ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.10.08 р.                     Справа № 40/162

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Рожковій А.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства„ Донецькавтотранс” м. Донецьк

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Донбасхімресурси” м. Донецьк

про стягнення 43040 грн. 59 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Орлянська Р.С. – заступник голови правління з правових питань

від відповідача не з’явився

СУТЬ СПОРУ: відкрите акціонерне товариство „Донецькавтотранс” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Донбасхімресурси” з позовними вимогами про стягнення з останнього боргу в сумі 26 119 грн. 73 коп., пені в сумі 408 грн. 57 коп., три процента річних в сумі 50 грн. 95 коп., інфляційних в сумі 354 грн. 66 коп. за прострочення виконання грошових зобов’язань згідно договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.01.08р.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Неприбуття у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Судом прийнято до уваги, що учасниками судового процесу в розумінні ст. 55 ГК України є суб’єкти господарювання.

Позов мотивовано тим, що 01.01.08р. між відкритим акціонерним товариством „Донецькавтотранс” далі Орендодавець, та товариством з обмеженою відповідальністю "Донбасхімресурси”, далі Орендарю, було укладено договір оренди б/н нежитлового приміщення, розташованого в будівлі за адресою: м. Донецьк, Ворошиловський район, проспект Ілліча,3, загальною площею 72,6 кв.м.

Пунктом 1.1 укладеного договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування об’єкт оренди вказаний вище, для розміщення офісу

Факт передачі оренди підтверджено актом прийому – передачі б/н від 01.04.08р., де визначено його стан , як це передбачено в п.п 3.1 пункту 3 договору.

Сторонами встановлено строк дії договору до 31.08.08р. Розмір орендної плати на час використання майна визначено сторонами в сумі 110 грн. за 1 кв.м, у т.ч. з урахуванням ПДВ, що знайшло своє відображення у пункті 5.1 договору.

Додатковою угодою до договору від 01.04.08р. сторонами було внесено зміни до п.п. 5.2, 5.3 пункту п’ятого договору, у частині відшкодування витрат по комунальним послугам, згідно додатку №1 до договору, та строків внесення орендної плати та комунальним послугам до 25 числа відповідного місяця згідно виставленого рахунку. Дана угода є невід’ємною частиною укладеного між сторонами договору.

Первинні документа надані представником позивача підтверджують факт проведення між сторонами господарських операцій.

Докази у справі свідчать про те, що свої зобов’язання за договором Орендар не виконав і на час його дії, щодо використання спірного нежитлового приміщення за ним за період з квітня 2008р. по липень 2008р. виник борг з орендної плати в суміі 26 119 грн.73 коп.

Відповідач не виконав свої зобов’язання щодо своєчасного внесення орендних та комунальних платежів, тому позивач відповідно до вимог ст. 625 ЦК України намагається стягнути з нього додатково три процента річних в сумі 50 грн. 95 коп. за період прострочення з 11.04.08р. по 30.06.08р. та інфляційні в сумі 354 грн. 66 коп. за період квітня 2008р. по червень 2008р.

Крім того, з посиланням на пункт 9.1 договору намагається стягнути з відповідача пеню в сумі 408 грн. 57 коп. за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за період прострочення з 11.04.08. до 30.06.08р.

До прийняття рішення по справі, позивач, використовуючи своє право передбачене ст. 22 ГПК України збільшив розмір своїх позовних вимог та намагається стягнути з відповідача: основний борг з орендної плати в сумі 40 092 грн. 15 коп. за період з квітня 2008р. по вересень 2008р., пеню в сумі 2237 грн. за період прострочення з 11.04.08р. по 30.09.08р., три процента річних в сумі 278 грн. 64 коп. за період прострочення з 11.04.08р. по 30.09.08р. та інфляційні в сумі 432 грн. 80 коп. за період з квітня 2008р. по серпень 2008р. У зв’язку з чим загальна сума заборгованості складає 43 040 грн. 59 коп.

Збільшення розміру позовних вимог не суперечить фактичним обставинам справи, та не порушує процесуальні права та охоронювальні законом інтереси відповідача, а тому прийняті судом.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Стаття 283 ГК України як спеціальна норма передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В силу статті 599 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Обов’язки щодо своєчасного внесення орендних платежів та комунальних послуг за користування майном відповідачем не виконані. Актом звірки розрахунків станом на 01.10.08р. підписаного сторонами без зауважень та заперечень, підтверджена дебіторська заборгованість на користь позивача.

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення з нього заборгованості в сумі 40 092 грн. 15 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню з віднесення витрати по державному миту та забезпеченню судового процесу в цій частині позову на відповідача відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Додаткове зобов’язання існує тільки тоді, коли існує основне зобов’язання. Існування основної заборгованості у відповідача щодо несплати орендної плати та комунальних платежів, підтверджено обставинами справи та доказами.

Відповідно до вимог ст.258 ЦК України право на стягнення пені визначено у законі строком – один рік. У той же час її нарахування завжди повинно відповідати вимогам ст. 232 ГК України.

Так, згідно вимог пункту 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Умови відповідальності Орендаря за несвоєчасне внесення орендних платежів передбачені в договорі, і ця диспозитивна норма не суперечить імперативної.

Наданий позивачем розрахунок пені відповідає вимогами частини 6 статті 232 ГК України.

Тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 2 237 грн. за період прострочення з 11.04.08р. по 30.09.08р. також обґрунтовані та підлягають задоволенню з віднесенням витрат по державному миту та забезпеченню судового процесу в цій частині позову на відповідача згідно вимог ст.ст.44,49 ГПК України.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача три процента річних в сумі 278 грн. 64 коп. за період прострочення з 11.04.08р. по 30.09.08р. та інфляційних в сумі 432 грн. 80 коп. за період прострочення з квітня 2008р. по серпень 2008р.обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по державному миту та забезпеченню судового процесу в цих частинах позову покладаються на відповідача згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Позивач згідно платіжного доручення №869 від 07.07.08р., зайво перерахував до державного бюджету державне мито в сумі 22 грн. 51 коп., а тому відповідно до вимог пункту 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 21.01.93р. №7-93 та ст. 47 ГПК України воно підлягає поверненню йому на його розрахунковий рахунок.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою позивача, присутнього у судовому засіданні, було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно вимог частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого згідно статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 599, 625, 759, 762 ЦК України, ст. ст. 55, 193, 202, п.6 ст. 232, ст. 283 ГК України, ст. ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36,ч.3 ст.43, 44, 47, 49, 82, 84, ч.ч. 2, 3 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „ Донбасхімресурси”, 83001, м. Донецьк, проспект Ілліча, 3, р/р 1510 у філії „Куйбишевське” АК ПІБ м. Донецьку, МФО 334408, ід.код 31544246 на користь:

- відкритого акціонерного товариства” Донецькавтотранс”, 83001, м. Донецьк, проспект Ілліча, 3, р/р 0127 в Калінінської філії АКБ ” Національний кредит” м. Донецьку, МФО 335720, ід. код 20366602, борг з орендної плати в сумі 40 092 грн. 15 коп., пеню в сумі 2 237 грн., три процента річних в сумі 278 грн. 64 коп., інфляційні в сумі 432 грн. 80 коп, витрати по державному мита в сумі 430 грн. 41 коп. та забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн., видавши наказ.

3. Повернути на розрахунковий рахунок відкритого акціонерного товариства „Донецькавтотранс” державне мито в сумі 22 грн. 51 коп., перераховане платіжним дорученням №869 від 07.07.08р., оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, Підставою повернення державного мита є дане рішення, яке затверджено гербовою печаткою господарського суду Донецької області.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя