ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2008 р. Справа № 9/61

Суддя господарського суду Чернівецької області Ніколаєв Михайло Ілліч

розглядаючи справу

за позовом Прокурор Сторожинецького району Чернівецької області в особіУправління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Сторожинецька кераміка"

про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування - 5460053 грн.

за участю представників:

Від позивача – Ковальчук Д.М. – заст.нач.упр. (довіреність від 06.10.2008 року)

Від відповідача – Козловська В.М. дов. від 20.08.2008 року

В засіданні приймали участь: прокурор Пацарен В.Я.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Сторожинецького району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сторожинецька кераміка” м. Сторожинець, Сторожинецького району, Чернівецької області про стягнення 54600,53 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за червень 2008 року.

Відповідач у судовому засіданні повідомив про сплату боргу в сумі 20367,21 грн., в решті вимог позов визнав.

Ухвалою від 03.09.2008 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 29.09.2008 року за участю представників сторін.

У судовому засіданні 29.09.2008 року оголошено перерву до 06.10.2008 року.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач з 05.07.2006 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Сторожинецькому районі та є платником страхових внесків загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Із розрахунку суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за червень 2008 року вбачається, що у відповідача існує недоїмка із сплаті страхових внесків у сумі 34233,32 грн.

Законом України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі –Закон), який набрав чинності 01.01.2004 року, визначено систему пенсійного забезпечення і механізм її функціонування, встановлено, що страхувальниками та відповідно платниками страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, підприємства, установи і організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання і вони зобов’язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (преамбула Закону, статті 2, 14, 15, 17 Закону).

У відповідності до частини 2 статті 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, передбачені статтею 20 цього Закону... вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі –недоїмка) і стягуються з урахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Відповідно ж до частини 6 статті 20 цього Закону страхувальники зобов’язуються сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Проте, відповідач у встановлений законом строк страхові внески не сплатив, що призвело до виникнення недоїмки із сплаті страхових внесків за червень 2008 року у сумі 34233,32 грн.

Наявність недоїмки підтверджується також актом звірки від 03.10.2008 року.

Крім того, відповідачу направлено вимогу про сплату боргу від 02.11.2007 року, яка у встановлений частиною 3 статті 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” строк залишена останнім без задоволення та до органів Державної виконавчої служби не пред’являлась.

Оскільки судом з достовірністю встановлено наявність з боку відповідача порушень вимог Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» в частині несвоєчасної сплати страхових внесків, а останнім не надано жодних доказів в їх спростування, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову та стягнення з відповідача 34233,32 грн. недоїмки.

В частині стягнення 20367,21 грн. провадження у справі слід закрити у зв’язку з примиренням сторін, оскільки у сторін відсутні претензії одна до одної.

Судові витрати, у частині державного мита, покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись статтями 71, 87, 94, 159, 160, 161, 162, 163, 167, пунктом 3 частини 1 статті 157, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Сторожинецька кераміка” вул. Крейтора, 36 м. Сторожинець Сторожинецького району, Чернівецької області (код 34324370):

-          на користь Управління Пенсійного фонду України в Сторожинецькому районі м. Сторожинець, вул. Лопуляка, 6 (код 21430644) – 34233,32 грн. недоїмки;

-          у дохід державного бюджету 342,33 грн. державного мита.

3.          В частині стягнення 20367,21 грн. провадження у справі закрити.

4.          Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                             М.І. Ніколаєв