ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.08 Справа № 8/362/08

Суддя Попова І.А.

Позивач

Товариство з обмеженою відповідальністю “Автор Мюзік”, м.Київ

Відповідач

Приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма “Гаяне”, м. Запоріжжя

Суддя І.А. Попова

Представники

Позивача:

Немерюк О.А., дов. від 01.04.2008 р.

Відповідача:

Желєзняк О.В.

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 25750 грн. компенсації за публічне виконання музичних творів без отримання дозволу.

В судовому засіданні, відкритому 21.07.2008 р., оголошувалися перерви до 10.09.2008 р., 29.09.2008 р. Строк вирішення спору продовжено в порядку п. 3 ст. 69 ГПК України.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 29.09.2008р..

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування позовних вимог вказує, що в червні 2008 р. представником позивача проведена перевірка кафе “Люсі”, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, 16. Перевіркою встановлено, що в процесі роботи в кафе використовуються музичні твори, авторські права на які належать ТОВ “Автор Мюзік”, зокрема: музичний твір “Билетик в кино”, автор тексту Матвієнко І.І та Шаганов А.А. та автор музики Матвієнко І.І. у виконанні гурту “Иванушки Int.” та музичний твір “Романтика”, автор тексу Арсенев К. та автор музики Матвієнко І.І. у виконанні гурту “Фабрика”. Виключні майнові авторські права на території України на композиції “Билетик в кино” та “Романтика” за договором № ПЦ/ИАП № ПЦ/УАТ 01/01-09/06 від 11.09.2006 р., укладеним позивачем з ТОВ “Продюсерський центр Ігоря Матвієнко”, належать ТОВ “Автор Мюзік”. Позивач зазначає, що використання відповідачем в кафе “Люсі” вказаних творів здійснено за відсутності згоди на це позивача. З посиланням на ст.. 7, 15, 31, 32, 52 Закони України “Про авторське право і суміжні права” позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за порушення виключних майнових прав в розмірі 25750 грн., з яких 5150 грн. компенсація за порушення авторських прав на текст музичного твору “Билетик в кино”, 10300 грн. компенсації за порушення авторських прав на музику музичного твору “Билетик в кино”, 5150 грн. компенсації за порушення авторських прав на музику музичного твору “Романтика”, 5150 грн. компенсації за порушення авторських прав на музику музичного твору “Романтика”. Із стягнутої компенсації 10% суми просить направити як штрафні санкції до Державного бюджету України.

Відповідач заявлені позовні вимоги вважає необґрунтованими, у відзиві на позов вказує, що стягнення компенсації є одним з видів відповідальності за порушення авторського права, яка застосовується як альтернативний захід у випадку неможливості обчислення завданих правопорушенням збитків та отриманого порушником доходу. Відповідач вважає, що позивачем не зазначено обставин, які створили для нього перешкоди для обчислення завданих збитків та отриманого від цього доходу відповідачем. Через це вимоги про стягнення компенсації навіть з мінімальною ставкою не можуть беззаперечно застосовуватися як захід відповідальності. Факт публічного виконання музичних творів “Билетик в кино” у виконанні гурту “Иванушки Int.” та “Романтика” гурту “Фабрика” відповідач заперечує. Вказує, що такі музичні твори в музичному боксі “Торнадо”, через який, як вказує позивач, відбувалося виконання вказаних музичних творів, відсутні, тому технічно вони не могли бути відтворені.

Також відповідач зазначає, що функції контролю згідно з Положенням про державного інспектора з питань інтелектуальної власності, затвердженим постановою КМУ від 17.05.2002 р. № 674, покладено на державного інспектора з питань інтелектуальної власності. Встановлення будь-яких фактів, що підлягають оцінці судом для визначення вини і відповідальності особи належить до виключної компетенції державного інспектора з питань інтелектуальної власності. Представник позивача Немерюк О.А. не є таким інспектором.

Щодо акту перевірки від 21.03.2008 р. відповідач зазначає, що вказаний акт є сфальсифікованим, оскільки 21.03.2008 р. Немерюк О.А. у кафе “Люсі” був один, що підтверджується поясненнями директора кафе “Люсі” від 04.04.2008 р., наданими при складані протоколу про адміністративне порушення. Громадянина Гордієнка, який свідчить факт порушення, разом з ним не було.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню внаслідок наступного:

Статтею 418 ЦК України встановлено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт

права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. До об’єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать визначені ст. 420 ЦК України літературні та художні твори; комп'ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування (топографії) інтегральних мікросхем; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

Відповідно до ст. 421 ЦК України суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Як встановлено судом, за договором № ПЦ/ИАП № ПЦ/УАП/01/01-09/06, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю “Автор Мюзік” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Продюсерський центр Ігоря Матвієнко”, ТОВ “Автор Мюзік” набуло виключні майнові права на використання певних музичних творів визначеним в договорі способом.

В абзаці п’ятому статті 1 Закону України “про авторське право та суміжні права”, приписами якого регулюються дані спірні правовідносини, визначено, що виключне право –це майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. А згідно з частиною третьою цієї статті виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема:

1) відтворення творів;

2) публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Стягнення компенсації за визначенням Закону України “Про авторське право та суміжні права” є одним з видів відповідальності за порушення авторського права, який застосовується як альтернативний захід у випадку неможливості точного обчислення завданих у зв’язку з правопорушенням збитків та розміру отриманого порушником доходу. У визначенні розміру такої компенсації мають враховуватися конкретні обставини справи та загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України.

Розмір компенсації має визначатися судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об’єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

В обґрунтування доводів про порушення виключного немайнового права –використання відповідачем в господарській діяльності музичних творів з каталогу, на які ТОВ “Автор мюзік” має виключні майнові права, позивач посилається на складений представником ТОВ “Автор Мюзік” акт перевірки від 21.03.2008 р. Згідно акту представник в Запорізькій області Авторського агентства “Чесна музика”, представник в Запорізькій області Асоціації “Дім авторів музики в Україні” та представник в Запорізькій області об'єднання підприємств “Українська ліга музичних прав” (в одній особі Немерюк О.А.) в кафе “Люсі” встановив використання 21 березня 2008 року фонограм музичних творів, опублікованих з комерційною метою, в тому числі “Билетик в кино”, “Романтика”.

Як встановлено, гр.. Немерюк О.А. не є посадовою особою Державного департаменту інтелектуальної власності, не призначався на посаду державного інспектора з питань інтелектуальної власності відповідно до постанови КМУ від 17.05.2002 р. № 674 (з наступними змінами). З правової точки зору акт від 21.03.2008 р., складений представником позивача, не є актом посадової особи, до повноважень якої віднесено здійснення контролю за дотриманням суб’єктами господарювання вимог законодавства у сфері інтелектуальної власності.

За заявою ТОВ “Чесна музика” проведено перевірку Хортицьким РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області та складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 51-2 КуаПП № 000969 від 04.04.2008 р. Згідно заяви позивача від 28.03.2008 р. та протоколів від 04.04.2008 р., 21 березня 2008 р. в залі для відвідувачів кафе “Люсі” незаконно використані об'єкти права інтелектуальної власності пісня “Плач и смотри” та “Беги, беги” шляхом публічного відтворення за допомогою музичного автомата “Мusік Вох”.

В судовому засіданні вивчені матеріали адміністративної справи № 3-5435/08 Хортицького райсуду м. Запоріжжя у відношенні Нікогосяна Л.М. В матеріалах справи наявні пояснення Нікогосяна Л.М. від 04.04.2008 р. згідно яких музичний автомат “Мusік Вох” з 23.03.2008 р. вийшов з ладу та не працює. Музичний автомат має пам’ять на 350-400 музичних творів, яких саме - опитувана особа не пам’ятає. Крім того, опитуваний пояснив, що в кафе є в наявності музичний центр та телевізор з музичними каналами.

В судовому засіданні відповідачем по справі заявлено клопотання про призначення судової комп’ютерно-технічної експертизи музичного боксу “Торнадо”, що знаходиться у кафе “Люсі” з метою встановлення чи призначений музичний бокс “Торнадо” для відтворення аудіо творів, чи маються в даному автоматі серед списку запропонованих до відтворення аудіо творів наступні композиції: “Билетик в кино” та “Романтика”, чи існує технічна можливість відтворення на даному музичному автоматі відтворювати музичні композиції “Билетик в кино та “Романтика”.

Клопотання відхилено судом. При цьому суд виходив з наступного: по-перше, ні в акті перевірки від 21.03.2008 р., ні в протоколі про адміністративне правопорушення від 04.04.2008 р., ні в протоколі огляду не вказані ідентифікуючі ознаки музичного автомата “Мusік Вох”. Відповідач заявив, що не має на автомат будь-якої технічної документації та документів про його придбання.

По-друге, в акті перевірки від 21.03.2008 р., складеному представником позивача, не вказано навіть технічного засобу, за допомогою якого відбувалося, як зазначено, відтворення музичних творів в кафе “Люсі” на час перевірки.

По-третє, в заяві від 28.03.2008 р. (зареєстр. 31.03.2008 р. Хортицьким РВ) товариства “Чесна музика” про порушення прав інтелектуальної власності позивачем зазначалось про публічне відтворення композицій групи “Непара” –“Плач и смотри”, “Беги, беги”, а в позовній заяві зазначені музичні твори “Билетик в кино” групи “Иванушки Int.” та “Романтика” групи “Фабрика”.

Таким чином, оскільки стягнення компенсації за порушення авторських прав є видом відповідальності, позивач повинен довести факт порушення таких його прав відповідно до ст. 33 ГПК України. Суд вважає, що наданими позивачем доказами та витребуваними судом не доведено факту вчинення відповідачем дій, про які зазначено у позовній заяві, а саме –відтворення 21.03.2008 р. в кафе “Люсі” музичних творів “Билетик в кино” та “Романтика” без дозволу суб’єкта авторського права.

В задоволенні позовних вимог відмовляється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя І.А. Попова

Рішення підписано 07 листопада 2008 року.