ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/250

08.09.08

За позовом

Закритого акціонерного товариства «Віпол»

до

Пошуково –видавничого агентства «Книга пам’яті України»

про

стягнення 185 777,58 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача

Сагдієва Г.О., юр-т, дов. №01/02-69 від 17.06.2008

від відповідача

Вишневський Р.Г., директор

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство «Віпол»(далі –Позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Пошуково-видавничого агентства «Книга пам'яті України»(далі –Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 185 777,58 грн. за неналежне виконання умов Договору підряду №165 від 19.04.2006.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначає, що 19.04.2006 між Закритим акціонерним товариством «Віпол»та Пошуково –видавничим агентством «Книга пам’яті України»укладено договір підряду №16 на виконання поліграфічних робіт.

Згідно з видатковою накладною №694 від 30.06.2006 Відповідач отримав наклад видання в повному обсязі, однак коштів в повному обсязі не сплатив.

При цьому, Позивач зазначає, що неодноразово надсилав Відповідачу претензії, проте, у відповідь отримував листи з проханням зачекати, оскільки коштів немає і розрахуватись Відповідач поки не може.

Також, Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги пояснював, що зважаючи на той факт, що його основним напрямком є вшанування подвигу загиблих у другій світовій війні, у воєнних конфліктах за кордоном та ін., видання цього агентства мають високе суспільне значення і науково цінність.

Відповідач повідомив суду про те, що борг визнає та не відмовляється від його погашенням, проте в зв’язку з відсутністю коштів на рахунку не має можливості погасити борг.

Крім того, Відповідач зазначає, що створене згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1996 №405 «Про продовження випуску Книги пам’яті України»як установа, що належить до сфери урядового управління, Пошуково –видавниче агентство «Книга Пам’яті України»нині вимагає допомоги з метою збереження єдиного виконавця визначеної урядом Всеукраїнської програми «Книга Пам’яті України». Підготовка і випуск видань «Книга Пам’яті України», кожне з яких обумовлене урядовим рішенням, на думку Відповідача, потребує перегляду. Історико –меморіальний серіал «Книга Пам’яті України»- єдиний редакційно –видавничий комплекс: усі видання органічно пов’язані і кожне з них продовжує попереднє, а це, як зазначає Відповідач, вимагає нагального перегляду методики фінансування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

19.04.2006 між Відповідачем (Замовником) та Позивачем (Виконавець) було укладено Договір №165 на виготовлення та продаж видавничої продукції (далі –Договір), відповідно до п.1.1 якого Виконавець виготовляє для Замовника видавничу продукцію з подальшими характеристиками: повне найменування видання «Епопея трагізму»(п.1.2), мова видання –українська (п.1.3), наклад видання 10000 прим. (п.1.4), формат видання 84*108/32 (п.1.5), обсяг видання в сторінках комп’ютерної плівки 880 (п.1.6), вид оформлення –палітурка №7 Г –Трафарет (п.1.7).

Вартість усього тиражу без ПДВ 128 100,00 грн. (п.1.10 Договору).

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що Виконавець зобов’язується виготовити замовлення в строк до 12 червня 2006.

Відповідно до п.2.8.1 Договору із загальної вартості тиражу передбаченого п.1.10 Договору Замовник 50 % сплачує протягом 3-х днів після підписання цього договору (день підписання договору не враховується) для відшкодування вартості матеріалів, необхідних для виконання поліграфічних робіт за договором (п.2.2), а 50% сплачує вартості тиражу через 3 банківських днів після строку готовності тиражу видання (п.2.4).

Пунктом 3.9 Договору передбачено, що Замовник вивозить готову продукцію не пізніше 3-х днів після настання строку готовності тиражу, а у разі порушення цієї умови, сплачує штраф у розмірі 10 % від суми Договору за прострочене зберігання тиражу в експедиції Виконавця понад два дні.

Як слідує з матеріалів справи, 30.06.2006 Відповідач отримав видавничу продукцію, а саме видання «Епопея трагізму»на загальну суму 128 100,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №694 від 30.06.2008 та довіреністю серії ЯЛГ №121725 дата видачі 29.06.2006 (наявні в матеріалах справи).

Як слідує з матеріалів справи, Відповідач частково оплатив вартість виконаних робіт 07.12.2007 на суму 4 100,00 та 20.05.2008 на суму 4 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

В ході проведення судового засідання 08.09.2008 представник Позивача звернувся до суду з заявою та просив зменшити розмір позовних вимог, в зв’язку з тим, що у позовній заяві допущено помилку під час розрахунку 3% річних та просив стягнути з Відповідача на його користь 184 017,35 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 23 липня 2008 було підписано Акт звіряння взаємних розрахунків, відповідно до якого Відповідач визнає борг перед Позивачем у сумі 120 000,00 грн.

При цьому, матеріали справи містять довідку Позивача за підписом Президента –Голови Правління та Головного бухгалтера про залишкову суму боргу без врахування штрафних санкцій і інфляційних витрат становить 120 000,00 грн.

Стаття 173 Господарського кодексу України (далі –ГК України) встановлює, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 175 ч.1 ГК України встановлює, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Відповідно до п.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, Відповідач всупереч умовам, викладеним у Договорі, зокрема перші 50% загальної вартості оплати тиражу видання у строк до 22 квітня 2006 та інші 50% у строк до 15.06.2006 оплати не здійснив.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 120 000,00 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що ж стосується вимог Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних витрат у сумі 55 893,50 грн. та 3 % річних (з урахування поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог) у сумі 8 123, 85 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних витрат в сумі 55 893,50 грн. та 3% річних в сумі 8 123, 85 грн. підлягають задоволення у повному обсязі за розрахунком Позивача.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Однак, суд враховуючи неодноразові звернення Відповідача про його тяжке фінансове становище, та враховуючи приписи статті 83 ГПК України, якою зокрема передбачено право господарського суду при прийнятті рішення відстрочити або розстрочити виконання рішення, господарський суд м. Києва вважає за можливе розстрочити виконання рішення господарського суду м. Києва від 08.09.2008 у справі №250 з огляду на наступне.

Згідно із п.1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.2 роз’яснення Вищого Арбітражного Суду України «Про деякі питання застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу»від 12.09.96р. №02-5/333 зазначено, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-яким конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи (пункт 2 із змінами, внесеними згідно з Роз'яснення Вищого арбітражного суду N 02-5/467 ( V 467800-01 ) від 18.04.2001 ).

Враховуючи обставини справи, майновий стан Відповідача, а також те, що за результатами розгляду проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»на засіданні Кабінету Міністрів України 27.07.2008 (органом управління Відповідача) запропоновано видатки в сумі 480 тис. грн. на забезпечення випуску видань історико –меморіального серіалу «Книга пам’яті України», а також той факт, що Відповідач добровільно бажає погасити борг, суд дійшов висновку про доцільність розстрочення виконання даного рішення.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85. 121 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530, 610, 612, 625 ЦК України, статтями 83, 121, 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Пошуково – видавничого агентства «Книга пам’яті України»(01030, м. Київ, МСП, вул. Б. Хмельницького, 21-а, п/р 0103, МФО 322012, в КМФ АКБ «Укрсоцбанк»м. Київ, , з будь –якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Закритого акціонерного товариства «Віпол»(03151, м. Київ, вул. Волинська, 60, п/р 0001 в Київській філії АБ «Київська Русь», МФО 300108, ) 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. осиного боргу; 55 893 (п’ятдесят п’ять тисяч вісімсот дев’яносто три) грн. 50 коп. інфляційних витрат; 8 123 (вісім тисяч сто двадцять три) грн. 85 коп. 3% річних; а також 1857 (одну тисячу вісімсот п’ятдесят сім) 78 грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу, розстрочивши виконання рішення господарського суду від 08.09.2008 на 6 (шість) місяців рівними частинами, а саме:

до 08.10.2008 –30 998, 86 грн.;

до 08.11.2008 –30 998, 86 грн.;

до 08.12.2008 –30 988, 86 грн.;

до 08.01.2009 –30 998,86 грн.;

до 08.02.2009 –30 998,86 грн.;

до 08.03.2009 –30 998,83 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                          Р.Б. Сташків

Дата підписання повного тексту рішення 17.09.2008