ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 р.

№ 4/199

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

не з’явився

відповідача

не з’явився

3-тьої особи

не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Приватної фірми "Лідер"

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду від 17.01.2008 р.

у справі

№4/199 господарського суду Херсонської області

за позовом

Приватної фірми "Лідер"

до

Головного управління з питань життєдіяльності міста виконавчого комітету Херсонської міської ради

Третя особа

Херсонська міська рада

про

стягнення суми

В С Т А Н О В И В:

В березні 2003 року Приватна фірма (надалі ПФ) "Лідер" звернулася до господарського суду Херсонської області з позовом до Управління житлового господарства Херсонського міськвиконкому про стягнення 107 534,87 грн. боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на виконання укладеного ним і міським житлово-комунальним управлінням Херсонського міськвиконкому (правонаступником якого є відповідач) виконані роботи з благоустрою міста (прибирання зелених зон, санітарна очистка вулиць, вивіз сміття), за які відповідач не розрахувався, в результаті чого утворилася заборгованість у вказаному розмірі.

Справа розглядалася господарськими судами неодноразово. В процесі розгляду справи, до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Херсонську міську раду та визначено правонаступника відповідача - Головне управління з питань життєдіяльності міста виконавчого комітету Херсонської міської ради.

Доповідач: Шаргало В.І.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 10.07.2007 року (суддя Скобєлкіна С.В.) позов задоволений частково, з Головного управління з питань життєдіяльності міста виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь ПФ "Лідер" стягнуто 27 194,50 грн. основного боргу, 31 159,11 грн. інфляційних втрат, 8 676,95 грн. річних, відповідно розподілені судові витрати. В частині стягнення 80 340,37 грн. основного боргу провадження у справі припинено за відсутністю предмета спору.

За апеляційною скаргою Головного управління з питань життєдіяльності міста виконавчого комітету Херсонської міської ради судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 17.01.2008 року (судді: Зубкова Т.П., Кричмаржевський В.А., Яценко О.М.) змінене, резолютивна частина викладена в наступній редакції:

“Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління з питань життєдіяльності міста виконавчого комітету Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, вул. Радянська, 45) на користь Приватної фірми “Лідер" (73000, м. Херсон, вул. Комарова, 9-Б) 4 007,80 грн. основного боргу, 31 159,11 грн. втрат від інфляції, 8 650,35 грн. – 3% річних, 392,60 грн. судових витрат. Видати наказ.

В частині стягнення основного боргу у розмірі 80 340,37 грн. провадження у справі припинити.

В іншій частині позову відмовити".

Постанова мотивована, зокрема, тим, що матеріалами справи підтверджується наявність основного боргу лише у сумі 4 007,80 грн.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, ПФ "Лідер" звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а рішення господарського суду Херсонської області від 10.07.2007 року залишити без змін.

У судове засідання касаційної інстанції представник позивача не з’явився, направивши клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.01.2000 року між Управлінням житлового господарства Херсонського міськвиконкому (Замовником) та Приватною фірмою “Лідер" (Підрядником) було укладено договір, за умовами якого Підрядник зобов'язався проводити роботи з благоустрою території м. Херсона, а Замовник зобов'язався оплачувати ці роботи відповідно до актів виконаних робіт.

Дослідивши наявні у справі докази, апеляційний господарський суд встановив, що в період з січня 2000 р. по червень 2000 р. Підрядник згідно з умовами договору виконав роботи на загальну суму 84 348,17 грн. При цьому суд відхилив як доказ наявності визначеного позивачем розміру основного боргу, акт взаємної звірки розрахунків, зазначивши, що названий акт не відображає дійсного стану розрахунків за виконану роботу.

Оскільки строк виконання зобов’язання щодо оплати виконаних робіт Договором не встановлений, позивач - Підрядник 22.10.2002 р. направив Замовнику - відповідачу претензію з вимогою оплатити заборгованість. Однак Замовник залишив її без задоволення, своє зобов’язання щодо оплати виконаних робіт належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за Договором.

В процесі розгляду справи Замовник - відповідач погасив заборгованість в сумі 80 340,37 грн.

Правовідносини між сторонами щодо оплати виконаних робіт тривали і на час набрання чинності Цивільним Кодексом України та Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 526, 629 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням норм наведеного законодавства та встановлених апеляційним господарським судом обставин щодо стану розрахунків за виконані позивачем роботи на час розгляду справи, апеляційний господарський суд правильно вирішив спір в оскаржуваній частині.

В силу вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Тому доводи касаційної скарги, які вимагають додаткової оцінки доказів у справі, що не входить до повноважень касаційної інстанції, до уваги не приймаються.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що під час розгляду справи апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятої у справі постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Приватної фірми "Лідер" залишити без задоволення

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 17.01.2008 р. у справі №4/199 залишити без змін.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.