ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.06.08
Справа  № 9/12-199

м.Львів

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії:

Головуючого -судді
Зварич О.В.

Суддів
Юрченко Я.О.

Якімець Г.Г.

Розглянувши
апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.Тернопіль від
02.04.2008р. (далі СПД -ф.О. ОСОБА_1, м.Тернопіль)

на
рышення Господарського
суду Тернопільської області від 18.03.2008 року

у справі № 9/12-199

за
позовом: закритого
акціонерного товариства “Тернопільський центральний універмаг”, м.Тернопіль
(далі ЗАТ “Тернопільський центральний універмаг”, м.Тернопіль)

до відповідача: СПД -ф.О. ОСОБА_1,
м.Тернопіль

про усунення перешкод в користуванні майном
шляхом його повернення

за
зустрічним позовом:  СПД -ф.О. ОСОБА_1, м.Тернопіль

до
відповідача: ЗАТ
“Тернопільський центральний універмаг”, м.Тернопіль

про зобов'язання укласти новий договір
оренди майна на умовах попереднього договору строком на три роки,

За
участю представників сторін:

від
позивача (відповідача за зустр. позовом)- ОСОБА_2 - представник

від
відповідача (позивача за зустр. позовом) -ОСОБА_1 - підприємець

Права та
обов'язки відповідно до ст.22 ГПК України судом роз'яснено.

Рішенням
господарського суду Тернопільської області від 18.03.2008 року у справі
№9/12-199 (суддя Кропивна Л.В.) задоволено
позов ЗАТ “Тернопільський центральний універмаг” та зобов'язано     суб'єкта підприємницької  діяльності-фізичну особу ОСОБА_1 у семиденний
строк  із дня набрання рішенням суду
законної сили   усунути перешкоди  у користуванні  майном - частиною  торгової плащі,  розміром
30,0 кв м., на другому  поверсі
будівлі АДРЕСА_1 -   шляхом   його
повернення    ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг”.

При
прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що укладений між
сторонами договір від 15.10.2007 року за №115 оренди спірного приміщення
припинив свою дію 31.12.2007 року в зв»язку із закінченням строку, на який його
було укладено, та відсутністю в орендодавця бажання продовжувати його дію, про
що орендаря було повідомлено у визначені діючим законодавством  та договором терміни, а тому вимоги позивача  про повернення орендованого майна
відповідають встановленому ч.1 ст.785 ЦК України,  ч.1 ст.27 Закону України  „Про оренду державного та комунального майна”
та п.8.5   договору оренди  обов»язку відповідача повернути об»єкт
оренди, що останнім не зроблено.

В
задоволенні зустрічних позовних вимог суб'єкта підприємницької  діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до   ЗАТ
„Тернопільській   центральний
універмаг” про зобов'язання укласти новий договір оренди майна на умовах
попереднього договору строком на три роки в позові відмовлено з тих підстав, що
позивачем не доведено наявності у нього переважного права на укладення договору
оренди щодо спірного приміщення, як і не доведено наявності обов»язку ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг” передавати приміщення
в оренду його акціонерам чи доказів, які би свідчили про бажання  орендодавця передавати спірне приміщення в
оренду  іншим особам.

В
апеляційній скарзі відповідач (позивач за зустрічним позовом) просить
рішення  суду першої інстанції скасувати
та прийняти нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити, а
зустрічний позов задоволити, в зв”язку з неповним з»ясуванням судом обставин,
що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, апелюючи
тим, що відповідно до  п.1 ст.285 ГК
України та ст.777 ЦК України орендар має переважне право перед іншими
суб»єктами господарювання на продовження строку дії оренди, а згідно п.4.2
Статуту ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг” акціонер може
претендувати на пріоритетне отримання товарів (продукції, робіт і послуг)
товариства.

Скаржник
зазначає, що оскільки договірні відносини щодо оренди спірного приміщення між
ним та ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг” тривають з 30.12.2001
року, умови договору орендарем виконувались належним чином, що
підтверджується  відсутністю претензій з
боку ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг” та постійним
погодженням і переукладанням договорів оренди спірного приміщення, існують всі
правові підстави на переважне право скаржника щодо укладення цього договору і в
подальшому.

Скаржник
вважає, що в спірному випадку орендодавцем не обгрунтовано причин відмови в
укладенні спірного договору оренди, а також не подано належних доказів
використання спірного приміщення в інших цілях, ніж здача в оренду, оскільки
видом діяльності ЗАТ
„Тернопільській   центральний
універмаг” є саме здавання під найм власної та державної нерухомості
невиробничого призначення.

Представник
ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг” заперечив проти
апеляційних вимог, та вважає, що рішення судом першої інстанції прийняте з
повним дослідженням матеріалів справи, матеріально і процесуально обґрунтоване.

Розглянувши
матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи,
підставою для звільнення приміщення - торгової площі  розміром
30,0 кв м., на другому  поверсі
будівлі АДРЕСА_1 є припинення дії договору оренди майна від 15.10.2007 року за
№115, укладеного між  ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг” (орендодавець) та
суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) строком до 31 грудня   2007 р.

Місцевим
судом також правильно зазначено, що відповідно
до  ст.1 Закону України  „Про оренду державного та комунального
майна”  оренда   майна
інших  форм  власності
може  регулюватися положеннями
цього Закону, якщо інше не передбачено законодавством та договором оренди.
Договір  оренди не містить   застережень на те,  що
на   регулювання   відносин сторін   не поширюються положення   вказаного
закону.

Правові
наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору
оренди безпосередньо передбачені ст.764 Цивільного кодексу України, ст.17 Закону
України „Про оренду державного та комунального майна”  та опосередковано нормою ч.4 ст.291 ГК
України,  згідно з якою правові наслідки
припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору
найму ЦК України.

Відповідно
до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму (оренди), то за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором. Аналогічна норма передбачена ч.2
ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Зі змісту
зазначених правових норм випливає, що після закінчення строку договору оренди
він може бути продовжений на такий же строк, на який цей договір укладався, за
умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець і ці заперечення мають бути
висловлені ним протягом одного місяця після закінчення строку договору, що
наявне в спірному випадку -листи орендодавця від  29
листопада 2007 р.  та від 3 січня
2008 р.

З
наведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що з  припиненням      договору
у  орендаря виникає обов'язок  повернути об'єкт оренди  орендодавцю,
а у  орендодавця відповідно  право
вимагати від орендаря  належного
виконання ним  цього  обов'язку.

Разом з
тим, місцевим судом не враховано, що відповідно до статті 17 Закону України
"Про оренду державного та комунального майна" після закінчення
договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має
переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий
термін. Зі змісту вказаної норми випливає, що
орендар  може реалізувати надане
йому переважне право на продовження строку дії
договору оренди лише в тому разі, коли після його закінчення орендодавець
має намір передати об»єкт оренди іншій особі.

Відповідно
до ст.777 Цивільного кодексу України
наймач, який належно виконує свої
обов'язки за договором  найму,
після спливу строку договору, має переважне право  перед іншими особами на укладення  договору найму на новий строк. При цьому,
наймач зобов'язаний повідомити про це наймодавця у строк, встановлений
договором або в розумний строк, але в обох випадках до закінчення терміну дії
договору.

Судом
встановлено, що скаржник листами від 26.11.2007 рокку та від 07.12.2007 року
звертався до ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг” з пропозицією
продовжити термін дії договору оренди, проте, позивач за первісним позовом листами
від 29.11.2007 року за №08/106 та від 03.01.2008 року N 08/06 відмовив в
укладенні договору оренди на новий термін, посилаючись на закінчення терміну
дії  договору. Іншого обгрунтування
відмови позивачем за первісним позовом не надано.

Проте,  з довідки про включення до ЄДРПОУ ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг” від 07 лютого 2007
року (а.с.19) вбачається, що єдиним видом діяльності орендодавця є здавання в
оренду власного нерухомого майна. Доказів про використання спірного приміщення
в інших цілях, крім здачі його в оренду, позивачем за первісним позовом не
представлено. На момент розгляду справи в суді він не змінив  виду діяльності.

Покликання
представника позивача за первісним позовом на протокол №9 від 06.03.2008 року
засідання правління ЗАТ
„Тернопільській   центральний
універмаг”, яким вирішено  після завершення
капітального ремонту  2 поверху західної
частини товариства торгову площу використовувати для власних потреб товариства,
судом до уваги не приймається, оскільки згідно
п.п.8.2.5 визначення основних напрямів діяльності  товариства і затвердження планів та звітів
про їх виконання належить до компетенції загальних зборів акціонерів, яке в
спірному випадку відсутнє. П.8.4 статуту товариства до компетенції правління
товариства належить лише обгрунтування основних напрямів діяльності товариства
з урахуванням сформульованої у цьому статуті мети та затвердження поточних
планів діяльності товариства і заходів, що є необхідними для вирішення його
завдань, а не їх визначення.

Крім
цього, з вказаного протоколу не вбачається ні визначення строку проведення
капітального ремонту, ні інших доказів про намір його проведення та
використання приміщення для власних потреб.

Як
вбачається з матеріалів справи, між ЗАТ
„Тернопільській   центральний
універмаг” та скаржником в даній справі неодноразово укладалися договори оренди
спірного приміщення, а саме №26/1 від 30.12.2001 року строком дії до 31.12.2002
року, №26 від 23.12.2002 року строком дії до 31.12.2003 року, №21 від
15.12.2003 року, №75 від 11.08.2004 року строком дії до 31.12.2004 року, №45
від 10.12.2004 року строком дії до 30.12.2005 року, №45 від 15.12.2005 року
строком дії до 30.06.2006 року, №92 від 31.05.2006 року строком дії до
31.12.2006 року, №200 від 15.12.2006 року строком дії до 31.03.2007 року, №25
від 29.03.2007 року строком дії до 30.06.2007 року, №67 від 11.06.2007 року
строком дії до 31.10.2007 року (а.с.37-53). Дані договори постійно
переукладались сторонами на тих самих умовах, що свідчить про належне виконання
орендарем своїх зобов»язань за цими договорами, а також підтверджується
відсутністю претензій з боку ЗАТ
„Тернопільській   центральний
універмаг” щодо переукладення цих договорів.

Згідно
ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем за первісним
позовом  не подано судовій колегії
доказів, які стали б підставою для задоволення його позовних вимог.

Наведені
обставини свідчать про наявність у скаржника встановленого діючим
законодавством, зокрема, п.1 ст.285 ГК України та ст.777 ЦК України,
переважного права на укладення договору оренди частини  торгової плащі,  розміром
30,0 кв м., на другому  поверсі
будівлі АДРЕСА_1.

Крім
цього, скаржник є акціонером ЗАТ
„Тернопільській   центральний
універмаг”, що підтверджується сертифікатом іменних акцій (а.с.124), а згідно
п.4.2 розділу 4 Статуту товариства акціонери мають право претендувати на
пріоритетне отримання товарів (продукції, робіт і послуг) товариства (а.с.74),
що також надає йому переважне право перед іншими орендарями на оренду спірного
приміщення.

З наведеного
апеляційний суд приходить до висновку про підставність зустрічних позовних
вимог суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
до   ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг” про зобов'язання
укласти новий договір оренди майна на умовах попереднього договору строком на
три роки, оскільки позивач є належним орендарем, своєчасно та в повному обсязі
виконує свої обов»язки за договором оренди протягом тривалого часу, а тому у
нього існують всі правові підстави на переважне право  щодо укладення цього договору і в подальшому.

Щодо
первісних позовних вимог ЗАТ “Тернопільський центральний універмаг” про
зобов'язання     суб'єкта
підприємницької  діяльності-фізичної
особи ОСОБА_1  у семиденний строк  із дня набрання рішенням суду законної сили   усунути перешкоди  у користуванні  майном - частиною  торгової плащі,  розміром
30,0 кв м., на другому  поверсі
будівліАДРЕСА_1 -   шляхом   його
повернення    ЗАТ  „Тернопільській   центральний універмаг”, то в їх задоволенні
слід відмовити, зважаючи на вищенаведений висновок суду щодо підставності
пролонгації договору оренди спірного приміщення та недоведеності позивачем
підстав для його повернення товариству.

Оскільки
судом першої інстанції неповно з”ясовано обставини, що мають значення для
справи та прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального
права, а тому воно підлягає  скасуванню,
а апеляційна скарга відповідача за первісним позовом  -задоволенню.

При
скасуванні рішення суду проводиться новий розподіл судових витрат на підставі
ст.49 ГПК України, а тому з відповідача за зустрічним позовом на користь
позивача за зустрічним позовом належить стягнути понесені ним витрати  85
грн. державного мита по першій інстанції, 42,5 грн. державного мита за
апеляційне провадження та 118 грн. вартості витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст. 2, 33, 43, 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення
господарського суду Тернопільської області від 18.03.2008 року у даній справі
скасувати та прийняти нове.

2.          Відмовити в задоволенні первісних позовних вимог ЗАТ
“Тернопільський центральний універмаг” про зобов'язання     суб'єкта підприємницької  діяльності-фізичної особи ОСОБА_1  у семиденний строк  із дня набрання рішенням суду законної сили   усунути перешкоди  у користуванні  майном - частиною  торгової плащі,  розміром
30,0 кв м., на другому  поверсі
будівлі АДРЕСА_1 -   шляхом   його
повернення    закритому
акціонерному товариству
„Тернопільській   центральний
універмаг”.

3.          Зустрічний позов суб'єкта підприємницької  діяльності-фізичної особи ОСОБА_1  до
Закритого акціонерного товариства
„Тернопільській   центральний
універмаг” про зобов'язання укласти новий договір оренди майна на умовах
попереднього договору строком на три роки задоволити повністю.

4.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства
„Тернопільській   центральний універмаг”
(АДРЕСА_1, ) на користь суб'єкта підприємницької  діяльності-фізичної особи ОСОБА_1  (АДРЕСА_2) 127,5 грн. державного мита та 118
грн. вартості витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Господарському суду першої інстанції видати наказ.

6.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може
бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя
Зварич О.В.

суддя
Юрченко Я.О.

суддя
Якімець Г.Г.