ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.08

Справа №АС3/488-08.

За позовом: Підприємства споживчої кооперації «Гермес» , м. Кролевець Сумської області

до відповідача: Глухівська міжрайонна державна податкова інспекція , м. Глухів Сумської області

про визнання нечинним рішення

СУДДЯ : ЛЕВЧЕНКО П.І.

За участю представників сторін :

від позивача - Сивенко В.М. ;

від відповідача - Мамаєв О.М. ., Казьмина Л.В.

Суть спору : позивач просить визнати нечинним рішення Глухівської МДПІ про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27 серпня 2008 року № /0 до ПСК «Гермес» (позивача) .

Відповідач проти позову заперечує у, вважаючи своє рішення законним .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив :

В серпні 2008 року відповідач провів виїзну позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства за період з 27.12.2006 року по 31.03.2008 року .За результатами перевірки був складений акт № 1016/23/34135436 від 15.08.2008 року ( а.с. 14-33).

На підставі згаданого акту перевірки відповідач прийняв рішення про застосування до позивача штрафних ( фінансових) санкцій від 27 серпня 2008 року № /0 в сумі 70 100 грн. 00 коп. за отримання позивачем орендної плати від орендарів нежитлових приміщень без застосування реєстраторів розрахункових операцій .відповідач вважає, що це є порушенням розрахункових операцій у сфері торгівлі , громадського харчування та послуг«.

В акті перевірки відповідач зазначив , що позивач отримав за надання послуг з оренди нежитлових приміщень магазину «Вікторія» ( тобто, орендну плату ) через касу підприємства без застосування реєстраторів розрахункових операцій з оформленням прибуткових касових ордерів суму 14 020 грн. 00 коп. , чим порушив п.п. 1,2 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів торів розрахункових операцій у сфері торгівлі , громадського харчування та послуг .

За це порушення відповідач своїм рішення від 27 серпня 2008 року № /0 застосував до позивача фінансову санкцію у п’ятикратному розмірі вартості наданих послуг, а саме в сумі 70 100 грн. 00 коп., керуючись п. 1 ст. 17 вищезгаданого Закону.

Суд вважає таке рішення відповідача незаконним .

Договір найму (оренди) майна не відноситься до договорів про надання послуг , а отже найм (оренда) не є послугою .

Правовідносини щодо найму (оренди) регулюються главою 58 Цивільного кодексу України , а правовідносини щодо надання послуг главою 63 Цивільного кодексу України .

Тобто , Цивільний кодекс України не відносить правовідносини з найму (оренди) до правовідносин з надання послуг .

Згідно ст.ст. 759,760 ЦК України ( глава 58 ЦК України ) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк .Предметом договору найму може бути річ , яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні ( неспоживна річ).

За договором же про надання послуг, відповідно до ст. 901 ЦК України ( глава 63 ЦК України ), одна сторона ( виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу , яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності , а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу , якщо інше не встановлено договором .

Таким чином , предметом договору про надання послуг та договору найму є різні об’єкти цивільних прав .

Враховуючи все вищевикладене , договір оренди не може бути віднесений до договорів про надання послуг , а отже оренда (найм) майна не є різновидом послуг , правовідносини з яких регулюються главою 63 ЦК України «Послуги .Загальні положення».

Оскільки здавання позивачем в оренду нежитлових приміщень магазину «Вікторія» не є послугами , то на розрахунки по договорам оренди не розповсюджується дія Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі , громадського харчування та послуг».

Тому, суд вважає позовні вимоги щодо визнання нечинним рішення Глухівської МДПІ від 27.08.2008 року № /0 правомірними , обґрунтованими і підлягаючими задоволенню .

Згідно ст.94 КАС України на користь позивача підлягають стягненню з Державного бюджету України витрати по держмиту в сумі 3 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 71,94,158-163 КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов Підприємства споживчої кооперації «Гермес» , м. Кролевець Сумської області до Глухівська міжрайонна державна податкова інспекція , м. Глухів Сумської області про визнання нечинним рішення задовольнити повністю .

2.          Визнати нечинним рішення Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції від 27.08.2008 року № /0 про застосування штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 70 100 грн. 0 коп. до Підприємства споживчої кооперації «ГЕРМЕС»

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Підприємства споживчої кооперації «ГЕРМЕС»( 41300, Сумська область , м. Кролевець , вул. Островського , буд. 1 ; ідентифікацій код 34135436 ) витрати по держмиту в сумі 3 грн. 40 коп.

4.          Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

5.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписаний суддею 07.08.2008 року.