КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2008                                                                                           № 40/66

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Васильєв В.А., дов.від 10.06.08,

від відповідача - Конта М.П., дов.від 31.05.08

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.08.2008

у справі № 40/66

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Адас Лтд"

до                                                   Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

про                                                  зобов"язання підписання додаткової угоди до договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Адас ЛТД” (далі – позивач) звернулося з позовом до регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (далі – відповідач) про зобов’язання підписати додаткову угоду про внесення змін до договору купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва державної власності шляхом продажу на аукціоні від 03.01.03 № 893.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.08 позов задоволений повністю. Відповідач зобов’язаний підписати з позивачем додаткову угоду про внесення змін до договору від 03.01.03 № 893 купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва державної власності шляхом продажу на аукціоні, виклавши пункт 5.3 вказаного договору в наступній редакції: “завершити будівництво об’єкта з повторним перепрофілюванням його у торговий центр з влаштуванням паркінгу протягом 3-х календарних років з моменту отримання в оренду чи у власність земельної ділянки, на якій розташований об’єкт незавершеного будівництва”.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до ст.125 Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації – забороняється; відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку фактично не дає змоги позивачеві приступити до виконання будівельних робіт по договору № 893.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у зв’язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права. Скаржник просить прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ “Адас ЛТД” відмовити.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів відповідача, вважаючи їх безпідставними, зазначивши, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції при всебічному дослідженні обставин справи та відповідає нормам матеріального і процесуального права. Просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.08 апеляційна скарга прийнята до провадження з призначення розгляду справи на 29.09.08.

В судовому засіданні 29.09.08 було оголошено перерву до 20.10.08.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, обговоривши доводи скарги, відзиву, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

03.01.03 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по м.Києву (по тексту договору “продавець”) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Адас ЛТД” (по тексту договору “покупець”) був укладений договір № 893 купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва державної власності шляхом продажу на аукціоні (далі договір № 893).

Згідно п.1.1 договору № 893 продавець продав, а покупець купив об’єкт незавершеного будівництва – підземні гаражі, який знаходиться за адресою: м.Київ, Харківське шосе, 49. Об’єкт продано для завершення його будівництва з можливою зміною первісного призначення із введенням в експлуатацію протягом трьох років з моменту підписання договору (п.1.2 договору).

24.06.06 між сторонами був укладений договір про внесення змін до договору № 893. За цим договором сторони домовились викласти п.5.3 договору № 893 у наступній редакції: “- завершити будівництво об’єкта з перепрофілюванням його у торговельний центр з мережею підприємств побутового обслуговування населення та ввести його в експлуатацію до 31 грудня 2007 року.”

В подальшому Київська міська рада рішенням від 29.11.07 № 1366/4199 надала згоду позивачеві на продовження регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву строку завершення будівництва об’єкта незавершеного будівництва – підземних гаражів на Харківському шосе, 49 у Дарницькому районі м. Києва з перепрофілюванням його у торговельний центр з мережею підприємств побутового обслуговування населення з повторним перепрофілюванням у торговельний центр з влаштуванням паркінгу до 31.12.10. Причиною продовження строку завершення будівництва стала неможливість його завершення в установлені строки.

В зв’язку з відсутністю належним чином оформлених майнових прав на земельну ділянку та неможливістю завершення будівництва у встановлений строк позивач направив відповідачеві пропозицію щодо внесення змін до п. 5.3 договору № 893 та запропонував викласти його в наступній редакції: “- завершити будівництво об’єкта з повторним перепрофілюванням його у торговий центр з влаштуванням паркінгу протягом 3-х календарних років з моменту отримання в оренду чи у власність земельної ділянки, на якій розташований об’єкт незавершеного будівництва.”.

Відповідач відмовив позивачеві в укладенні додаткової угоди до договору № 893 (лист від 25.04.08 № 30-11/3354). При цьому відповідач стверджував, що ним у 1-ому кварталі 2008 року була здійснена перевірка виконання позивачем умов договору № 893 та зафіксовано невиконання ним умов зазначеного договору. А пропозиція, що надійшла після виявлення факту невиконання умов договору купівлі-продажу, не розглядається (п.2.2 Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна).

До матеріалів справи залучений Технічний висновок Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту “НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ” від 08.04.08 № 322/03, зі змісту якого вбачається, що на момент придбання позивачем майнових прав на незавершені будівництвом підземні гаражі проектна документація не була затверджена згідно чинного законодавства і, як наслідок, не давала права на виконання будівельних робіт, а одержання дозволу на завершення проектних робіт було неможливе з самого початку без отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається, що умовами договору передбачено обов’язок покупця самостійно вирішувати питання відведення, купівлі або оренди земельної ділянки під об’єкт незавершеного будівництва.

Такі доводи апелянта не приймаються колегією суддів до уваги, виходячи з наступного.

Стаття 3 Закону України від 14.09.2000 № 1953-III “Про особливості приватизації об’єктів незавершеного будівництва” передбачає, що покупці об'єктів незавершеного будівництва можуть придбати разом з об'єктами незавершеного будівництва земельні ділянки, відведені в установленому порядку під забудову. За бажанням покупців земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти незавершеного будівництва, надаються їм у довгострокову оренду.

Згідно з ч.3 ст. 27 Закону України “Про приватизацію державного майна” у редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу, власники приватизованих об'єктів мають пріоритетне право на довгострокову оренду (на строк не менше десяти років) займаних ними земельних ділянок з наступним викупом цих ділянок відповідно до законодавства України, якщо на це немає прямої заборони Кабінету Міністрів України або відповідної місцевої ради. Місцева рада зобов'язана у місячний строк з моменту реєстрації приватизованого об'єкта переоформити договір оренди на користування землею.

З наведених у справі матеріалів вбачається, що технічна документація, необхідна для придбання та оформлення державного акта на право власності чи довгострокової оренди земельної ділянки, розташованої під об’єктом незавершеного будівництва, що був предметом купівлі-продажу, не виготовлялась. Тобто, позивач, придбавши об’єкт незавершеного будівництва, не отримав право власності чи право користування (довгострокової оренди) земельною ділянкою, на якій розташований об’єкт.

Згідно зі ст. 22 Закону України “Про містобудування” від 16.11.92 № 2780- XII забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Матеріали справи свідчать, що позивач звертався до відповідача за допомогою в оформленні права власності на земельну ділянку (лист від 16.10.07, лист від 09.04.08 №1-09/04) та до відповідних органів міської влади, уповноважених здійснювати таке оформлення та надавати дозволи на проведення проектно-вишукувальних робіт.

06.12.06 позивач отримав згоду Київського міського голови на розроблення документації із землеустрою земельної ділянки за кадастровим номером 63:148:030 для реконструкції об’єкта незавершеного будівництва під універсальний торговий центр з влаштуванням паркінгу.

Однак, як пояснив в судовому засіданні представник позивача, відповідна документація Київземом розробляється і понині.

Необхідно зазначити, що рішення Київради про оформлення права користування земельною ділянкою, прийняте у встановленому порядку, одночасно є дозволом на проектування, будівництво об’єкта, а також підставою для отримання дозволу на виконання будівельних робіт (п.3.2.7 Правил забудови міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 27.01.05 № 11/2587).

Посилання відповідача на зволікання позивачем в отримані права власності на земельну ділянку колегією суддів не приймається до уваги, оскільки відповідно до норм чинного законодавства це питання мало б бути вирішено відповідачем ще в процесі продажу об’єкту незавершеного будівництва.

Таким чином, порушення строків виконання зобов’язання (оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та строків введення об’єкту в експлуатацію), на думку колегії суддів, не є наслідком дій чи бездіяльності позивача, оскільки здійснення заходів щодо прискорення та належного виконання зобов’язань по договору № 893 підтверджується матеріалами справи.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази виконання позивачем умов договору № 893 неможливе без внесення змін та доповнень до п.5.3 договору, запропонованих ним в редакції від 30.04.08.

Отже, є обґрунтованими підстави внесення змін до договору № 893.

З огляду на викладене вище рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.08 у справі № 40/66 винесено з дотриманням норм матеріального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам. Підстави для зміни або скасування рішення у даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення Господарського суду міста Києва від 05.08.08 у справі № 40/66 залишити без змін, а апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву – без задоволення.

2.          Матеріали справи № 40/66 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

23.10.08 (відправлено)