СУД
УХВАЛА

13.06.2008

Справа №2-29/2983.1-2008

За
заявою : Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення  Господарського суду
АРК від 13.03.2007 р. у справі 2-20/1771-2007

За
позовом : Державного підприємства рудникової геології, промислових
геологорозвідувальних робіт і технічного буріння „Укрчорметгеологія”, 98309, м.
Керч, вул. Феодосійське шосе 32

До
відповідача:  Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Про  стягнення 12740, 20 грн., зобов'язання
вчинити певні дії

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_2 - представник, довіреність НОМЕР_1.

Від
відповідача (заявника): ОСОБА_1 - СПД.

Обставини
справи:

Рішенням
господарського суду АРК  від 13.03.2007
р. у справі № 2-20/1771-2007 був задоволено частково позов ДП рудникової
геології, промислових геологорозвідувальних робіт і технічного буріння
„Укрчорметгеологія” до  суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1. Судом стягнуто з відповідача на користь
позивача 10129, 31 грн. збитків, а також
187  грн. витрат по держмиту,
118,00 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу, а
також зобов'язано знести самовільно збудовані прибудови у м. Керч, вул.
Феодосійське шосе 32  позначені на ген.
плані літерами  Г, Д, Е, Ж, З та убрати
територію від будівельних матеріалів в районі вигребної ями та лабораторії ДП
„Укрчорметгеологія”.

Постановою
апеляційної інстанції від 12.06.07 р. позначене судове рішення було скасовано
та постановлено нове рішення про відмову
у позові, проте Постановою Вищого господарського суду України від
10.10.07 р. постанову Севастопольського апеляційного господарського суду у
справі № 2-20/1771-2007 скасовано, рішення господарського суду АР Крим    від 13.03.2007 р. залишено без змін.

Ухвалою
Верховного суду України від 10 січня 2008р. було відмовлено у порушенні
касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду
України від 10 жовтня 2007р. у справі №2-20/1771-2007.

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до господарського  суду АРК із заявою про перегляд рішення від
13.03.2007 р. у справі № 2-20/1771-2007 за нововиявленими обставинами, у якій
ставиться питання про скасування рішення у справі.

Заяву
мотивовано тим, що під час здійснення виконавчих дій з виконання позначеного
судового рішення було встановлено, що за даними БТІ  споруди під літерами   Г, Д, Е, Ж, З належать позивачу та
знаходяться на його території. Також зазначалося про виявлення відомостей  про відсутність у позивача документів, що
посвідчують право на земельну ділянку, недостовірність наданого позивачем
генплану та експлікації будинків та споруд. Наведені обставини на думку
заявника мають істотне значення для правильного вирішення спора та тягнуть
необхідність скасування судового рішення, постановлення нового рішення про
відмову у позові.

Розглянувши
зазначену заяву й прикладені до неї матеріали, суд визнав їх достатніми для
прийняття заяви  до розгляду.

Розгляд
справи відкладався.

Відповідно
до розпорядження голови суду від 05.05.08 р. справу було передано на розгляд
судді Іллічову М. М., прийнято ним до свого провадження.

ДП
рудникової геології, промислових геологорозвідувальних робіт і технічного
буріння „Укрчорметгеологія” у відзиві з заявою про перегляд рішення не
погоджувалось,  зазначало про наявність
рішення виконкому від 15.05.92 р. № 960 про затвердження проекту відводу
земельної ділянки позивачеві, встановлення судом фактів щодо самовільного
будівництва відповідачем, завдання збитків позивачеві, відсутність ново
виявлених обставин, які б тягнули скасування судового рішення.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

Встановив:

В
основу рішення Господарського суду АРК
від 13.03.2007 р. у справі № 2-20/1771-2007,  щодо перегляду якого заявлено вимоги, було
покладено наступні обставини.

Суд
встановив, що рішенням виконавчого комітету Керченської міської ради № 960 від
15.05.1992 р. було затверджено проект відведення земельних ділянок управління
„Укрчорметгеологія” у м. Керчі, відведено в постійне користування під виробничу
базу земельну ділянку площею 2,981га по АДРЕСА_2 в межах згідно із доданою
викопіровкою на плані міста.

Згідно
договорів купівлі-продажу приміщення на аукціоні №196, 197, 198 від
14.01.2002р. фізичною особою ОСОБА_1 придбано кам'яну будівлю площею
183,1кв.м., кам'яну будівлю лабораторії в літ. А-а загальною площею 380,5кв.м.,
кам'яну будівлю зернохранилища (літ. В, В 1, в) загальною площею 195,5кв.м. у
АДРЕСА_2.

Згідно
довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 03.01.2007р. є наявним запис про державну реєстрацію
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) здійснену 19.06.2006р.

Вимоги
позивача обґрунтовувалися тим, що відповідач самовільно використовує земельні
ділянки 0,16га та 0,25га, які передано до користування позивача у АДРЕСА_2, а
також самовільно здійснив будівництво прибудов до придбаних будівель,
складування будівельних матеріалів.

Судом
першої інстанції було встановлено, що 24.05.2006 р. відповідач звертався до
директора ДП „Укрчорметгеологія” із заявою, в якій посилався на те, що з 2002р.
він вступив в володіння приміщеннями по АДРЕСА_2 (АДРЕСА_1), які знаходяться на
території земельного відводу ДП „Укрчорметгеологія” та просив погодити межі
розділу земельної ділянки згідно проекту, а також пропонував відшкодувати
витрати за користування земельною ділянкою 0,16га.

На
підставі заяви відповідача директором ДП „Укрчорметгеологія” було видано наказ
№26 від 25.05.2006р. щодо проведення обміру території зайнятої ОСОБА_1. За
наслідками обміру 25.05.2006р. складено акт, який підписаний і ОСОБА_1, згідно
якого відповідачем використовується площа розміром 1584,95кв.м.

15.09.2006
р. за участі представників ДП „Укрчорметгеологія” складено акт про зайняття
відповідачем зі східної сторони лабораторії території площею 252,2кв.м.
(0,25га).

Місцевим
господарським судом було досліджено службову записку начальника
хіміко-екологічної лабораторії ДП „Укрчорметгелогія” від 06.09.2006р., в якій
зазначено, що з липня 2005р. підприємцем ОСОБА_1 складуються біля підприємства
будівельні матеріали, у зв'язку з чим з проводити  деякі
види  точних  досліджень доводиться   на
території   ЗАТ   „Камиш-Бурун”, що тягне додаткові витрати.

Також
було встановлено, що постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного
контролю від 22.06.2006р. ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.97 Кодексу про адміністративні правопорушення
України (самовільне будівництво будинків або споруд) та накладено стягнення у
вигляді штрафу.

При
цьому, як встановив суд першої інстанції, відповідач не надав доказів на
спростування використання ним земельних ділянок, що надавалися у користування
позивачу та щодо вилучення яких у встановленому порядку не має відповідних
доказів. Судом підтверджено факт відсутності у відповідача передбачених чинним
земельним законодавством України правоустановчих документів на земельні
ділянки, дозволів на будівництво, здійснення будівельних робіт зі зведення
прибудов, що позначено на ген. плані літ. Г, Д, Е, Ж, 3.

Під
час розгляду справи в місцевому господарському суді підтверджено, що внаслідок
зайняття, використання земельних ділянок у діяльності відповідача позивач
змушений був нести додаткові витрати у зв'язку із утриманням, роботою
лабораторії на території ЗАТ „Камиш-Бурунський комбінат”, адже проведення
дослідних робіт потребує певних умов. Витрати на паливно-мастильні матеріали
згідно поданих позивачем розрахунків склали 2579,43грн. Відповідно до довідки
від 22.11.2006р. оплата за електроенергію в період з червня 2005р. по жовтень
2006р. склала 1008,23грн.

Згідно
із ст.2 Закону України „Про плату за землю” використання землі в Україні є
платним. Позивач продовжує нараховувати земельний податок за використання
ділянок 0,16га і 0,25га, що фактично зайнято відповідачем. Суми земельного
податку згідно розрахунків склали: по земельній ділянці 0,25га за період з 01.06.2005р.
по 31.10.2006р. - 2844,45грн., крім того сплачувалися штрафні санкції у сумі
1019,82грн.; по земельній ділянці 0,16га за період з 01.11.2003р. по
31.10.2006р. -3697,20грн., також було нараховано санкції за несвоєчасну оплату
у 1591,07грн.

Згідно
приписів ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин,
який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту,
права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати,
зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

З
огляду на встановлення факту порушення відповідачем встановлених вимог щодо
здійснення господарської діяльності, що призвело до негативних наслідків для
позивача як у вигляді додаткових витрат, так і у продовженні нарахування,
внесення плати за землю, тоді як ця земля використовувалась іншою особою,
господарський суд дійшов висновку щодо
стягнення збитків в розмірі 10129,31грн. і задоволення позову в цій
частині.

У
відшкодуванні штрафних санкцій було відмовлено через відсутність причинного
зв'язку між безпосередньо діями відповідача та несплатою сум земельного податку
позивачем, який мав заборгованість, нарахуванням санкцій.

Також
відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині визнання відповідача
фактичним землекористувачем земельної ділянки площею 0,16га та зобов'язання
його сплачувати податок на землю, оскільки такі вимоги не відповідають способам
захисту прав суб'єктів господарювання, що визначені ст.20 Господарського
кодексу України та не узгоджуються із приписами закону України „Про плату за
землю”.

З
огляду на встановлені обставини та виходячи з положень ст. 376 ЦК України, ст..
152, 212 Земельного кодексу України суду зобов'язав відповідача знести
самочинно збудовані прибудови та привести земельну ділянку у  придатний для використання стан.

Відповідно
до статті 112 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд може переглянути прийняте
ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами,
що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Нововиявлені  обставини
за  своєю  юридичною
суттю   є фактичними даними,  що в встановленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути
належним чином засвідчені.

Не  можуть
вважатись   нововиявленими   обставини,
що встановлюються  на підставі
доказів,  які не були своєчасно подані
сторонами чи прокурором, на що звертається увага п. 1.3 роз'яснення Вищого
господарського суду України N 04-5/563 від 21.05.2002.  У разі подання таких доказів  у
процесі перегляду   судового   рішення
за  правилами  розділу
XIII  ГПК господарський суд має
прийняти  ухвалу  про
залишення судового рішення без зміни.

Доводи
заявника щодо відсутності у позивача правовстановлюючих документів на землю не
спростовують встановленого судом факту про наявність рішення виконавчого
комітету Керченської міської ради № 960 від 15.05.1992 р., яким  було затверджено проект відведення земельних
ділянок управління „Уюкрчорметгеологія”. До того ж наявні матеріали справи не
надають підстав стверджувати, що відповідні обставини стосовно
правовстановлюючих документів на землю стали відомі заявникові тільки після
відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі № 2-20/1771-2007.

Встановлені
судом першої інстанції обставини щодо самовільного будівництва ОСОБА_1, через
що його було притягнуто до адміністративної відповідальності,   нічим не спростовуються.

Щодо
споруд під літерами Г, Д, Е, Ж, З,
знесення яких було покладено  на
відповідача, має бути зазначено, що належність їх позивачу документально не
підтверджено. Надана копія довідки БТІ від
28.03.08 р. зазначає  про
відсутність реєстрації прав.

У
рамках справи № 2-201771-2007 заявник скористався правом на апеляційне
оскарження судового рішення, мав можливість знайомитися з матеріалами справи, у
тому числі із генпланом ділянки «Укрчорметгеологія», копія якого надавалася
разом із позовом та досліджувалась під час розгляду справи,  тому посилання на невідповідність генплану  не приймаються судом.

Слід
також зазначити, що  в наявній заяві про
перегляд рішення не позначено на наявність обставин, які  спростовують встановлений під час розгляду
судом першої інстанції факт  несення
витрат позивачем у зв'язку із необхідністю забезпечення певних умов
функціонування  через відповідні
перешкоди, пов'язані із діяльністю відповідача.

Таким
чином, суд приходить  до висновку про
відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення, скасування
рішення та постановлення нового - про відмову у позові.

З
обліком викладеного, керуючись ст.
86,  112, 114,   Господарського процесуального кодексу
України, -

Ухвалив:

1.
У задоволенні заяви про перегляд рішення господарського суду АРК  від 13.03.2007 р. у справі № 2-20/1771-2007
відмовити.

2.
Рішення господарського суду АР Крим   від
13.03.2007 р. у справі № 2-20/1771-2007 залишити без змін.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іллічов
М.М.