ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2008 р.

№ 05-5-24/5893

Вищого господарського суду України у складі колегії суддів:

головуючого

Короткевича О.Є. (доповідач у справі)

суддів :

Мамонтової О. М., Хандуріна М.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги

Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва

на ухвалу

господарського суду міста Києва від 09.06.2008 року

у справі

№ 05-5-24/5893

за заявою

Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Еліт"

про

Банкрутство

за участю представників:

Від скаржника: Москальова Г. С. Дов. Від 28.12.2007 року №17460/9/10-209

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09 червня 2008 року № 05-5-24/5893 (суддя Смілянець В. В.) державній податковій інспекції у Печерському районі м. Києва (далі –ДПІ у Печерському районі м. Києва) повернуто без розгляду заяву про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Еліт" (далі –ТОВ "Дніпро-Еліт") і додані до неї документи.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ДПІ у Печерському районі м. Києва подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 1, 2, 22, 32, 43, 54, 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ст.ст. 1, 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі –Закон), просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09 червня 2008 року повернуто без розгляду заяву ДПІ у Печерському районі м. Києва про порушення справи про банкрутство ТОВ "Дніпро-Еліт".

В обґрунтування ухвали суд послався на ст. 36 ГПК України та п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, і вказав, що додані до заяви документи засвідчені неналежним чином. При цьому, повертаючи заяву та додані до неї документи без розгляду суд керувався ч. 1 ст. 9 Закону та п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 Закону суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу, якщо: заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; у заяві не вказано повне найменування сторін, їх поштову адресу та інші відомості, перелічені в статті 7 цього Закону; не подано доказів щодо сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі; заявник не дотримав строку, зазначеного у абзаці третьому статті 1 цього Закону; з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

З аналізу п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації випливає, що відмітка про засвідчення копії документа повинна бути складена зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Із вказаного акту вбачається, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Таким чином, проаналізувавши п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України, колегія суддів вважає, що суд необґрунтовано послався на п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Якщо у заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до заяви не додані, або додані як такі, що неналежно засвідчені, така заява не може повертатись з посиланням на ст. 63 ГПК України. У цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від заявника.

Згідно ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Правова оцінка обставин та достовірності доказів по справі є виключною прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

У випадку сумніву у вірогідності того чи іншого доказу, чи дійшовши висновку про недостатність такого доказу, суд може скористатись наданим йому правом і витребовувати додаткові докази (ст. 38 ГПК України).

Окрім того при повернені заяви суд першої інстанції послався на відсутність оригіналу опису вкладення, що є належним доказом направлення саме цієї заяви боржникові з цим висновком погодитись не можна виходячи з наступного.

У застосуванні пункту 6 статті 63 ГПК господарському суду необхідно враховувати таке. Розрахунковий документ, виданий відправникові поштового відправлення відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 N 1155, може вважатися належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Відсутність опису вкладення до листа не тягне за собою наслідків у вигляді повернення позовної заяви, оскільки згідно з пунктом 78 названих Правил листи, бандеролі і посилки приймаються з таким описом лише за бажанням відправника, і у господарського суду відсутні правові підстави спонукати відправників до обов'язкового оформлення описів вкладення, відповідно до Роз'яснення, Вищого арбітражного суду, від 18.09.1997, № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України".

За таких обставин, постановлена ухвала підлягає скасуванню, а справа передачі для розгляду до Господарського суду міста Києва, при якому суду слід врахувати наведене, виконати вимоги закону і прийняти законну та обґрунтовану ухвалу.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва на ухвалу господарського суду міста Києва від 09 червня 2008 року задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09 червня 2008 року у справі № 05-5-24/5893 скасувати.

Справу передати до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Головуючий О. Є. Короткевич

Судді                                                    О. М. Мамонтова

М. І. Хандурін