ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.08

Справа № 17/491-08.

За
позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

до відповідача: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 , м. Суми

про визнання права власності.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача:      ОСОБА_3

Від відповідача:  не з'явився

У засіданні брали участь: секретар
судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ
СПОРУ: позивач просить визнати за ним право власності на нежитлове приміщення
за адресою: м. Суми, вул. Д.Коротченка, 19/2 площею 309,6 кв. м. та зазначене
під літерою «А-ІІ» в технічному паспорті, виготовленому Комунальним
підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» 15.04.2008 року.

В
судове засідання позивач не з'явився, подав суду клопотання, в якому підтримує
позовні вимоги та в зв'язку з відрядженням представника позивача просить
розглядати справу без його участі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні
докази по справі, суд встановив.

17
березня 2006 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 відповідно до договору
купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського
нотаріального округу за № 1035, набув право приватної власності на нежитлове
приміщення склад-холодильник, загальною площею 2259,8 м2, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

21
листопада 2006 року державним реєстратором комунального підприємства «Сумське
міське бюро технічної інвентаризації» проведено державну реєстрацію права
власності підприємця ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно, шляхом внесення даних
позивача до Державного реєстру прав, що підтверджується витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від 21 листопада 2006 року.

Згідно
до договору, укладеного між позивачем та фізичною особи-підприємцем ОСОБА_1
укладений договір про спільну діяльність, здійснено реконструкцію і ремонт
нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Внаслідок
реконструкції за рахунок міжповерхового простору було влаштовано другий поверх,
а загальна площа належної позивачеві нерухомості збільшилась на 921,4 м2.

Однак,
відповідач заперечує проти права власності позивача, вважаючи, що в силу
укладеного між ними договору про спільну діяльність, відповідач набув право
спільної власності з позивачем на реконструйоване приміщення.

Дослідивши
обставини справи, суд доходить висновку, що дане твердження не відповідає
приписам чинного законодавства України, зокрема, ст. 328 Цивільного кодексу
України, яка встановлює, що право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів, а право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набутті права
власності не встановлена судом.

У
даному випадку обмежень щодо набуття позивачем права власності на
реконструйоване приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 судом не
встановлено. Крім того, в укладеному договорі про спільну діяльність не
зазначено набуття спільної власності на результат діяльності.

Таким
чином, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення
склад-холодильник по АДРЕСА_1.

Здійснення
права власності регламентується приписами ст. 319 ЦК України, якою передбачено,
що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний
розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Відповідно
до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа, має право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а ч. 2 вказаної
статті ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів
визначено визнання права.

Ч.
1 ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

У
відповідності до п.5 Листа вищого арбітражного суду України від 31.01.2001 р.
«Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням
права власності та його захистом» вказано, що судовий захист права власності та
майнових інтересів власників - осіб, названих у статті 1 АПК (далі-підприємства
і організації), здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про
визнання права власності підприємств і організацій, зокрема визнання недійсними
актами державних та інших органів, що порушують майнові та охоронювані законом
інтереси підприємств і організацій.

Згідно
ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній
реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється у
відповідності до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації
прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказам Міністерства юстиції
від 07 лютого 2002 року № 7/5, відповідно до якого така державна реєстрація
прав власності здійснюється на підставі право встановлюваних документів. У
відповідності до листа Міністерства юстиції України від 19.10.2007 року №
19-39-827, саме рішення суду є право встановлюваним документом у разі визнання
права власності судом, та саме рішення суду подається для державної реєстрації
прав власності на нерухоме майно, при цьому документи, що підтверджують
прийняття нерухомого майна до експлуатації, не вимагаються.

Відповідно
до статті 44-49 ГПК України судові витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись
ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати за фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_1) право приватної власності на
нерухоме майно, нежитлове приміщення склад-холодильник, загальною площею 3181,2
м2 (з яких 921,4 м2 набуто в процесі реконструкції), технічна характеристика
якого визначена у технічному паспорті, згідно до технічної інвентаризації від
06.12.2007 року комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної
інвентаризації» (40030, м. Суми, вул. Садова, 33, і.к. ).

Суддя
О.В. КОВАЛЕНКО