитків від неповернення відповідачем боргу у розмірі 50000 грн., а з метою здійснення позивачем підприємницької діяльності у більш значних масштабах, ніж це було передбачено договором купівлі-продажу № 465озк від 02.07.2007 р. Тобто, вину відповідача у тому, що позивач в добровільному порядку уклав з банком кредитні договори, суд не вбачає, тому вважає вимоги про стягнення збитків недоведеними належними доказами.

Згідно ст. 49 ГПК України у зв’язку з частковим задоволенням позовних вимог суд покладає судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 33-34; 36; 43; 49; 75; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства “Київська Русь” (юридична адреса: 83052, м. Донецьк, б. Машинобудівників, 44/84; ; інші відомості в матеріалах справи відсутні) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Азовська продовольча компанія” (юридична адреса: 86106, м. Макіївка, вул. Літейна, 2; ; інші відомості в матеріалах справи відсутні) суму 73711,05 грн. (а саме: основний борг в сумі 50000 грн., пеню в сумі 8939,87 грн., 3% річних в сумі 1479,60 грн., інфляційні нарахування в сумі 13291,58 грн.), крім того витрати по сплаті державного мита у розмірі 737,11 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 105,95 грн.

Відмовити у задоволенні позову про стягнення збитків на суму 8384,44 грн.

У судовому засіданні 30.09.2008 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

тел. 381-91-18

Надруковано у 3 примірниках:

1 – позивачу

2– відповідачу

3 – господарському суду Донецької області