ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 29/311

25.09.08

За позовом Національної телекомпанії України

до Акціонерного товариства закритого типу «Українська прес - група»

про стягнення 527,55 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники:

від позивача:            Войтенко М.М. –представник (дов. у справі)

від відповідача не з’явились

25.09.2008р. у судовому засіданні, за згодою представника позивача у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача 527,55 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір 44-27 від 14.07.2003р. про надання послуг з розміщення реклами в газеті "День". На виконання умов договору позивач перерахував грошові кошти у розмірі 2892,00 грн., а позивач надав послуг на загальну суму 2259,38 грн. Таким чином, вартість сплачених позивачем коштів перевищує вартість фактично наданих послуг на 527,55 грн., які відповідачем повернуті не були.

За таких обставин, позивач просить стягнути в судовому порядку суму заборгованості у розмірі 527,55 грн.

Відповідач проти позову заперечує з огляду на те, що позивачем не враховано існування трьох актів виконаних робіт, згідно яких вартість послуг становить 2907,08 грн., а тому заборгованість відповідача перед позивачем відсутня, а також позивач наполягає на застосуванні строків позовної давності.

Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2003р. між АТЗТ "Українська прес - група" (газета) та Національною телекомпанією України (замовник) укладено договір № 444-27, згідно умов якого замовник замовляє, а газета виготовляє, розміщує і розповсюджує рекламу в газеті "День" (п. 1.1.).

Відповідно до п.3 договору, плата за послуги, що зазначені у п.1.1 визначається за домовленістю сторін та за розцінками чинними на момент підписання договору і становить 2892,00 грн.

Розрахунки між сторонами здійснюються шляхом передоплати замовником вартості рекламної площі протягом 3 днів з моменту підписання даного договору на підставі рахунку –фактури.

Відповідачем виставлено рахунок –фактуру № 124 від 26.08.2003р. на загальну суму 2892,00 грн.

Позивач платіжним дорученням від 09.10.2003р. № 1904 перерахував на рахунок відповідача 2892,00 грн.

Згідно п. 2.3 договору, газета наприкінці звітного місяця оформляє акти виконаних робіт у двох екземплярах і передає їх замовнику.

Між сторонами підписано акти здачі –приймання виконаних робіт від 27.11.2003р. на загальну суму 1446,00 грн., від 30.12.2003р. на загальну суму 813,38 грн.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського суду України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.14, 526 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем виставлено рахунок позивачу на загальну суму 2892,00 грн., зобов"язання відповідача щодо надання газетних площ для розміщення рекламних матеріалів виконано на суму 2259,38 грн. (акт від 27.11.2003р. та від 30.12.2003р.). Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 527,55 грн.

Посилання відповідача на акт здачі –прийняття послуг від 19.04.2005р. на суму 647,70 грн., як на доказ виконання договору від 14.07.2003р., судом не приймається, оскільки вказаний акт складено на виконання договору від 13.09.2004р., а позивач просить стягнути заборгованість на підставі договору від 14.07.2003р.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського суду України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Відповідач у своїх запереченнях наполягає на застосуванні позовної давності, оскільки пройшло більш як три роки з дня виникнення зобов'язання щодо розміщення реклами.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін.). (ст. 530 ЦК України)

Відповідно до умов договору, договір укладено на строк від 14 липня 2003 року до 31 грудня 2003р. (п.8.1).

Договір сторонами виконувався у 2003 році, а саме позивачем 09.10.2003р. перераховано грошові кошти у розмірі 2892,00 грн., відповідачем надано послуги на суму 2259,38 грн., що підтверджується актами від 27.11.2003р., 30.12.2003р.

Таким чином, строк виконання зобов'язання сторонами встановлений договором № 444-27 настав 31 грудня 2003 року.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктами 2, 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач у відзиві на позов наполягає на застосуванні строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов"язана дія чи подія, яка має юридичне значення. (ст. 251 ЦК України)

Строк визначається роками, місцями, тижнями, днями або годинами. (ст. 252 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок. (ст. 253 ЦК України).

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначено відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, строк позовної давності по договору № 444-27 починається з 02.01.2004р. та закінчується 02.01.2007р., а позивач звернувся до суду з позовною заявою 17.06.2008 року.

Виходячи з наведеного, на момент заявлення позову, позивач пропустив строк, у межах якого він міг звернутись до суду з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 527,55 грн. по договору № 444-27.

Позивачем не наведено поважних причин, що призвели до пропуску строків позовної давності захисту своїх прав шляхом звернення з позовною заявою до суду в межах загального строку позовної давності.

Зважаючи на те, що відповідач у справі наполягає на застосуванні строку позовної давності зокрема щодо вимог про стягнення 527,55 грн. суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення коштів у розмірі 527,55 грн. задоволенню не підлягають.

За таких обставин, відсутні докази для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя

І.В.Усатенко

Дата підписання рішення 20.10.2008р.