КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2008                                                                                           № 05-5-12/8597

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:           Зубець Л.П.

Лосєва А.М.

при секретарі:           Царенко А.М.

За участю представників:

від позивача -Деркач О.Д., дов. б/н від 24.07.2006р.

відповідача: Брамирський І.І., дов. вих. № 505 від 01.11.2008р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне підприємство "Пронет"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 04.08.2008

у справі № 05-5-12/8597 (Прокопенко Л.В.)

за позовом                               Приватне підприємство "Пронет"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Арбат Престиж-Україна"

про                                                  стягнення 229697,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.08.2008р. у справі № 05-5-12/8597 позовні матеріали повернуто позивачеві без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Приватне підприємство “Пронет” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Господарського суду м. Києва 04.08.2008р. у справі № 05-5-12/8597 скасувати та матеріали справи направити до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена місцевим судом з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Підставою для повернення позовної заяви було те, що до позовної заяви не додано документів, що підтверджують повноваження особи, що підписала позовну заяву; не подано доказів сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у встановленому порядку. Позивачем не додано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції в повній мірі, виходячи із наступного.

Згідно з п. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Позовна заява підписана керівником Позивача, який має право підпису. В поданій позивачем позовній заяві (стор.4) зазначено посадове становище особи, яка її підписала, а саме: “Директор”.

Статтею 57 ГПК України визначений вичерпний перелік документів, що додаються до позовної заяви. Подання документів, що підтверджують посадове становище керівника, що підписує позовну заяву, а також як і подання доказів того, що позивач є юридичною особою (статут або відповідне положення) в розумінні статей 1, 21 ГПК України, статтею 57 ГПК України не передбачено.

Місцевий господарський суд у разі виникнення сумнівів щодо повноважень особи, яка підписала позовну заяву, вправі витребувати від позивача додаткові докази на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву.

З огляду на наведені правові норми та наявні обставини, повернення господарським судом міста Києва позовної заяви на підставі п. 1 ст. 63 ГПК України є неправильним.

В оскаржуваній ухвалі місцевий суд посилається на те, що до позовної заяви не надано доказів сплати державного мита у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України) державне мито сплачується чи стягується в дохід державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно зі статтями 7, 10 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” державне мито сплачується готівкою, митними марками і шляхом перерахувань з рахунку платника податку в кредитній установі, а контроль за справлянням державного мита здійснює Міністерство фінансів України, Державна податкова адміністрація України, місцеві фінансові органи та державні податкові інспекції.

Відповідно до п. 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.19993 року №15, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.05.1993 року №50, при перерахуванні державного мита з рахунку платника до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: “Зараховано в доход бюджету _____ грн. (дата)”, даний напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

ВАТ «Електрон Банк» до позовної заяви, згідно з вимогами законодавства, надано платіжне доручення № 2284 від 23.08.2008 року, на звороті якого є напис про зарахування мита до державного бюджету за підписами посадових осіб, завірених круглою печаткою.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, викладений в ухвалі від 04.08.2008 року, щодо порушення позивачем п. 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованим і помилковим.

У відповідності до п.10 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Згідно п.3-1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Пунктом 12 „Порядку оплати витрат з інформаційно-технічне забезпечення судових процесів, пов’язаних з розглядом цивільних та господарських справ”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1258 (з наступними змінами) встановлено, що документом про оплату витрат є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. У разі коли оплата витрат здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера, скріпленим печаткою фінансової установи.

Таким чином, встановленим порядком оплати витрат на ІТЗ судового процесу не вимагається наявності на зворотному боці платіжного доручення відмітки банку про зарахування коштів до державного бюджету.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскільки однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита до державного бюджету України та сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, господарський суд у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до державного бюджету вправі витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу казначейства, якому державне мито перераховано, про що зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі.

Крім того, слід зазначити, що позивачем у відповідності з п. 2 ст. 57 ГПК України, було направлено копію позовної заяви і доданих до неї документів рекомендованим листом, про що свідчить фіскальний чек, оригінал якого був доданий до позовної заяви.

Відповідно до п.36 Постанови Кабінету міністрів України “Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку” від 17 серпня 2002 р. N1155, про прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення (поштового переказу) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

В тлумаченні Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” розрахунковим документом є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт надання послуг, отримання (повернення) коштів, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Виходячи з викладеного, доказом відправки відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів є касовий чек (розрахунковий документ), що виданий відділенням поштового зв'язку.

Відповідно до роз'яснення Вищого арбітражного суду України N 02-5/289 від 18.09.97 р. “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”, частиною 6 пункту 3.3 встановлено: розрахунковий документ, виданий відправникові поштового відправлення відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 N 1155, може вважатися належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, висновок суду про те, що позовна заява на адресу відповідача не направлялися суперечить фактичним обставинам справи.

Крім того, позивач стверджує, що додані до позовної заяви документи наявні у відповідача.

Згідно зі ст. 32 ГПК України у випадку сумніву в їх вірогідності чи дійшовши висновку про недостатність таких доказів, суду надано право витребувати додаткові докази. Тому в такому випадку місцевий суд не мав законних підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд неправильно застосував норми процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, що є підставою для її скасування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного підприємства “Пронет” підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду м. Києві у справі № 05-5-12/8597 підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд до суду першої інстанції по суті.

Керуючись ст. ст. 101 - 106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Пронет” задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.08.2008р. у справі № 05-5-12/8597 скасувати.

Матеріали справи № 05-5-12/8597 передати до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя                                                                      Мартюк А.І.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Лосєв А.М.