ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 50/49

16.07.08

За позовом

відкритого акціонерного товариства "Завод "Маяк"

До

державного підприємства Міністерства оборони України "Центральний універмаг"

Про

стягнення 1607,41 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від позивача

Нипорко О.М.(дов. від 15.01.2008)

Від відповідача

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 1607,41 грн.

Заявлений позов позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав своїх зобов’язань за укладеним договором купівлі-продажу товарів народного споживання від 21.06.2005 № 41/22/187 щодо оплати купленого позивачем товару, чим порушив норми чинного законодавства України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.06.2008 порушено провадження у справі №50/49 та призначено до розгляду на 02.07.2008.

Представник відповідача в судове засідання 02.07.2008 не з’явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був попереджений належним чином.

Розгляд справи був відкладений на 16.07.2008 у зв’язку з неявкою представника відповідача в судове засідання.

16.07.2008 в судове засіданні представник відповідача повторно не з’явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був попереджений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач повідомлявся ухвалами суду про час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву та жодного іншого витребуваного судом доказу не подав, в судове засідання своїх представників не направив, доказів на підтвердження поважних причин зазначених обставин суду не подав. Заявлені позовні вимоги не заперечив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування ГПК України»).

Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши надані позивачем оригінали документів, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, та копії яких долучені до матеріалів справи суд –

ВСТАНОВИВ:

21.06.2005 року між відкритим акціонерним товариством "Завод "Маяк" (далі по тексту позивач, постачальник - за умовами договору) та державним підприємством Міністерства оборони України "Центральний універмаг" (далі по тексту відповідач, покупець - за умовами договору) був укладений договір купівлі-продажу товарів народного споживання № 41/22/187 (далі по тексту - договір).

Відповідно до п.п. 1.1. договору постачальник зобов’язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов’язується прийняти товар та оплатити згідно з даним договором.

Згідно до п. 1.2. договору, що кількість, номенклатура, якість та ціна товарів, що передаються на реалізацію, визначаються під час кожної поставки.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товарів на загальну суму 2 588,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № МА-0000284 від 25.06.2005. Отримання товару відповідачем підтверджується довіреністю серії ЯДХ № 380859 від 25.06.2005.

Пунктами 3.2, 3.3.. договору встановлено, що покупець приймає товар на реалізацію на термін строком не більше 60 календарних днів. В разі нереалізації товару покупець зобов’язується поставити питання перед постачальником щодо повернення нереалізованого товару, або зменшення йог вартості за рахунок постачальника.

Відповідно до п. 5.4. перерахування коштів здійснюється покупцем після кожної реалізації товару.

Проте, оплата за реалізований товар здійснена не була і на день подачі позову заборгованість відповідача становить 1340,00 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.06.2005 по 31.10.2007.

Отже, судом встановлено що основна заборгованість відповідача перед позивачем по договору становить 1340,00 грн.

Таким чином, внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У статтях 638 та 639 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися в будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона –постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні –покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Пунктами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Отже, судом встановлено факт порушення відповідачем договірних зобов’язань, що по суті не оспорено останнім.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 1340,00 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню.

Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

П.п. 1,3 ст. 264 ЦК України встановлюють, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Отже, підписання відповідачем 31.10.2007 акту звірки взаєморозрахунків, яким відповідач визнав свою заборгованість, є перериванням перебігу строку позовної давності. У зв’язку з цим позивачем нараховувалась пеня з 31.10.2007.

Відповідно до п. 3.8. договору обов’язком покупця є сплата неустойки в розмірі 0,5% від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення в разі неоплати вартості нереалізованого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач надав суду розрахунок пені, який суд вважає обгрунтованими та вчиненими з урахуванням вимог чинного законодавства.

Враховуючи, що факт прострочення виконання зобов’язання судом встановлено, то вимоги позивача про нарахування пені визнаються судом обгрунтованими та задовольняються за розрахунком позивача у розмірі: 156,39 грн.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних.

У відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача(в матеріалах справи) сума 3% річних складає: 111,02 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач відзиву, пояснень та доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у відповідності до наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 4, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з державного підприємства Міністерства оборони України "Центральний універмаг" (проспект Перемоги, 17, м. Київ, 03055; , р/р 3501 в АКБ «Київ»в м. Києві, МФО 322498) на користь відкритого акціонерного товариства "Завод "Маяк»(Московський проспект, 8, м. Київ, 04073; , р/р 1402 в Оболонській філії АКБ «Київ»м. Києва, МФО 320605) борг в сумі 1340 (одна тисяча триста сорок) грн. 00 коп., 156(сто п’ятдесят шість) грн. 39 коп. пені, 111(сто одинадцять) грн. 02 коп. 3-х відсотків річних, державне мито в сумі 102 (сто дві) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення –18.07.2008