Господарський суд Чернігівської області
м.Чернігів,пр.Миру,20 Тел.678-853
Р І Ш Е Н Н Я

30 вересня 2008р.            справа №14/134

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Сведбанк” (м.Київ, вул.Комінтерну, 30) в особі Чернігівського відділення ВАТ „Сведбанк”, вул.Шевченка,11, м. Чернігів 14000

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Вікінг-МВ”, вул.Горького,52а, кв.7, м. Чернігів, 14000

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Попелишко Галина Володимирівна, вул.Горького,52а, кв.7, м. Чернігів.

Про звернення стягнення на заставне майно 27264,50грн.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Рубан О.О. начальник юридичного відділу, довіреність №2652 від 27.08.08р.

Від відповідача: не з’явився

Від третьої особи: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про звернення стягнення на заставне майно, що розташоване у м. Чернігові: зупинки громадського транспорту з вмонтованим кіоском по вул.Київській,3; по вул.Рокосовського,2а; по вул.Рокосовського, біля магазину „Електрон”; по пр.Перемоги, зупинка „Швейна фабрика” навпроти гастроному; кіоск на центральному ринку по вул.Примакова,1; кіоск на автовокзалі по пр.Перемоги, 3; кіоск на ринку Масани по вул.Красносільського,312 та задоволення позовних вимог в сумі 25396,43грн. за рахунок коштів отриманих від реалізації заставного майна.

Представником позивача було подано додаткові письмові пояснення за №1/п від 27.08.08р. по справі, в яких стверджує, що на даний час Попелишко Г.В. порушує умови договору і їй було направлено повідомлення №735 від 08.07.08р. про зміну умов кредитного договору, яке повернулося до позивача 11.08.08р. у зв’язку з закінченням терміну зберігання. Позивач вважає, що умови договору змінені та обов’язок позичальника погасити кредит у повному обсязі виник за збігом десятиденного терміну з дня відправлення повідомлення –18.07.08р. Позивач зазначає, що станом на 12.08.08р. заборгованість за кредитним договором становить 25396,43грн., в тому числі заборгованість по кредиту –17071,22грн., прострочена заборгованість по кредиту –7341,73грн., заборгованість по процентам –154,11грн., прострочена заборгованість по процентам - 436,13грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту –390,24грн.

Позивач у поданих поясненнях визначає позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача 25396,43грн. заборгованості Попелишко Г.В. за кредитним договором №К-6095 від 30.08.06р. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю „Вікінг-МВ” способом реалізації Відкритим акціонерним товариством „Сведбанк” майна шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; з метою забезпечення збереження майна, на яке звертається стягнення, передати заставне майно на період до його реалізації в управління Відкритому акціонерному товариству „Сведбанк”. Суд прийняв зміну позивачем предмету спору, про що зазначено в ухвалі від 28.08.08р.

Згідно поданої заяви про уточнення та збільшення позовних вимог за №3/п від 11.09.08р. позивач просив стягнути з відповідача 25412,48грн. заборгованості Попелишко Г.В. за кредитним договором №К-6095 від 30.08.06р., яка складається з заборгованості по кредиту за період з 30.08.06р. по 11.09.08р. в сумі 24415,95грн., та заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 30.08.06р. по 11.09.08р. в сумі 996,53грн.; 1852,02грн. пені за невиконання зобов’язань Попелишко Г.В. по сплаті кредиту за кредитним договором №К-6095 від 30.08.06р. за період з 11.04.08р. по 11.09.08р., а всього 27264,50грн. шляхом звернення стягнення на заставлене майно: зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, що розташована у м. Чернігові по вул.Київській,3, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, що розташована у м. Чернігові по вул.Рокосовського,2а, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, що розташована у м. Чернігові по вул.Рокосовського, біля магазину „Електрон”, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, що розташована у м. Чернігові по пр.Перемоги, зупинка „Швейна фабрика” навпроти гастроному, кіоск на центральному ринку, що розташований у м. Чернігові по вул.Примакова,1, кіоск на автовокзалі, що розташований у м. Чернігові по пр.Перемоги,3, кіоск на ринку Масани, що розташований у м. Чернігові по вул.Красносільського,312, що належить ТОВ „Вікінг-МВ” способом реалізації майна шляхом проведення публічних торгів у порядку виконавчого провадження. Також позивач просить з метою забезпечення збереження майна, на яке звертається стягнення, передати заставне майно на період до його реалізації в управління Відкритому акціонерному товариству „Сведбанк”. Суд прийняв зміну позивачем предмету позову, збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом на суму 406,29грн., в частині стягнення пені за невиконання зобов’язання на суму 1461,78грн., про що вказано в ухвалі суду від 11.09.08р.

Представник позивача в судовому засіданні 11.09.08р. надав додаткові пояснення №2/п від 11.09.08р., в яких зазначив, що 10.09.08р. посадовими особами позивача був проведений моніторинг заставного майна та встановлено, що відповідачем систематично порушуються умови кредитного договору і договору застави, оскільки заставне майно зазнало суттєвих пошкоджень та змін, а кіоск на центральному ринку та зупинка громадського транспорту з вмонтованим кіоском, що розташована по вул.Рокосовського біля магазину „Електрон” взагалі відсутня, кіоск на ринку „Масани” перенесено у зв’язку з реконструкцією ринку на пустир, зазначене підтверджується складеними актами, що договір оренди земельної ділянки від 12.09.02р., укладений ТОВ „Вікінг-МВ” з Чернігівською міською радою закінчився 12.09.07р. і не продовжувався, що на сьогодні 1 кіоск і 1 зупинка відсутні, всі інші 5 кіосків закриті, торгівля не ведеться.

Згідно ухвали від 15.08.09р. у відповідності до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України за ініціативою суду залучено Попелишко Галину Володимирівну (м. Чернігів, вул. Горького, буд.52А, кв.7) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (позичальника).

Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, поданої позивачем, Товариство з обмеженою відповідальністю „Вікінг-МВ” (ідентифікаційний код 31598092) зареєстровано за адресою вул.Горького,52а, кв.7, м. Чернігів, 14000, керівник юридичної особи Попелишко Галина Володимирівна. Згідно довідки відділу УПРФО м. Чернігова від 15.08.08р., копію якої позивачем подано до матеріалів справи, Попелишко Галина Володимирівна зареєстрована у м. Чернігові по вул. Горького, буд.52А, кв.7.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Третя особа пояснень по справі не надала, повноважного представника в судове засідання не направила.

Ухвали про порушення провадження по справі та про відкладення розгляду справи направлені на адресу третьої особи, та ухвала про відкладення розгляду справи направлена на адресу державної реєстрації відповідача повернулися до суду з відміткою відділу поштового зв’язку „за закінченням терміну зберігання”.

У відповідності до ст.18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

З огляду на викладене суд вважає, що направлення відповідачу копії ухвал про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи за адресою вказаною в позовній заяві, у витягу з Єдиного державного реєстру є належним повідомленням сторони про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що третя особа також належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, оскільки відповідні ухвали направлялись на адресу реєстрації фізичної особи - Попелишко Галини Володимирівни.

В судовому засіданні представник позивача усно заявив про допущену технічну описку у резолютивній частині заяві про уточнення і збільшення позовних вимог №3/п від 11.09.08р., в якій при зазначенні імені третьої особи вказано „Ганни”, а необхідно „Галина”.

Суд прийняв до уваги вказану заяву представника позивача враховуючи, що по тексту заяви від 11.09.08р. №3/п прізвище, ім’я та по-батькові третьої особи вказано вірно - Попелишко Галина Володимирівна.

Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд встановив:

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

30.08.2006р. між Акціонерним комерційним банком „ТАС-Комерцбанк”, правонаступником якого є позивач згідно статуту ВАТ „Сведбанк” зареєстрованого державним реєстратором 03.12.07р. №9001591, та Попелишко Галиною Володимирівною (позивальник) укладено кредитний договір №К-6095. Відповідно до п.1.1. договору банк зобов’язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 49800грн. з 30.08.06р. по 29.08.09р. та на умовах, передбачених у договорі, а позичальник зобов’язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов’язання у повному обсязі у строки, передбачені договором. Кредит надається лише після підписання договору застави, що забезпечує повернення кредиту, процентів за користування ним, пені за несвоєчасну сплату процентів та несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, а також відшкодування збитків у зв’язку із порушенням умов договору та інших витрат банку пов’язаних з одержанням виконання.

Відповідно до п.1.3. договору позивальник зобов’язався сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі 21% річних за весь строк фактичного користування кредитом.

На виконання умов кредитного договору №К-6095 від 30.08.06р. згідно заяви на видачу готівки №641752/0322 від 30.08.06р. Попелишко Г.В. отримала від АКБ „ТАС-Комерцбанк” готівку в сумі 49800грн.

Сторони підписали графік погашення кредиту та сплати відсотків до Кредитного договору К-4609 від 30.08.06р., згідно якого перший платіж необхідно провести 10.09.06р. останній 10.08.09р.

У пункті п. 2.1 кредитного договору №К-6095 від 30.08.06р. передбачено, що забезпеченням виконання зобов’язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв’язку з порушенням умов договору та інших витрат банку, пов’язаних з одержанням виконання, являється застава рухомого майна, а саме: зупинка громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Київський,3, у кількості 1 од., балансовою вартістю 12177,45грн., зупинка громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Рокоссовського,2а, у кількості 1 од., балансовою вартістю 12484,98грн., зупинка громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Рокоссовського, біля магазину „Електрон”, у кількості 1 од., балансовою вартістю 65556,29грн., зупинка громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м.Чернігові по пр.Перемоги, зупинка „Швейна фабрика” навпроти гастроному, у кількості 1 од., балансовою вартістю 65556,29грн., кіоск на центральному ринку по вул.Примакова,1, у кількості 1 од., балансовою вартістю 1750грн., кіоск на автовокзалі по пр.Перемоги,3, у кількості 1 од., балансовою вартістю 1546,86грн., кіоск на ринку Масани по вул.Красносільського,312 у кількості 1 од. балансовою вартістю 5110,83грн., всього у кількості 7 одиниць, балансовою вартістю 164182,70грн. Відповідно до п.2.2. вказаного договору умови передачі майна в заставу, звернення стягнення на заставлене майно, регулюються чинним законодавством України і договором застави, що укладається між Банком та ТОВ „Вікінг МВ”, яке є власником майна, що виступає предметом застави.

Сторони у п.2.3. договору визначили, що при непогашенні заборгованості перед банком у строки, передбачені договором, банк має право звернути стягнення на заставлене майно та/або звернутися до суду. У випадку звернення стягнення на заставлене майно і при недостатності суми, що виручена від реалізації заставленого майна для повного задоволення своїх вимог, банк має право одержати суму, якої бракує для повного задоволення своїх вимог за рахунок іншого майна позивальника відповідно до чинного законодавства України.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України “Про заставу” заставодавцем можуть бути як сам боржник, так і третя особа ( майновий поручитель).

В забезпечення виконання позичальником зобов’язань по кредитному договору між позивачем та відповідачем – Товариством з обмеженою відповідальністю „Вікінг-МВ” було укладено договір застави №39/25 від 30.08.06р. Відповідно до п. 2 вказаного договору заставою забезпечується належне виконання позичальником вимог заставодержателя (позивача по справі), що випливають з укладеного між заставодержателем (позивачем) і позичальником (третя особа) кредитного договору №К- 6095 від 30.08.06р., а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього та будуть його невід’ємною частиною, в тому числі щодо суми зобов’язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов, у тому числі щодо: повернення позичальником кредиту в сумі 49800грн. у сорок до 29.08.09р. (включно) або в інші строки встановлені кредитним договором ( у тому числі при зміні строків виконання зобов’язань); сплати процентів за користування кредитом у розмірі 21% річних у порядку та строки, зазначені у кредитному договорі; сплати неустойок (пені та штрафів) у випадках та розмірах, передбачених кредитним договором; виконання позичальником інших зобов’язань, передбачених кредитним договором, в повному обсязі на умовах і в строки, визначені в Кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов’язань), а також щодо відшкодування позичальником будь-яких витрат та збитків заставодержателя, пов’язаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.

Відповідно до п.4 договору застави на забезпечення виконання основного зобов’язання заставодавець передає в заставу заставодержателю належне йому на праві власності рухоме майно, а саме: зупинка громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м.Чернігові по вул. Київський, 3 у кількості 1 одиниця., балансовою вартістю 12177,45грн., зупинка громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Рокоссовського,2а у кількості 1 одиниця, балансовою вартістю 12484,98грн., зупинка громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Рокоссовського, біля магазину „Електрон” у кількості 1 одиниця, балансовою вартістю 65556,29грн., зупинка громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м.Чернігові по пр.Пеоремоги, зупинка „Швейна фабрика” навпроти гастроному у кількості 1 одиниця, балансовою вартістю 65556,29грн., кіоск на центральному ринку по вул.Примакова,1 у кількості 1 одиниця, балансовою вартістю 1750грн., кіоск на автовокзалі по пр.Перемоги,3 у кількості 1 одиниця, балансовою вартістю 1546,86грн., кіоск на ринку Масани по вул.Красносільського,312 у кількості 1 одиниця, балансовою вартістю 5110,83грн., всього у кількості 7 одиниць, балансовою вартістю 164182,70грн.

Позивачем, відповідно до ст.11 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, було зареєстровано 01.09.06р. приватне обтяження рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Статтею 20 Закону України „Про заставу” передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, воно не було виконано.

У відповідності до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов’язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Пунктом 13.5. договору застави передбачено, що у разі невиконання позичальником будь-якого з умов основного зобов’язання заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави (його частини) і задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення таких вимог, включаючи суми кредиту, процентів за користування ним, неустойки та інших платежів і санкцій, що передбачені та/або випливають з основного зобов’язання, а також відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання, втрат, понесених у зв’язку з неналежним виконанням заставодавцем умов кредитного договору та/або договору застави, а також витрат заставодержателя, пов’язаних зі зверненням стягнення на предмет застави за цим договором у тому числі витрат на утримання і збереження предмета застави.

Заставодержатель відповідно до п.15.1 договору набуває право звернути стягнення на предмет застави якщо позичальник не виконає основне зобов’язання повністю або частково, у т.ч. не поверне заставодержателю кредит у повному обсязі та/або не сплатить проценти за користування кредитом, та/або не сплатить неустойку та/або іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов’язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов’язанням та договором застави, в тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов’язання (як основного боргу так і процентів за ним).

Відповідно до п.3.1. договору позичальник зобов’язався погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок №1901 щомісяця, через касу банку згідно додатку №1, що є невід’ємною частиною даного договору, крім випадків передбачених п.3.8., 3.9., та 5.1.4 даного договору.

Відповідно до п.3.2. договору сторони встановили, що проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісяця на дату їхньої сплати, відповідно до умов договору, за попередній місяць. Кількість днів у році приймається –365/366. Проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця в період з 01 по 10 число включно за попередній місяць та на момент повернення кредиту на рахунок відсотків №903 через касу банку.

Як свідчать матеріали справи, відповідачка на час звернення до суду частково виконала умови кредитного договору, а саме сплативши 25384,05грн. в рахунок погашення кредиту та суми 14039,41грн. в рахунок сплати відсотків за користування кредитом, що підтверджується поданими позивачем копіями меморіальних ордерів та заявками на переказ грошей (т.1 а.с.53-98).

09.07.08р. позивачем в порядку п.3.8, п.3.9 кредитного договору на адресу відповідача була відправлена рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується квитанцією відділу поштового зв’язку та поштовим повідомленням №6173995, вимога від 08.07.08р. за №744 та повідомлення №735 від 08.07.08р. про зміну умов кредитного договору, про сплату заборгованості по кредитному договору в повному обсязі, яка становила на 18.07.08р. –26427,97грн. та включала: заборгованість по кредиту, по процентам та пеню за несвоєчасне погашення процентів по кредиту. Вказана кореспонденція була повернута позивачу підприємством зв’язку за закінченням терміну зберігання, про що свідчить відмітка на поштовому конверті.

Відповідно до п.3.8. кредитного договору сторони домовилися без укладання будь-якої додаткової угоди до договору встановити порядок змін умов договору з відповідною зміною зобов’язань позичальника щодо строку виконання позичальником зобов’язань за цим договором та відповідних прав банку вимагати від позичальника виконання зобов’язань за цим договором якщо позичальник порушує строки платежів встановлені договором.

При цьому строк виконання позичальником своїх зобов’язань (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним) вважається таким, що настав на десятий календарний день з дня направлення банком позичальнику повідомлення про зміну умов договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного десятиденного строку вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв’язку при відправленні листа з повідомленням про вручення (п.3.8, 3.9).

За приписами ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів.

Відповідач вимоги позивача щодо дострокового повернення кредиту, сплаті процентів за користування кредитом в добровільному порядку в установлений строк –18.07.08р. не виконав.

Позивач з врахуванням збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованості по кредиту за період з 30.08.06р. по 11.09.08р. в сумі 24415,95грн., та заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 30.08.06р. по 11.09.08р. в сумі 996,53грн.

Дослідивши матеріали справи та поданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача по кредиту на день розгляду справи складає 24415,95грн. за період з 30.08.06р. по 11.09.08р., заборгованість по процентам –996,53грн. за період з 01.07.08р. по 11.09.08р.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.8.1. договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п.1.3 договору від суми простроченої заборгованості.

Позивач просить стягнути з відповідача 1852,02грн. пені за невиконання зобов’язань Попелишко Г.В. по сплаті кредиту за кредитним договором №К-6095 від 30.08.06р. за період з 11.04.08р. по 11.09.08р.

Відповідно до ст.343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши поданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 1055,38грн. за період з 11.04.08р. по 11.09.08р. приймаючи до уваги, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ. В решті стягнення пені відмовити у зв’язку з безпідставністю нарахування.

Відповідно до ст.33, 34 Господарського кодексу України на день розгляду справи в суді третьою особою, відповідачем не подано суду доказів виконання зобов’язань по кредитному договору №К-6095 від 30.08.06р., договору застави №39/25 від 30.08.06р. в повному обсязі.

В силу ч.2 ст.590 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов’язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.592 Цивільного кодексу України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов’язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави у випадках встановлених договором. Аналіз укладеного між сторонами договору застави №39/25 від 30.08.06р. свідчить, що в ньому містяться умови (п.15.1.) щодо права заставодержателя звернути стягнення на заставлене майно у випадку одноразового прострочення основного зобов’язання (як основного боргу так і процентів за ним).

15.08.08р. відповідно до ст.24 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, позивачем було зареєстровано звернення стягнення на заставне майно.

Згідно п.16 договору сторони передбачили право вибору заставодержателем способу звернення стягнення на предмет застави.

Враховуючи, що позичальник взяті на себе зобов’язання не виконав, кредит в повній сумі не повернув і відсотки за його користування не сплатив, а тому господарський суд з урахуванням вищезазначеного доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення 24415,95грн. заборгованості за кредитом, 996,53грн. заборгованості за відсотками, в частині стягнення пені за невиконання зобов’язань по сплаті кредиту в сумі 1055,38грн., а всього на суму 26467,86грн., шляхом звернення стягнення на заставне майно, згідно договору застави №39/25 від 30.08.06р., а саме: зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Київський,3 у кількості 1 одиниця, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Рокоссовського,2а у кількості 1 одиниця, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Рокоссовського, біля магазину „Електрон”, у кількості 1 одиниця, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по пр.Перемоги, зупинка „Швейна фабрика” навпроти гастроному, у кількості 1 одиниця, кіоск на центральному ринку по вул. Примакова,1, у кількості 1 одиниця, кіоск на автовокзалі по пр.Перемоги,3, у кількості 1 одиниця, кіоск на ринку Масани по вул. Красносільського,312 у кількості 1 одиниця шляхом проведення публічних торгів в порядку виконавчого провадження.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмита в сумі 264,68грн. та витрати в сумі 114,55грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно задоволеним вимогам.

Статтею 22 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” передбачено, що за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов’язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпечувального обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає, в тому числі і відшкодування витрат, пов’язаних з пред’явленням вимоги і звернення стягнення на предмет обтяження.

Договором застави передбачено, що за рахунок заставного майна відшкодовуються позивачу витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, витрати, що будуть понесені заставодержателем при зверненні стягнення на заставлене майно, його реалізації.

Таким чином, державне мито в сумі 264,68грн. та витрати в сумі 114,55грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню на користь позивача за рахунок заставного майна.

Згідно зі ст.25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень” у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Позивач просить з метою забезпечення збереження майна, на яке звертається стягнення, передати зазначене майно на період до його реалізації в управління ВАТ „Сведбанк”. В обґрунтування своєї вимоги позивач посилається на проведений моніторинг заставного майна, під час якого встановлено, що заставне майно зазнало значних пошкоджень та змін, кіоск на центральному ринку та зупинка громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташованим по вул.Рокоссовського біля магазину „Електрон” відсутні, кіоск на ринку „Масани” перенесено у зв’язку з реконструкцією ринку на пустир і в ньому зафіксовані ушкодження. Також позивач повідомляє, що 5 кіосків закриті і торгівля не ведеться. До матеріалів справи позивачем подано акти проведення моніторингу заставного майна №3, №4, №5, №6, №7 від 10.09.08р.

Суд, дослідивши подані позивачем документи, вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про передачу заставного майно на період до його реалізації в управління ВАТ „Сведбанк”.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 589, 590, 592, 1048, 1049, 10,50, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 343 Господарського кодексу України, ст. 20 Закону України “Про заставу”, ст.ст. 11, 14, 22, 23, 24, 25, 26 Закону України “Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень”, ст.ст.22, 27, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вікінг-МВ” (вул.Горького,52а, кв.7, м. Чернігів, код 31598092) на користь Відкритого акціонерного товариства „Сведбанк” (м.Київ, вул.Комінтерну,30, к/р 1 в ОПЕРУ по Києву і Київській області, МФО 300164, код 19356840) 24415грн. 95коп. заборгованості по кредиту, 996грн.53коп. заборгованості по відсотках, 1055грн.38коп. пені, 264грн.68коп. державного мита та 114грн.55коп витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, шляхом звернення стягнення на заставне майно згідно договору застави №39/25 від 30.08.06р., а саме зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул..Київський,3 у кількості 1 одиниця, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Рокоссовського,2а у кількості 1 одиниця, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Рокоссовського, біля магазину „Електрон” у кількості 1 одиниця, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по пр.Перемоги, зупинка „Швейна фабрика” навпроти гастроному, у кількості 1 одиниця, Кіоск на центральному ринку по вул.Примакова,1 у кількості 1 одиниця, Кіоск на автовокзалі по пр.Перемоги,3 у кількості 1 одиниця, Кіоск на ринку Масани по вул..Красносільського,312 у кількості 1 одиниця, шляхом проведення публічних торгів в порядку виконавчого провадження.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

4. Передати в управління Відкритого акціонерного товариства „Сведбанк” (м.Київ, вул.Комінтерну,30, к/р 1 в ОПЕРУ по Києву і Київській області, МФО 300164, код 19356840) заставне майно, а саме а саме зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Київський,3 у кількості 1 одиниця, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул..Рокоссовського,2а у кількості 1 одиниця, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по вул.Рокоссовського, біля магазину „Електрон” у кількості 1 одиниця, зупинку громадського транспорту з вмонтованим кіоском, розташована у м. Чернігові по пр.Перемоги, зупинка „Швейна фабрика” навпроти гастроному у кількості 1 одинця, Кіоск на центральному ринку по вул.Примакова,1 у кількості 1 одиниця, Кіоск на автовокзалі по пр.Перемоги,3 у кількості 1 одиниця, Кіоск на ринку Масани по вул.Красносільського,312 у кількості 1 одиниця на період до його реалізації.

Суддя Н.Ю.Книш

Рішення підписано 06.10.08р.

Суддя Н.Ю.Книш