ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

10.11.2008

Справа №2-18/3074-2008

За позовом – Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», м. Сімферополь (вул. Київська, 74/6, м. Сімферополь, АР Крим, 95034)

До відповідача – Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ароматний», смт. Голубинка, Бахчисарайський р-н (вул. Леніна 1, смт. Голубинка, Бахчисарайський р-н, АР Крим, 98474)

Про стягнення 18 996,04 грн.

Суддя І.К. Осоченко

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Ключник О.О. – ю/к, дов. від 03.01.2008 р.

Від відповідача – не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: Відкрите акціонерне товариство «Крименерго», м. Сімферополь (далі– позивач) звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ароматний», смт. Голубинка, Бахчисарайський р-н (далі – відповідач), в якій просить суд стягнути 18 996 грн. (вісімнадцять тисяч дев’ятсот дев’яносто шість грн.) 04 коп., мотивуючи позовні вимоги тим, що 06.12.2001р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 14 на постачання електроенергії, а також 31.10.2003р. було підписано додаткову угоду № 1/1202, яка є невід’ємною частиною Договору № 14 та згідно з якою відповідач визнає факт наявності заборгованості перед позивачем. 07.12.2005р. позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача про стягнення 63 000 грн. (шістдесят три тисячі грн.) 00 коп., посилаючись на то, що відповідач не виконав умови Договору № 14 та додаткової угоди до нього. Суд задовольнив дані вимоги позивача, а також дане рішення було залишено без змін Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.04.2006р. Але, порушуючи приписи ст.ст. 599, 625 Цивільного кодексу України, відповідачем не виконано зобов’язання по сплаті стягнутої рішенням суду суми. Таким чином, відповідач прострочив виконання зобов’язання з 03.04.2008р. по 31.01.2008р., саме тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму річних – 3505 грн. (три тисячі п’ятсот п’ять грн.) 27 коп. та суму індексу інфляції – 15 490 грн. (п'ятнадцять тисяч чотириста дев’яносто ) 77 коп.

За резолюцією в.о. голови господарського суду АР Крим Чумаченко С.А., у зв’язку із призначенням судді ГС АР Крим Курапової З.І. на посаду судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду, справа передана на розгляд судді господарського суду АР Крим Осоченко І.К., справі привласнений номер 2-18/3074-2008.

28.10.2008 року у судовому засіданні суддею Осоченко І.К. була розглянута заява позивача про зміну позовних вимог від 03.07.2008р, в якій позивач уточнює суму заборгованості, а саме: 18 773 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот сімдесят три ) 58 коп., з яких 3 464 грн. (три тисячі чотириста шістдесят чотири) 13 коп. - сума річних, 15 309 грн. (п'ятнадцять тисяч триста дев’ять) 45 коп. – сума інфляції. Зменшуючи позовні вимоги позивач убрав з суми, на яку нараховується інфляція та 3% річних суму державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суд прийняв дану заяву до свого розгляду.

Представник відповідача у судове засідання вдруге не з’явився, повідомлений був судом про дату та час розгляду справи належним чином, причини не з’явлення суду невідомі.

Слухання справи відкладалося відповідно до статті 77 ГПК України.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами у порядку статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 р. № 575/97-ВР, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов’язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Згідно з п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. № 417/1442 (далі – Правила) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов’язків.

Між позивачем та відповідачем 06.12.2001 р. був укладений Договір №14 на постачання електричної енергії, предметом якого було регулювання відносин між сторонами по постачанню електроенергії та оплати її вартості ( п.1.1). Сторони договору встановили, що під час вирішення питань, які неврегульовані договором, будуть керуватись Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).

У п.9.4 договору зафіксовано, що він вважався укладеним до 31.12.2001 р. та вважався продовженим на наступний календарний рік якщо не менш, ніж за місяць до закінчення терміну дії договору жодна з сторін не заявить про припинення його дії або перегляд його умов.

Між сторонами 31.10.2003 р. підписано Додаткову угоду № 1/1202 до зазначеного договору , відповідно до якої відповідач визнавав факт наявності заборгованості перед позивачем у сумі 362916,10 грн. станом на 27.10.2003 р. Сторони зафіксували згоду про виплату вказаної заборгованості з листопада 2003 р. по грудень 2007 р. відповідно з графіком, викладеним у додатковій угоді.

В цій додатковій угоді зафіксовано, що відповідач був зобов’язаний перераховувати заборгованість на поточний рахунок позивача № 3880 ЗКПО00131400 МФО 324430 КЦВ ПІБ до 5 числа кожного місяца.

Зазначена угода була невід’ємною частиною договору №14 від 06.12.2001р.

Відповідач, керуючись графіком, узгодженим сторонами у додатковій угоді № 1/1202 перерахував за період часу з 01.11.2003 р. по 01.11.2005 р. 17200 грн., в той час, як відповідно до графіку він був зобов’язаний перерахувати 80800 грн.

07.12.2005р. позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача про стягнення 63 000 грн. (шістдесят три тисячі грн.) 00 коп., посилаючись на то, що відповідач не виконав умови Договору № 14 та додаткової угоди до нього. Рішенням господарського суду АР Крим від 31.01.2006 року у справі № 2-22/2002-2006, залишеним без змін Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.04.2006р., дані вимоги позивача задоволені.

Проте заборгованість відповідачем сплачена не була.

26.05.2006 року господарським судом АР Крим виданий відповідний наказ.

З системного аналізу Постанов Верховного суду України вбачається, що за період прострочення настають правові наслідки для застосування статті 625 ЦК України.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в заяві про уточнення позовних вимог визначає строк прострочення виконання зобов’язання у період з 03.04.2006 року по 31.12.2007 року.

Суд зауважує наступне.

Відповідно до статті 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення господарського суду АР Крим від 31.01.2006 року у справі № 2-22/2002-2006 набрало законної сили 03.04.2008 року (з моменту винесення Постанови Севастопольським апеляційним господарським судом у вказаній справі), тобто саме з цього моменту відповідач не позбавлений права у добровільному порядку виконати вказане рішення господарського суду та сплатити позивачеві 63 000 грн. боргу.

Оскільки у добровільному порядку рішення суду виконане не було, позивач направив наказ про примусове виконання рішення у ВДВС Бахчисарайського РУЮ, по місцю знаходження відповідача.

24.12.2007 року ВДВС Бахчисарайського РУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документу – наказу господарського суду АР Крим від 26.05.2006 року у справі № 2-22/2002-2006. До дійсного часу рішення господарського суду відповідачем так і не виконане.

За вказаних обставин, позивач правомірно стягує 3% річних у сумі 3342,84 грн. та суму інфляції у розмірі 15309,45 грн. за період з 03.04.2006 року по 31.12.2007 року

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

10.11.2008р. у судовому засіданні за згодою сторін було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.11.2008 року

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Ароматний” ( Бахчисарайський район, с. Голубинка, вул.Леніна п/р 26002312 БФ КРД АППБ “Аваль”, МФО 384470, ЗКПО 388091 та інших рахунків) на користь Відкритого акціонерного товариства “Крименерго” (м.Сімферополь, вул. Київська. 74/6 р/р 42 в філії КРУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 324805, ЗКПО 00131400) 3342 грн. (три тисячі триста сорок дві грн.) 84 коп. - 3% річних, 15309 грн. (п'ятнадцять тисяч триста дев’ять грн.) 45 коп. суму інфляції, 186 (сто вісімдесят шість грн.) 52 коп. державного мита та 115 (сто п’ятнадцять грн.) 86 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.          У іншій частині позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Осоченко І.К.