СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23"
липня 2008 р.

Справа  № 32/183-07-5688

За позовом: ОСОБА_1, м. Одеса

до відповідачів: 1. ОСОБА_2, м. Одеса

2.ОСОБА_3, м. Одеса

3.ТОВ „Лідо”
Одеська обл., Комінтернівський район, смт Чорноморське

4. ОСОБА_4, Грузія  м. Тбілісі

5.
ОСОБА_5, Латвія  м. Ріга

про
визнання за ОСОБА_1права власності на 33% часток статутного фонду ТОВ
„Лідо”; зобов'язання ТОВ „Лідо” негайно підготувати та подати до державного
реєстратора всі документи, необхідні для державної реєстрації права власності
на 33% часток статутного фонду ТОВ „Лідо”.

Суддя          Л.І. Грабован

Представники:

від позивача: ОСОБА_6.  за довіреністю від  3.07.2007р.;

від відповідачів: ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ТОВ „Лідо” Бороган В.В. за
довіреностями від 14.07.2007р., 3.07.2008р.,14.07.2008р.

У
засіданні суду оголошувались перерви з 17.08.2007р. до 30.08.2007р. , з
21.07.2008р. до 23.07.2008р. та 23.07.2008р. до 15.00 у відповідності зі ст. 77
ГПК України.

Суть спору: Позивач -ОСОБА_1звернувся до
суду із позовом (т.1а.с.7-9) до відповідачів ОСОБА_2,   ОСОБА_3, ТОВ „Лідо”, в якому просить визнати
за ним  право власності на 33% часток
статутного фонду ТОВ „Лідо”; зобов'язати ТОВ „Лідо” негайно підготувати та
подати до державного реєстратора всі документи, необхідні для державної
реєстрації права власності на 33% часток статутного фонду ТОВ „Лідо”,
посилаючись на те, що за договором дарування від 2.07.2004р. ОСОБА_2та                                ОСОБА_3передали
безоплатно йому  у власність по
відповідно 13,4% та 19,6% статутного фонду ТОВ „Лідо”, однак до цього часу він
позбавлений можливості користуватись та розпоряджатись належним правом
власності внаслідок незаконної бездіяльності, припущеної учасниками ТОВ „Лідо”.
Як вказує позивач, в порушення вимог законодавства, що регулює діяльність
господарських товариств, учасниками ТОВ „Лідо” не було проведено загальних
зборів з приводу включення його до складу учасників товариства, не оформлено
відповідних документів, не подано їх державному реєстратору, тобто не вжито
заходів до закріплення права власності.

Представником
відповідачів 19.07.2007р. подано суду відзив (т.1 а.с.73-75), в якому вони
просять у задоволенні позову відмовити, а виробництво у справі припинити,
посилаючись на те, що 20.06.2007р. Приморським районним судом м. Одеси ухвалене
рішення про визнання договору дарування від 2.07.2004р. №8359 недійсним, тому
вважає що підстав для звернення до суду за захистом своїх порушених прав і
інтересів, що охороняються законом, у позивача немає, тобто відсутній предмет
спору.

Ухвалою
від 30.08.2007р. (т.1 а.с.102) провадження у справі зупинялося у відповідності
з ч.1 ст. 79 ГПК України за клопотанням позивача (т.1 а.с.85) до розгляду
апеляційної скарги Апеляційним судом Одеської області у справі №2-6031/07.

Ухвалою
від 29.10.2007р. (т.1 а.с.111) провадження у справі було поновлено.

Ухвалою
голови господарського суду від 5.11.2007р. (т.1 а.с.114) продовжено строк
розгляду справи до 5.12.2007р. у відповідності зі ст. 69 ГПК України.

Ухвалою
від 26.11.2007р. (т.1 а.с.129) провадження справі зупинялось за клопотанням
позивача від 23.11.2007р. (т.1 а.с.119-120) до розгляду пов'язаної з нею
касаційної скарги Верховним судом України на рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 20.06.2007р. по справі №2-6031/07 та ухвалу Апеляційного суду
Одеської області від 18.10.2007р. у справі №22ц-4033/07.

Постановою
Одеського апеляційного господарського суду від 6.03.2008р.  (т.2 а.с.45-49) ухвалу господарського суду
від 26.11.2007р. про зупинення провадження у справі було залишено без змін.

Ухвалою
суду від 25.06.2008р. (т.2 а.с.56) провадження у справі було поновлено за
клопотанням позивача (т.2 а.с.52) у зв'язку з прийняттям Верховним судом України
ухвали від 28.05.2008р. про скасування рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 20.06.2007р. та ухвали Апеляційного суду Одеської області від
18.10.2007р.

Ухвалою
суду від 2.07.2008р. (т.2 а.с.64) до участі у справі залучено у якості відповідачів
гр. ОСОБА_4та гр. ОСОБА_5у відповідності зі ст. 24 ГПК України за клопотанням
позивача від 2.07.2008р. (т.2 а.с.60-61).

21.07.2008р.  представник відповідачів подав до суду
клопотання (т.2 а.с.66-68), в якому просить зупинити розгляд справи до розгляду
у Приморському районному суді цивільної справи №2-7624/08 за позовом ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_5та ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним.

23.07.2008р.
позивач надав суду письмові пояснення (т.2 а.с.79), в яких вказує, що позовних
вимог до відповідачів ОСОБА_5та ОСОБА_4у нього не має та просить позов в
частині вимог до цих відповідачі не розглядати.

Відповідачі
ОСОБА_5та ОСОБА_4у засідання суду не з'явились, суд вважає за можливе розгляд
справи без них, оскільки фактично вимог до них позивачем не пред'явлено та вони
не є належними відповідачами у справі та їх відсутність не впливає на розгляд
справи по суті.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, оцінивши всі докази у їх сукупності,  суд
встановив:

Згідно
Статуту товариство з обмеженою відповідальністю „Лідо” (т.1 а.с.34-45), який
затверджено загальними зборами засновників (протокол №1 від 16.09.2003р.),
зареєстрованого Комінтернівською районною державною адміністрацією за
№04057155Ю0020624 9.09.2003р., створено засновниками ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5
зі статутним фондом сформованим наступним чином :ОСОБА_5-6290 грн., що складає
34% статутного фонду; ОСОБА_2-6105 грн., що складає 33% статутного фонду;
ОСОБА_3-6105 грн., що складає 33% статутного фонду.

2.07.2004р між громадянином ОСОБА_3,
паспортНОМЕР_1, виданим Малиновським РВ УМВС України в Одеській області
20.03.1996р., ідентифікаційний код НОМЕР_2, що зареєстрований та мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 і гр.ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_3, виданий Приморським УМВС
України в Одеській області 15.07.1998р., ідентифікаційний код НОМЕР_4, що
зареєстрований та мешкає за адресою:АДРЕСА_2, що є учасниками ТОВ „Лідо”,
статут якого зареєстрований Комінтернівською районною державною адміністрацією
Одеської області 19.09.2003р., реєстраційний №04057155Ю0020624,
місцезнаходження якого Одеська область, Комінтернівський район, смт
Чорноморське, вул. Гвардійська, буд. 42/2, ідентифікаційний код 32644055
(дарувальники) та ОСОБА_5, паспортОСОБА_5, виданий 7-им паспортним відділенням
Риги 6.12.2000р., ідентифікаційний код НОМЕР_6, що мешкає за адресою:

АДРЕСА_3,
що є учасником ТОВ „Лідо”,статут якого зареєстрований Комінтернівською районною
державною адміністрацією Одеської області 19.09.2003р., реєстраційний №04057155Ю0020624,
місцезнаходження якого Одеська область, Комінтернівський район, смт
Чорноморське, вул. Гвардійська, буд. 42/2, ідентифікаційний код 32644055 і
громадянин ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_7, виданий Приморським РВ УМВС України в
Одеській області 20.12.1995р., що зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_8(обдаровані) укладено  договір дарування (т.1 а.с.11-12),
посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7.,
діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті,
розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами
цивільного законодавства, що регулюють укладений правочин (зокрема з вимогами
щодо недійсності правочину). Згідно п.1 1 договору гр.гр. ОСОБА_3,
ОСОБА_2передали безоплатно у власність, а гр.гр. ОСОБА_5, ОСОБА_1 прийняли
безоплатно у власність на умовах цього договору слідуючи частки в Статутному
фонді ТОВ „Лідо”, а саме: гр. ОСОБА_3передав гр. ОСОБА_1з належних йому 33%
Статутного фонду товариства -19,6%, що становить 3626 грн., ОСОБА_2передав
ОСОБА_1із належних йому 33% Статутного фонду товариства -13,4%, що становить
2479 грн. і ОСОБА_5 -6,2%, що становить 1147 грн.

У п.2 договору зазначено, що предмет
договору належить дарувальникам на підставі Установчого договору про створення
ТОВ „Лідо”, посвідченого ОСОБА_8., приватним нотаріусом Одеського нотаріального
округу 19.09.2003р. реєстр №3907 та зареєстрованого Комінтернівською районною
державною адміністрацією Одеської області 19.09.2003р. реєстраційний
№04057155Ю0020624.

Частки в Статутному фонді Товариства,
що даруються, внесені дарувальниками повністю до підписання цього договору, що
підтверджується Свідоцтвами №1,2, виданими ТОВ „Лідо” 12.12.2003р. (п.3
договору).

При цьому у.п.4 договору зазначено, що
згідно вимог чинного законодавства України та п.4.6 розділу 4 Установчого
договору Товариства передача у власність предмета договору проводиться за
взаємною згодою учасників товариства, які
є також сторонами за цим договором.

З переходом до обдарованих права
власності на предмет договору до них одночасно переходять усі прав та обов'язки
учасника Товариства, що належали дарувальникам за цим договором. (п.7
договору). Згідно п.9 договору право власності на відчужувані частки в
Статутному фонді Товариства переходить до обдарованих з моменту укладення цього
договору та його нотаріального посвідчення. Цей договір є підставою для
внесення відповідних змін до Установчих документів Товариства з подальшою
реєстрацією у  відповідній районній
державній адміністрації Одеської області.

Статут ТОВ „Лідо” було затверджено у
новій редакції загальними зборами засновників (протокол №7 від 27.03.2007р.) та
зареєстровано державним реєстратором Комінтернівської районної державної
адміністрації №3000573 від 6.04.2007р., (т.1 а.с22-33),тобто після
укладення договору дарування від 2.07.2004р. Однак, зміни, внесення яких
передбачалось вказаним договором внесені не були, тоді як було створено
Статутний фонд товариства у розмірі 2 000 000 грн., який сформовано таким
чином: ОСОБА_3-400 000 грн., що складає 20% Статутного капіталу; ОСОБА_2-400
000 грн., що складає 20-% Статутного фонду; ОСОБА_5-400 000 грн., що складає
20-% Статутного фонду; ОСОБА_4, якого внесено в число засновників -800 000 грн
.

Досліджуючи правовідносини, які
склались між сторонами, суд відмічає, що вони врегульовані Конституцією
України, Цивільним та Господарським кодексами України,

Законами
України „Про господарські товариства”, „Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців”.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої  діяльності. Право приватної власності
набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 321 цього Кодексу передбачено, що право власності є непорушним, ніхто
не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією з
підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Статтею 717 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов'язується передати у майбутньому другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому
числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Дарунком можуть бути
майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в
майбутньому. (ст. 718 ЦК України).

За положеннями ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу та
мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо
інше не встановлено договором або законом. Ч.3 цієї статті передбачає, що право
власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до положень ст. 89 ЦК
України юридична особа підлягає реєстрації у порядку, встановленому законом.
Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого
для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості
про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування,
місцезнаходження, органи управління, філії, представництва, мету установи, інші
відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи
набирають чинності для третіх осіб з дня державної реєстрації, а у випадках,
встановлених законом, - з моменту повідомлення органу, що здійснює реєстрацію,
про такі зміни.

Ст.
17 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємсців” відомості про юридичну особу або фізичну особу -підприємця
включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесеня записів на підставі
відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються
юриичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством України. В Єдиному державному реєстрі місться
крім іншого, такі відомості щодо юридичної особи, як перелік засновників (учасників)
юридичної особи, у тому числі імя, місце проживання, ідентифікційний номер
фізичної особи -платника податків, якщо засновник -фізична особа.

Для
проведеня державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа
повинна подати певний перелік документів, в тому числі й виготовлених та
підписаних посадовими особами товариства, учасниками товариства, що покидають
склад учасників на різних підставах. (ст. 29 цього Закону).

Згідно
зі ст. 4 Закону України „Про господарські товариства” установчі документи
повинні містити відомості про вид товариства, предмет, цілі його діяльності,
склад засновників та учасників. Таким чином, зміни складу учасників товариства
внаслідок укладання договору дарування повинні бути оформлені у вигляді змін до
Статуту ТОВ „Лідо”.

Внесення
змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу належить до
виключної компетенції загальних зборів учасників товариства як регламентовано
ст. 145 ЦК України та узгоджується з положеннями Статуту ТОВ „Лідо”.

Стаття
96 ЦК України передбачає, що юридична особа відповідає за зобов'язаннями її
учасників (засновників), що пов'язані з її створенням, тільки у разі наступного
схвалення їхніх дій відповідним органом юридичної особи. Таким чином, суд
вважає правомірним пред'явлення позову до учасників ТОВ „Лідо” фізичних осіб
ОСОБА_3. та ОСОБА_2.. Реєстрація ж змін до статуту товариства неможлива без
вчинення певних дій посадовими особами ТОВ „Лідо”, тому в якості відповідача
правомірно вказане ТОВ „Лідо”, як юридична особа.

Приймаючи
до уваги те, що позов первісно правомірно поданий до відповідачів ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. та ТОВ „Лідо”, вимоги до залучених до участі у справі відповідачів гр.
ОСОБА_4та ОСОБА_5 фактично позивачем не пред'явлені, позов та вимоги, викладені
у позові не стосуються прав та обов'язків цих осіб, суд вважає їх не належними
відповідачами у справі та звільняє від відповідальності.

За
положеннями ч.4 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що
виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та
його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарським товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Відповідно
до ст. 16 ГПК України справи у спорах між господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарського товариства, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням
господарського товариства згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців.

При вказаних обставинах суд вважає, що
при наявності договору дарування від 2.07.2004р., який відповідає вимогам
чинного законодавства, є дійсним, та таким що підлягаю виконанню сторонами,  з врахуванням положень ухвали Верховного суду
від 28.05.2008р.(т.2 а.с.53-55),  позовні
вимоги правомірні, документально обґрунтовані та підлягають задоволенню у
повному обсязі та слід визнати за ОСОБА_1право власності на 33% часток
статутного фонду ТОВ „Лідо”; зобов'язати ТОВ „Лідо” негайно підготувати та
подати до державного реєстратора всі документи, необхідні для державної
реєстрації права власності на 33% часток статутного фонду ТОВ „Лідо”.

Клопотання відповідачів про зупинення
провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки за положеннями ст. 79
ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості
розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що
розглядається іншим судом, тоді таких підстав при розгляді даної справи не встановлено.

Витрати по держмиту та послуги з ІТЗ
судового процесу віднести за рахунок
відповідача згідно ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85
ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати за ОСОБА_1паспорт НОМЕР_7,
виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 20.12.1995р., що
зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4ідентифікаційний номер
НОМЕР_8  право власності на 33% часток
статутного фонду ТОВ „Лідо” (Одеська область, Комінтернівський район, смт
Чорноморське, вул. Гвардійська,42/2) код ЄДРОПОУ 32644055.

3.          Зобов'язати ТОВ „Лідо” негайно
підготувати та подати до державного реєстратора всі документи, необхідні для
державної реєстрації права власності на 33% часток статутного фонду ТОВ „Лідо”
Одеська область, Комінтернівський район, смт Чорноморське, вул.
Гвардійська,42/2) код ЄДРОПОУ 32644055.

3.          Стягнути з ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_3,
виданий Приморським УМВС України в Одеській області 15.07.1998р.,
ідентифікаційний код НОМЕР_4, що зареєстрований та мешкає за адресою:АДРЕСА_2,
на користь ОСОБА_1.  паспорт НОМЕР_7,
виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 20.12.1995р., що зареєстрований
та мешкає за адресою: АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 56 (п'ятдесят
шість) гривень 66 коп. витрат по держмиту та 39(тридцять дев'ять) гривень 33
коп. витрат на ІТЗ судового процесу.

4.          Стягнути з ОСОБА_3, паспортНОМЕР_1,
виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 20.03.1996р.,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_1  паспорт НОМЕР_7,
виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 20.12.1995р., що зареєстрований
та мешкає за адресою: АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 56 (п'ятдесят
шість) гривень 66 коп. витрат по держмиту та 39(тридцять дев'ять) гривень 33
коп. витрат на ІТЗ судового процесу.

5.          5. Стягнути з ТОВ „Лідо” (Одеська область,
Комінтернівський район, смт
Чорноморське, вул. Гвардійська,42/2   на користь ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_7, виданий
Приморським РВ УМВС України в Одеській області 20.12.1995р., що зареєстрований
та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8  56 (п'ятдесят шість) гривень 66 коп. витрат
по держмиту та 39(тридцять дев'ять) гривень 33 коп. витрат на ІТЗ судового
процесу.

Рішення
господарського суду набирає чинності відповідно до ст. 85 ГПК України.

Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя
Грабован Л.І.