КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

20.10.08 р.                                                                                          № 10/1874

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Агрикової О.В. (доповідач по справі),

суддів:

Разіної Т. І

Фаловської І.М.

при секретарі судового засідання Єрмак Л.В.,

представники сторін в судове засідання не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кугота Ігоря Петровича - ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна», на рішення господарського суду Черкаської області від 20.05.2008 року,

у справі          №10/1874 (суддя Шумко В.В.),

за позовом          сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна», с. Степанці Канівського району Черкаської області,

до                    сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Петровського», с. Таганча Канівського району Черкаської області,

про                    встановлення права власності, -

встановив:

Постановою господарського суду Полтавської області від 16.10.2007 року у справі №10/872 визнано банкрутом сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна», призначено ліквідатором Кугота Ігоря Івановича (а.с. 9).

10.04.2008 року ліквідатор сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна»(позивач) звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Петровського»(відповідач) про встановлення права власності (а.с. 2-5).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 20.05.2008 року у справі №10/1874 в позові сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна»до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Петровського»про встановлення права власності відмовлено (а.с. 123).

При прийнятті рішення, місцевий господарський суд, визнавши акт приймання-передачі майна, складений на підставі наказу №17 від 01.03.2003 року та розподільчого балансу станом на 01.01.2003 року, які відсутні в матеріалах справи, таким, що не є правочином відповідно до ст. 328 ЦК України, відмовив в задоволенні позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна»в особі ліквідатора Кугота Ігоря Петровича, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 20.05.2008 року у справі №10/1874 та прийняти нове рішення по суті позовних вимог, визнавши право власності на спірне майно.

Мотивуючи апеляційну скаргу позивач зазначає, що місцевий господарський суд дійшов невірного висновку про те, що акт приймання-передачі майна не є правочином та посилається на ст. 202 ЦК України. Також, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом неправильно застосовано ст. 328 ЦК України, переконаний, що ним право власності набуто правомірно.

У своєму відзиві відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що посилання скаржника на ст. ст. 202 та 328 ЦК України є неправильними, оскільки станом на 02.03.2003 року вказані норми ще не набули чинності.

Крім цього, відповідач критично ставиться до акту приймання-передачі майна, оскільки останній не відповідає вимогам типових форм обліку, затверджених наказом Міністерства статистики України №352 від 29.12.1995 року. та не містить інформації щодо обсягу прав позивача на передане таким актом майно.

Відповідач стверджує, що на момент створення товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна»спірне майно не могло бути передане від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Петровського» позивачеві, оскільки знаходилось в податковій заставі.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду 18.06.2008 року апеляційну скаргу Кугота Ігоря Петровича - ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна», на рішення господарського суду Черкаської області від 20.05.2008 року у справі №10/1874 прийнято до провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

В судове засідання представники сторін не з’явились. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

20.10.2008 року від позивача через канцелярію Київського міжобласного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги в зв’язку з відрядженням представника позивача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відмовляє у задоволенні даного клопотання з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 року №475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. Відповідно до листа Верховного суду України від 25.01.2006 року №1-5/45 судам слід враховувати при розгляді кожної справи вимоги щодо розумності строку розгляду справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції, а ст. 69 ГПК України встановлює двохмісячний строк на розгляд справ в господарських судах.

Позивач в четверте не забезпечив явку свого представника у судове засідання, хоча про час і місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, тому колегією апеляційного господарського суду відповідно до ст. 75 ГПК України було вирішено розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши доводи апеляційної скарги, колегією суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду встановлено наступне.

Актом приймання-передачі від 02.03.2003 року (а.с. 10) відповідач передав позивачеві наступне майно:

-          будинок тваринника (столова);

-          КЗС БЦС;

-          вага;

-          ангар;

-          ангар;

-          сіносховище;

-          тік;

-          огорожа комори;

-          заправка ПММ;

-          станок токарний;

-          станок заточний;

-          станок свердлильний;

-          станок свердлильний;

-          компресор;

-          електровулканізатор;

-          автомобіль ГАЗ-53 з/п;

-          автомобіль ЗІЛ-130;

-          автомобіль ЗІЛ-130 бен;

-          автомобіль УАЗ-469;

-          автомобіль ЛУАЗ;

-          автомобіль КамАЗ 5511;

-          автомобіль 3ІЛ ММЗ;

-          трактор Т-70 С;

-          трактор МТЗ-80;

-          трактор МТЗ-80;

-          трактор МТЗ-80;

-          плуг ПЛН-5-35;

-          комбайн СК-5 «Нива»;

-          комбайн СК-5 «Нива»;

-          косилка Є-303;

-          борона дискова БДТ-3;

-          причіп 2 ПТС-40;

-          причіп 2 ПТС-40;

-          причіп 2 ПТС-4;

-          причіп 2 ПТС-4.

В акті зазначено, що майно передається відповідно до наказу №17 від 01.03.2003 року та згідно розподільчого балансу станом на 01.01.2003 року. Зазначені в акті наказ та розподільчий баланс позивачем не надані, в матеріалах справи відсутні.

Згідно статуту СТОВ «Агрооб’єднання Україна»в новій редакції, затвердженого загальними зборами учасників товариства згідно протоколу №58 від 16.06.2006 року та зареєстрованого 26.06.2006 року із змінами від 30.08.2006 року, СТОВ «Агрооб’єднання Україна»створено в процесі реорганізації та є правонаступником реорганізованих підприємств СТОВ «Україна», СТОВ «Бересняги», СТОВ «ім. Петровського»та СТОВ «Славутич»(а.с. 19).

Згідно статуту СТОВ «ім. Петровського»в новій редакції, затвердженого загальними зборами учасників товариства згідно протоколу №7 від 23.11.2006 року та зареєстрованого 27.11.2006 року, СТОВ «ім. Петровського» створене в процесі реорганізації і є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського (а.с. 108).

Довідка з ЄДРПОУ щодо СТОВ «ім. Петровського»(а.с. 121) містить наступну інформацію:

- станом на 12.05.2008 року СТОВ «ім. Петровського»є правонаступником КСП ім. Петровського;

- 27.11.2006 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів та реєстрацію статуту СТОВ «ім. Петровського»в новій редакції в зв’язку зі зміною складу засновників;

- на час видачі довідки, тобто на 12.05.2008 року, інших реєстраційних дій щодо юридичної особи - СТОВ «ім. Петровського»- в частині виділу, поділу, приєднання, перетворення та злиття органом реєстрації не проводилося.

Згідно довідок №281 від 17.03.2008 року та №3568/24-011 від 17.05.2008 року Канівської об’єднаної державної податкової інспекції Черкаської області станом на 02.03.2003 року все майно та майнові права відповідача знаходились в податковій заставі (а.с. 49 та 104 відповідно).

Підставами для звернення до господарського суду стало те, що у позивача виникла потреба в судовому підтвердженні прав власності на майно, яке було виявлено в ході ліквідаційної процедури та передане відповідачем позивачеві на підставі акту приймання-передачі від 02.03.2003 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Такий позов подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів.

Метою використання вказаного позову є усунення невизначеності відносин власності щодо індивідуально визначеного майна, власником якого є позивач.

Позивачем позову про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних правовідносин (фізична, юридична особи, держава, територіальна громада), який вважає себе власником (суб’єктом права повного господарського відання або права оперативного управління) певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв’язку з наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб, претензіями на це майно третіх осіб, з якими власник майна не перебуває у зобов’язальних відносинах.

Умовою задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача відповідних доказів, що підтверджують його право власності на майно.

При вирішенні спору про визнання права власності господарський суд зобов’язаний встановити наявність тих обставин, з якими закон пов’язує виникнення такого права, а саме: наявність усіх необхідних правовстановлювальних документів.

Так, згідно п. 17 Порядку оформлення правонаступництва за зобов’язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №63, обсяг правонаступництва визначається за передавальним (роздільним) актом (балансом), складеним на дату реорганізації КСП і затвердженим вищим органом управління КСП. Разом з установчими документами підприємства-правонаступника роздільний (передавальний) баланс є правовою підставою для встановлення наявності та обсягів правонаступництва за майновими правами та обов’язками КСП.

Позивачем надано суду акт приймання-передачі спірного майна від 02.03.2003 року (а.с. 10), на який він посилається як підставу визнання права власності на спірне майно.

Розподільчого балансу станом на 01.01.2003 року, на який є посилання у зазначеному акті, та наказу №17 від 01.03.2003 року або рішення загальних зборів СТОВ «ім. Петровського», яким затверджено вказаний розподільчий баланс, позивачем суду не надано.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України визначено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що наданий позивачем акт приймання-передачі спірного майна від 02.03.2003 року відповідно до Порядку оформлення правонаступництва за зобов’язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств та в розумінні ч. 2 ст. 34 ГПК України не є тим правовстановлювальним документом, який є підставою для визнання права власності.

Крім цього, колегія суддів апеляційного господарського суду приймає до уваги те, що згідно довідок №281 від 17.03.2008 року та №3568/24-011 від 17.05.2008 року Канівської ОДПІ станом на 02.03.2003 року все майно та майнові права відповідача знаходились в податковій заставі, і, відповідно, не могли бути передані (відчужені іншим способом) позивачеві.

Також, колегією суддів враховано інформацію, викладену в довідці з ЄДРПОУ щодо СТОВ «ім. Петровського»(а.с. 121), згідно якої станом на 12.05.2008 року реєстраційних дій, окрім проведення реєстрації статуту товариства у новій редакції у зв’язку зі зміною складу засновників, щодо юридичної особи - СТОВ «ім. Петровського»- в частині виділу, поділу, приєднання, перетворення та злиття органом реєстрації не проводилося, а тому спірне майно не могло бути передано позивачеві в процедурі реорганізації відповідача.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що, в самому акті перед підписами сторін зазначається, що майно приймається (передається) в експлуатацію.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що позивачем в порядку ст. ст. 33 та 34 ГПК України не надано визначених законодавством правовстановлювальних документів на підтвердження права власності на спірне майно, а тому місцевий господарський суд правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу (подання) без задоволення. Підставами для залишення рішення місцевого господарського суду без змін є, зокрема, обґрунтованість рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для скасування рішення господарського суду Черкаської області від 20.05.2008 року у справі №10/1874.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

постановив:

1.          Апеляційну скаргу Кугота Ігоря Петровича - ліквідатора сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна», на рішення господарського суду Черкаської області від 20.05.2008 року у справі №10/1874 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна»до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Петровського»про встановлення права власності залишити без задоволення.

2.          рішення господарського суду Черкаської області від 20.05.2008 року у справі №10/1874 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрооб’єднання Україна»до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ім. Петровського»про встановлення права власності залишити без змін.

3.          Матеріали справи №10/1874 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя:                                                                      Агрикова О.В.

Судді:

Разіна Т. І

Фаловська І.М.

Дата відправки 28.10.08