ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.09.08 р.                     Справа № 39/179пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Вуглебудсервіс” м. Димитров

До відповідача: Колективного малого підприємства “Укр НПО” м. Димитров

про: визнання права власності

За участю представників сторін

від позивача не з’явився;

від відповідача не з’явився;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Вуглебудсервіс” м. Димитров, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Колективного малого підприємства “Укр НПО” м. Димитров, про визнання права власності на будівлю складу для обладнання (В-1), загальною площею 2505,8 кв.м., що знаходиться за адресою м. Димитров, вул. Артема, 26.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на біржовий контракт № 005-н від 19.08.2008 р., додаткову угоду від 20.08.2008 р., протокол аукціону № 017-н від 19.08.2008 р., договір доручення № 078 від 15.08.2008 р. договір про надання послуг з проведення аукціону від 07.08.2008 р., договір доручення № 14/08 від 14.08.2008 р., угоду про продаж майна, що перебуває у державній власності № 694 від 28.11.2007 р., акт приймання-передачі до біржового контракту від 21.08.2008 р., листи № 40 від 01.09.2008 р., № 160 від 03.09.2008 р.

Представник відповідача до судового засідання не з’явився, відзив на позов не надав, вимог суду не виконав, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання.

Проте, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки наявні матеріали справи надають можливість належним чином провести спірну кваліфікацію юридичних правовідносин.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

19.08.2008 р. на Донецькій товарній біржі, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Вуглебудсервіс” та Державним підприємством “Центр”, за результатами аукціону, оформленого протоколом № 017-н від 19.08.2007 р., було укладено біржовий контракт № 005-н від 19.08.2008 р.

Укладений між сторонами правочин, за своїм змістом та правовою природо є договором купівлі-продажу майна та підпадає під правове регулювання норм статей 655-697 ЦК України.

Правочин, який вчинений у письмовій формі, за приписами ст. 209 ЦК України, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 640 ЦК України зазначено, що договори купівлі-продажу нерухомості набувають чинності лише з моменту їх нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Водночас, як зазначають приписи статті 15 Закону України „Про товарну біржу”, правочини, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому нотаріальне посвідчення Контракту не вимагається.

Таким чином, біржовий контракт укладено у відповідності до приписів положень ст. 655-697 ЦК України, та є дійсним та правомірним в силу презумпції, встановленої статтею 204 ЦК України.

За умовами вказаного Контракту, Продавець продає, а Покупець приймає нежитлове приміщення – будівлю складу обладнання (В-1) загальною площею 2505,8 кв.м. за адресою Донецька область, м. Димитров, вул. Артема, 26.

20.08.2008 р. між сторонами підписано додаткову угоду, за змістом якої сторони змінили та виклали в новій редакції п. 2.4 Контракту, зокрема “Передача майна здійснюється в триденний строк після підписання цього біржового контракту шляхом оформлення акту приймання-передачі між Балансодержателем (ДП “Центр” ) та Покупцем”.

На виконання умов Контракту Продавець передав, а Покупець прийняв обумовлене Контрактом майно будівлю складу обладнання (В-1) загальною площею 2505,8 кв.м. за адресою Донецька область, м. Димитров, вул. Артема, 26.

Факт передачі майна підтверджений актом приймання-передачі майна від 21.08.2008 р., складеного у відповідності з п. 2.4 Контракту (в редакції додаткової угоди від 20.08.2008 р.) та підписаного повноважними представниками сторін без зауважень та заперечень.

Право власності, згідно положень ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно положень ч. 2 наведеної статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з ч. 2 ст. 66 ГК України джерелами формування майна підприємства є, у тому числі майно, придбане в інших суб'єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, позивач, в силу норм статті 12 Закону України „Про господарські товариства”, ст.ст. 115, 655-697 ЦК України, ст. 66 Господарського кодексу України – є добросовісним набувачем та власником означеного майна – будівлі складу обладнання (В-1) загальною площею 2505,8 кв.м. за адресою Донецька область, м. Димитров, вул. Артема, 26.

Приписи ст. 321 ЦК України зазначають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого ст. 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами ст. 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За своїм загальноправовим змістом, вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на будівлю складу для обладнання (В-1), загальною площею 2505,8 кв.м., що знаходиться за адресою м. Димитров, вул. Артема, 26 – є засобом захисту цивільного права у вигляді визнання права, передбаченого ст.ст. 16, 392 ЦК України, 20 ГК України.

Порушення своїх прав позивач вбачає у відмові відповідача, ТОВ “Укр НПО” від укладання купівлі-продажу спірної будівлі складу, через відсутність у ТОВ “Вуглебудсервіс” правоустановчих документів на спірне майно.

Таким чином, враховуючи, що відповідач, оспорює та не визнає право власності позивача на означену будівлю складу, суд доходить висновку, що позивач правомірно звернувся до суду з відповідним позовом.

З огляду на наведене, вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на будівлю складу для обладнання (В-1), загальною площею 2505,8 кв.м., що знаходиться за адресою м. Димитров, вул. Артема, 26, є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати за клопотанням позивача підлягають віднесенню на нього.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 328, 376 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Вуглебудсервіс” м. Димитров - задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю “Вуглебудсервіс” м. Димитров право власності на будівлю складу для обладнання (В-1), загальною площею 2505,8 кв.м., що знаходиться за адресою Донецька область, м. Димитров, вул. Артема, 26.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Морщагіна Н.С.