ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2008 р. Справа № 07/263-08

вх. № 6905/5-07

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Меркулової М.В., дов. б/н від 22.08.08 р.; відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом АТ "Сарантіс Україна", м. Київ

до ППФ "Урарту", м. Харків

про стягнення 58247,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Сарантіс Україна" звернулось до суду з вимогоюпро стягнення з Приватного підприємства фірма "Урарту" 50381,28 грн. заборгованості, 3% річних в сумі 2074,60 грн., 5791,78 грн. пені та судових витрат по справі.

27.10.08 р. позивачем надано суду уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить стягнути з відповідача 50381,28 грн. заборгованості, 3% річних в сумі 2753,62 грн. та 4244,47 грн. пені.

Суд приймає вказані уточнення, як такі, що подані відповідно до ст. 22 ГПК України.

Відповідач в призначене судове засідання не з"явився, проте, на адресу суду поштовим відділенням з відміткою "адресат не значиться" було повернуто ухвалу господарського суду Харківської області від 18.09.08 р. у даній справі.

Позивачем надано суду довідку Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві № 21-10/4986-8 від 04.09.08 р., відповідно до якої, станом на 15.08.08 р. відповідач значиться в ЄДРПОУ та зареєстрований за адресою: Червоношкільна набережна, 16, м. Харків, 61125, тобто за адресо, вказаною позивачем у позовній заяві та на яку було направлено всі ухвали суду у даній справі.

Враховуючи викладене, судом вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про час та місце слухання даної справи.

Відповідач у судове засідання не з"явився, відзив на позов та документи в його обґрунтування не надав, заборгованість не спростував.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір № 060203-148 від 03.02.06 р. (а.с.7-15), відповідно до умов якого Сторона 1 (позивач) зобов"язався передавати у власність Сторони 2 (відповідача) товари народного споживання, що вироблені компаніями групи "Сарантіс" (товар), які Сторона 2 (відповідач) зобов"язалась приймати, оплачувати та реалізовувати на умовах, визначених цим договором.

Позивач свої зобов"язання за вказаним договором виконав належним чином та у період з 16.08.06 р. по 28.03.07 р. поставив відповідачу товар на загальну суму 102810,30 грн., що підтверджується видатковими накладними № SА – 0000743 від 28.03.07 р., № SА – 0000579 від 28.07.07 р., № SА –0000317 від 06.02.07 р., № SА – 0001454 від 25.10.06 р., № SА – 0001208 від 29.09.06 р., № SА – 0001207 від 29.09.06 р., № SА – 0001086 від 18.09.06 р., № SА – 0001084 від 18.09.06 р., № SА – 0001032 від 12.09.06 р. та № SА – 0000848 від 16.08.06 р., а також відповідними довіреностями відповідача на отримання товарно – матеріальних цінностей (а.с.20-36).

Відповідно до п. 7.1 вказаного договору, оплата кожної конкретної партії товару здійснюється на умовах відстрочки у виставленому Стороною 1 рахунку (які було виставлено одночасно з передачею товару, відповідно до вимог п. 5.7 договору).

Проте, відповідач свої зобов"язання з оплати поставленого позивачем не виконав, повернув позивачу товар на суму 48822,79 грн. (що визнано позивачем у судовому засіданні), внаслідок чого його заборгованість перед позивачем склала 50381,28 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач 50381,28 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару, за договором № 060203-148 від 03.02.06 р., за накладною № SА – 0000743 від 28.03.07 р. – з 28.04.07 р., № SА – 0000579 від 28.02.07 р. – з 31.03.07 р., № SА –0000317 від 06.02.07 р. – з 09.03.07, № SА – 0001454 від 25.10.06 р. – з 25.11.06 р., № SА – 0001208 від 29.09.06 р. та № SА – 0001207 від 29.09.06 р. – з 30.10.06, № SА – 0001086 від 18.09.06 р. та № SА – 0001084 від 18.09.06 р. – з 19.10.06 р., № SА – 0001032 від 12.09.06 р. – з 13.10.06 р. та № SА – 0000848 від 16.08.06 р. – з 16.09.06 р.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 50381,28 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до п.8.1 вищевказаного договору, у випадку несвоєчасної оплати товару Сторона 2 сплачує Стороні 1 пеню, яка обраховується від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати в розмірі двох облікових ставок Національного банку України, діючих у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи викладене, перевіривши нарахування пені позивачем, суд вважає позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача 4244,47 грн. пені законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, перевіривши нарахування позивача суд визнає вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2753,62 грн., правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. cт. 525, 526, ч.1 ст. 530, ч.1 ст. 612, ч. ст. 624, ст. 625, ч.1 ст. 692 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства фірма "Урарту" (наб. Червоношкільна, 16, м. Харків, 61125, код за , р/р 69 в АКБ "Меркурій" м. Харків, МФО 351663) на користь Акціонерного товариства "Сарантіс Україна" (вул. Дружби народів, 19, 5 пов., код за , р/р 1001 в АТ "Укрінбанк", МФО 300142) 50381,28 грн. заборгованості, 3% річних в сумі 2753,62 грн. та 4244,47 грн. пені, 573,79 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 03 листопада 2008 року

Суддя