ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.08

Справа № 9/692-08.

За позовом: Приватного підприємства «Медком – Харків», м. Харків. До відповідача: Приватного підприємства «Тристан»,м. Охтирка Сумської області.

Про стягнення 16 412 грн. 30 коп.

за участю представників сторін:

Від позивача – Юрок А.В.

Від відповідача – Кутовий Я.А.

Суддя Лущик М.С.

При секретарі с/з Сидорук А.І.

Суть спору: Позивач відповідно до позовної заяви просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 13 538 грн. 82 коп., індекс інфляції в сумі 1066 грн. 82 коп., 3 % річних в сумі 295 грн. 04 коп., пеню в сумі 1511 грн. 62 коп. та судові витрати пов’язані з розглядом справи.

Відповідач згідно відзиву на позовну заяву зазначає, що вважає за можливе задовольнити позовні вимоги що ґрунтуються на умовах договору поставки № 159/1 від 13 червня 2006 року.

Розглянувши матеріали справи суд встановив:

13 жовтня 2006 року між позивачем – Приватним підприємством «Медком – Харків» та відповідачем Приватного підприємства «Тристан» було укладено Договір № 159/1, згідно з яким позивач зобов’язувався подати у власність відповідача товар в асортименті,в кількості та по цінам, що вказані у накладних, а відповідач зобов’язувався прийняти цей товар та сплатити за нього вказану в накладних відповідну суму коштів. Згідно п. 1.1 договору вказані накладні є невід’ємною частиною договору.

У відповідності до п. 3.2.1 та п.3.2.3 договору, товар був прийнятий відповідачем. Претензій щодо поставки неякісного товару, або поставки товару, що не відповідає асортименту, з боку відповідача на адресу позивача не надходило.

Умовами вищевказаного договору ( п. 4.1) передбачено, що Покупець – ПП «Тристан» зобов’язується проводити розрахунки за реалізації товар через кожні тридцять календарних днів.

Як вбачаться з матеріалів справи, позивачем порушено вищевказані умови договору, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 13 538 грн. 82 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п. 2 ст. 193 кодексу кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до п. 7.1 договору за несвоєчасну оплату товару до покупця застосовуються штрафні санкції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку позивача розмір пені становить 1 511 грн. 62 коп.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача розмір 3% річних становить 295 грн. 04 коп., інфляційних – 1 066 грн. 82 коп.

Оскільки відповідач не подав ні доказів погашення заборгованості, вимоги позивача визнаються судом правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене суд визнає вимоги позивача правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства «Тристан» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Жовтнева, 4, код. 31877110) на користь Приватного підприємства «Медком – Харків» (61072, м. Харків, вул. Тобольська, 42, код 32952171) 13 538 грн. 82 коп. боргу, індекс інфляції в сумі 1 066 грн. 82 коп, 3 % річних в сумі 292 грн. 04 коп., пеню в сумі 1 511 грн. 62 коп., 164 грн. 12 коп. – державного мита та 118 грн. 00 коп. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                      М.С. Лущик

Повний текс рішення підписано 28.11.08 року.