Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2008 р.
Справа № 10/192-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , суддя , суддя

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників
сторін:

позивача -
Гордієнко Л.В., дов. б/н від 08.07.08 р., Джепи Г.В., дов. б/н від 01.07.08 р.

відповідача -
ОСОБА_2., приватного підприємця, ОСОБА_1., дов. від 25.10.07 р.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1240 С/1-12) на
рішення господарського суду Сумської області від 07.05.08 р. по справі №
10/192-08

за
позовом відкритого
акціонерного товариства "Птахорадгосп "Мирний", с. Косівщина,

до приватного підприємця ОСОБА_2, с. Косівщина,

про
розірвання договорів оренди

встановила:

Відкрите
акціонерне товариство "Птахорадгосп "Мирний", позивач, звернувся
до господарського суду Сумської області з позовом до приватного підприємця
ОСОБА_2, відповідача, про розірвання укладених сторонами договорів оренди майна
№15 від 07.12.1999 року та №16 від 23.02.2003 року.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 07.05.2008 року у справі
№ 10/192-08 (суддя Малафеєва І.В.) позов задоволено повністю.

Розірвано
договір оренди майна №15 від 07.12.1999 року, укладений між відкритим
акціонерним товариством "Птахорадгосп "Мирний" та приватним
підприємцем ОСОБА_2

Розірвано
договір оренди майна №16 від 23.02.2003 року, укладений між відкритим
акціонерним товариством "Птахорадгосп "Мирний" та приватним
підприємцем ОСОБА_2

Відповідач з
рішенням місцевого господарського суду не погодився, подав до Харківського
апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на
порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та невірне
застосування норм матеріального права, просить це рішення скасувати та прийняти
нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну
скаргу обґрунтовує, зокрема, тим, що місцевий господарський суд невірно
застосував положення статті 652 Цивільного кодексу України, яка передбачає
можливість розірвання договору за рішенням суду за умови, коли сторони не
досягли згоди щодо його розірвання або зміни його умов, тоді як позивачем не
було надано доказів істотної зміни обставин і відмови відповідача від надання
згоди на добровільну зміну договорів або розірвання договорів за згодою сторін,
передбачених вимогами статті 188 Господарського кодексу України. Крім того, відповідач
навпаки наполягав в судовому засіданні на добровільному вирішенні питання щодо
зміни договорів із врахуванням
пропозицій позивача щодо орендної плати, врахуванням орендної плати за
землю, виходячи із пропорційного користування
орендованою площею, як відповідачем, так і іншими орендарями.

Також вказує на
те, що місцевим господарським судом невірно застосовані  норми статті 783 Цивільного кодексу України,
так як відповідачем були надані суду докази, а саме: копії актів обстеження
приміщень згідно з договорами №15 та 16, в яких позивачем не було відмічено
недбалого ставлення відповідача  до
орендованих  приміщень, а в договорі 16
було прямо передбачено здійснення перепланування.

Представник
відповідача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Позивач у
відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні проти
доводів апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржуване відповідачем
рішення законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну
скаргу -без задоволення.

Свої
заперечення обґрунтовують, зокрема, тим, що у зв'язку зі змінами ставки  плати за землю на законодавчому рівні позивач
позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договорів оренди №15
від 07.12.1999 р. та №16 від 23.02.2003 р. та несе реальні збитки, про свій
намір розірвати договори оренди №15 від 07.12.1999 р. та №16 від 23.02.2003 р.
позивач повідомляв  відповідача листами
та телеграмами, які були ним проігноровані, а тому ВАТ «Птахорадгосп
«Мирний»відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України має право
наполягати  на розірванні вказаних
договорів в судовому порядку.

Крім того,
зазначають, що відповідач в порушення умов договорів оренди №15 від 07.12.1999
р. та №16 від 23.02.2003 р. здійснив без дозволу орендодавця переобладнання
орендованих приміщень та змінив їхнє цільове призначення, що відповідно до
статтей 651 та 783 Цивільного кодексу України є підставою для розірвання
вищевказаних договорів.

Колегія суддів,
дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін,
перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при
прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення
господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з
наступного.

Як свідчать
матеріали справи, 07.12.1999 р. між відкритим акціонерним товариством
«Птахорадгосп «Мирний», орендодавцем, та приватним підприємцем ОСОБА_2
орендарем, було укладено договір оренди майна №15, відповідно до умов якого
орендодавець передав орендареві в тимчасове строком до 07.12.2019 р. платне
користування частину будівлі торговельного центру площею 450 кв.м,
розташованого по вул. Садовій в селі Косівщина.

Крім того,
23.02.2003 р. між відкритим акціонерним товариством «Птахорадгосп «Мирний»,
орендодавцем, та приватним підприємцем ОСОБА_2 орендарем, було укладено договір
оренди майна №16, відповідно до умов якого орендодавець передав орендареві в
тимчасове строком до 23.02.2019 р. платне користування приміщення площею 120,00
кв.м, розташоване в АДРЕСА_1 з наданням
права проведення у вказаному приміщенні ремонту та реконструкції,
необхідних орендарю для використання приміщень.

Відповідно до
статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає
із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки,
що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б
його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання,
договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї
статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за
наявності одночасно таких умов:

1) в момент
укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при
укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не
випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Частинами 1, 2,
3, 4 статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та
розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються,
якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це
другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про
зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не
досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді
у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона
має право передати спір на вирішення суду.

Як свідчать
матеріали справи, 01.01.2007 р. між позивачем та Косівщинської сільською радою
було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,2268 га,
розташованої за адресою:АДРЕСА_1

Згідно з
пунктом 10  вказаного договору орендна
плата  встановлена у розмірі 21976,92
грн. за рік згідно з рішенням  сільської
ради  від 04.10.2005 р. 20 сесії 24
скликання.

Відповідно до
умов договорів оренди майна №15 від 07.12.2008 р. та №16 від 23.02.2003 р.
сумарна орендна плата, яку отримує по цих договорах позивач від відповідача,
складає 2760 грн. на рік.

У зв"язку
з істотними змінами  обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
вказаних договорів - законодавчим - встановленим підвищенням плати за
землю,  позивач надіслав відповідачеві
рекомендованими листами від 18.03.2008 р. з повідомленнями про вручення №459402
та №459399 свої пропозиції щодо розірвання договорів оренди майна №15 від
07.12.2008 р.  та №16 від 23.02.2003 р. .

Таким чином, у
зв"язку з істотними змінами обставин, якими керувались сторони при
укладенні  договорів оренди майна №15 від
07.12.2008 р. та №16 від 23.02.2003 р. - нормативно встановленим підвищенням
плати за землю, що унеможливлює отримання позивачем прибутку від орендної плати
за вказаними договорами, а навпаки, спричиняє йому збитки, які сторони не могли
передбачити та усунути при всій турботливості та обачності, яка від них
вимагалося, позивач цілком правомірно звернувся до суду з вимогою про
розірвання вказаних договорів.

Оскільки
відповідачем не було надано доказів досягнення сторонами згоди щодо зміни
(розірвання) договорів оренди майна №15 від 07.12.2008 р. та №16 від 23.02.2003
р. або доказів надсилання ним позивачеві відповіді на пропозиції щодо
розірвання договору, тобто лист від 18.03.2008 р., лист від 18.03.2008 р.,
телеграму від 18.03.2008 р., місцевий господарський суд дійшов цілком обгрунтованого
висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову про
розірвання вищевказаних договорів в судовому порядку на підставі статті 652
Цивільного кодексу України.

Крім того,
частинами 1 та 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що  зміна або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.  Договір може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди
друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Відповідно до
статті 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання
договору найму, якщо, зокрема, наймач користується річчю всупереч договору або
призначенню речі.

З матеріалів
справи вбачається, що відповідачем без дозволу орендодавця було здійснено
переобладнання та перепланування орендованого за договором оренди  майна №15 від 07.12.2008 р. приміщення та
змінено його цільове призначення, тоді як пунктом 3.2 цього договору
встановлено, що орендодавець може вносити зміни до складу орендованого майна,
проводити його реконструкцію та технічне переобладнання  лише за згодою орендодавця. Внаслідок таких
дій відповідача позивач не може використовувати вищевказаен приміщення за його
попереднім призначенням.

Вказана
обставина свідчить про наявінсть передбачених статтями 651, 783 Цивільного
кодексу України підстав для розірвання договору оренди  майна №15 від 07.12.2008 р. в судовому
порядку.

А отже місцевий
господарський суд дійшов також обгрунтованого висновку щодо наявності підстав
для розірвання  договору оренди №15 від
07.12.1999 р. відповідно до статей 651, 783 Цивільного кодексу України.

Посилання
відповідача в апеляційній скарзі на копію акту обстеження приміщеня згідно з
договором №15 від 07.12.1999 р., в якому позивачем не було відмічено недбалого
ставлення відповідача  до орендованого за
цим договором  приміщення, не можуть
вважатися обгрунтованими, оскільки цей акт не свідчить про надання згоди
орендодавця на переобладнання та перепланування орендованого приміщення.

Таким чином, господарський
суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив
обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми
матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни
вказаного рішення відсутні.

Враховуючи
викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, 103-105 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну
скаргу залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду Сумської області від 07.05.2008 року у справі № 10/192-08
залишити без змін.

Постанову в
повному обсязі складено 21.07.2008 р.

Головуючий суддя                          (підпис)

Суддя                                 (підпис)

Суддя                                 (підпис)