ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 8/171

17.07.08

За позовом Науково-технічного центру «Екотехнологій та технологій енергозбереження»

Національного технічного університету України «Київський політехнічний

інститут»

До Дочірнього підприємства «Науково-дослідного інституту нафтогазової

промисловості»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

про стягнення 48789,44 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача представник –Буняк В.С. (дов. № б/н від 21.11.2007р.)

Від відповідача не з`явились

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 33999,48 грн., що становить заборгованість за договором № 4-18-1/15 на створення науково-технічної продукції від 19.05.2004р. та додатків до нього та 12410,00 грн. пені, 2379,96 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 02.06.2008р. справа була прийнята до провадження суддею Катрич В.С., розгляд справи був призначений на 17.07.2008р.

У судове засідання, призначене на 17.07.2008р. з’явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про зміну розміру позовних вимог, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача 33999,48 грн. основного боргу, 9033,02 грн. пені за період з 04.02.2007р. по 17.07.2008р., 2610,94 грн. збитки, не покриті штрафними санкціями, та також наголошує на тому, що попередній розрахунок позовних вимог, що міститься в позовній заяві, просить вважати таким, що стратив силу.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просить суд задовольнити позовні вимоги з врахуванням клопотання про зміну розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

19.05.2004р. між Дочірнім підприємством «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості»НАК «Нафтогаз України»- «замовник»та Науково-технічним центром «Екотехнологій та технологій енергозбереження» НТУУ «КПІ»- «виконавець»був укладений договір № 4-18-1/15 на створення науково-технічної продукції, відповідно до п.1.1 якого «замовник»доручив, а «виконавець»прийняв на себе створення науково-технічної продукції –виконання науково-дослідної роботи за темою: «Розробка заходів оптимізації завантаження технологічних установок при існуючих схемах їх підключення на об’єктах видобутку та транспорту газу і нафти».

Вимоги, обсяг, зміст та терміни виконання основних етапів робіт визначається технічним завданням (додаток №1) та календарним планом робіт (додаток № 2), які є невід’ємною частиною договору (п.1.2 договору).

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Умовами договору сторони передбачили, що вартість робіт встановлюється шляхом досягнення згоди про розмір договірної ціни на підставі кошторису вартості роботи (додаток № 3) та формулюється протоколом погодження договірної ціни (додаток № 4), які є невід’ємною частиною договору (п.2.1 договору).

Загальна вартість роботи складає 155001,00 грн. (п.2.3 договору).

Відповідно до п.3.4 договору передбачено, що після завершення кожного етапу роботи, а також за договором в цілому, «виконавець»протягом 10 робочих днів по закінченню кварталу подає «замовнику»акт здачі-приймання роботи (етапу), підписаний «виконавцем»та звітні документи згідно з етапами виконання робіт, визначених календарним планом.

«Замовник»протягом 10-ти календарних днів з дня отримання акту здачі-приймання роботи (етапу) повинен надати «виконавцю»підписаний зазначений акт або мотивовану відмову у прийняті робіт (п.3.5 договору).

У разі мотивованої відмови «замовника»сторонами складається двохсторонній акт з переліком необхідних доробок, термінів їх виконання або способів використання одержаних проміжних результатів у випадку припинення подальшого виконання роботи. Недоліки «виконавець»усуває своїми силами і за свій рахунок у погоджені із «замовником»терміни (п.3.6 договору).

За виконаними 1-3 етапи робіт за спірним договором сторонами були підписані акти здавання-приймання етапів робіт та здійснена відповідачем оплата.

По закінченню позивачем четвертого та відповідно п’ятого етапу ним було направлено на адресу відповідача акти здачі-приймання та звіти, але відповідач протягом 10-ти календарних днів з дня отримання актів здачі-приймання роботи (етапу), не підписав, не повернув, мотивовану відмову у прийнятті робіт не надав, кошти за виконані роботи четвертого та відповідно п’ятого етапу не перерахував позивачу, суд вважає, що виконані позивачем роботи на суму 33999,48 грн. були прийняті відповідачем без претензій та зауважень, а тому підлягають оплаті в повному обсязі.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

Згідно з чч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Пунктом 2.5 договору передбачено, що оплата за виконані обсяги робіт здійснюється щоквартально на підставі акту здачі-приймання робіт, протягом 10-ти днів з дня його підписання, за вирахуванням відповідної суми отриманого «виконавцем»авансу.

Відповідач доказів направлення позивачу у встановлені строки мотивованої відмови від підписання актів здачі-приймання виконаних робіт четвертого та п’ятого етапу не надав.

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 2 ст. 853 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні також і докази оплати відповідачем виконаних позивачем робіт у встановлені договором строки.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 33999,48 грн., що становить заборгованість за виконані позивачем роботи згідно договору № 4-18-1/15 на створення науково-технічної продукції від 19.05.2004р.

Крім основного боргу, з урахуванням клопотання про зміну позовних вимог, позивач також просить суд стягнути з відповідача 9033,02 грн. пені за період з 04.02.2007р. по 17.07.2008р., 2610,94 грн. збитки, не покриті штрафними санкціями.

Умовами договору сторони погодили, що при несвоєчасному виконанні умов договору винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період оплати пені за кожен день прострочення (п.4.2 договору).

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 9033,02 грн. пені за період з 04.02.2007р. по 17.07.2008р. правомірна та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 2610,94 грн. збитків, не покритих штрафними санкціями, то суд дійшов висновку, що в цій частині вимога позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Суму збитків, не покритих штрафними санкціями позивач розраховує, як різницю між сумами збитків від інфляції та трьох відсотків річних нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України та сумою штрафних санкцій згідно договору за весь період прострочення виконання грошового зобов’язання (пені) за період з 10.08.2005р. до 17.07.2008р.

Нормами чинного законодавства не передбачено стягнення з відповідача вищевказаної різниці.

Статтею 625 ЦК України на яку посилається позивач передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в частині застосування.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у простроченні грошового зобов'язання.

Таким чином, позивач мав право звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідача як збитків від інфляції так і трьох відсотків річних.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 2610,94 грн. збитків не покритих штрафними санкціями не правомірна, нормами чинного законодавства не передбачена, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідач повноважного представника у судове засідання не направив, відзив на позов та доказів проведеної оплати за виконані роботи суду не надав, позовні вимоги не оскаржив.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача 33999,48 грн. основного боргу та 9033,02 грн. пені, відповідач не довів протилежне, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 625, 837, 853 ЦК України, ст. ст. 193 ГК України, ст.ст. 33, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(04053, м.Київ, вул. Кудрявський узвіз, 7; код 32710871) на користь Науково-технічного центру «Екотехнологій та технологій енергозбереження»Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут»(03056 ,м.Київ, пр. Перемоги, 37, 5 корп.; код 02070921) 33999 (тридцять три тисячі дев’ятсот дев’яносто дев’ять) грн. 48 коп. основного боргу, 9033 (дев’ять тисяч тридцять три) грн. 02 коп. пені, 430 (чотириста тридцять) грн. 33 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

В.С. Катрич

Дата підписання: 30.07.2008р.