ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.10.08                                                                                           Справа№ 11/196

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.Б.

По справі:

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Львівплодоовоч”, с.Малехів, Жовківського району Львівської області

До відповідача: Фермерського господарства Кушпіта Бориса Олексійовича, с.Звертів, Жовківського району Львівської області

Про стягнення 39638,93грн.

В судовому засіданні взяли участь Представники:

Від позивача: Крукеницький-предст.доручення № 175 від 12.08.2008року

Від відповідача: не з’явився

Сторонам, які беруть участь у справі роз»яснено їх права, передбачені ст.22 ГПК України.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступила заява за позовом Відкритого акціонерного товариства „Львівплодоовоч” про стягнення із Фермерського господарства Кушпіта Бориса Олексійовича 39638,93грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 14.08.2008року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 02.10.2008року.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторона відмовилась.

Відповідач в засідання суду не з’явився.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Судом встановлено: 24.03.2004року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу. Продавцем у вищезазначеному договорі було ЗАТ „Нідерландсько-українські агропроекти”, яке відповідно до протоколу загальних зборів № 10 ВАТ „Львівплодоовоч” від 15.04.2005року приєднане до ВАТ „Львівплодоовоч”.

Предметом договору є будівлі корівника (незавершене будівництво), сирцех (незавершене будівництво), сільгосптехніка та обладнання

Загальна вартість придбаного відповідачем майна становить 55392грн.

При цьому пунктом 7 договору сторони визначили графік проведення оплати, а саме:

-          до 01.09.2004року –9232,00грн.;

-          до 01.10.2005року –20000,00грн.;

-          до 01.10.2006року 20000,00грн.;

-          до 01.03.2007року –6160,00грн.

Право власності на майно переходить до покупця з моменту складання Акта прийому-передачі майна та документів, який оформляється після проведення першого етапу оплати.

В березні 2007року сторони уклали додаткову угоду про продовження відповідачу терміну сплати суми визначеної договором купівлі-продажу до 01.12.2007року.

Оскільки на момент подання позову відповідачем недооплачено 35618,98грн., позивач звернувся до суду про примусове стягнення заборгованої суми на яку на підставі п.9 договору нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за весь період прострочення, що складає 4019,95грн.

Таким чином, загальна сума позову становить 39638,93грн.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково з огляду на наступне:

Згідно частини 2 ст.509 ЦК України, зобов’язання виникають з підстав, вказаних у ст. 11 ЦК України, у тому числі з угод, передбачених законом, а також із угод, хоча і не передбачених законом, але не суперечних йому. Виникнення прав та обов’язків пов’язано з юридичними фактами, які підтверджують виникнення між сторонами правовідносин. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, у силу яких позивач поставив відповідачу товар, а відповідач зобов’язався провести оплату у визначений строк.

Згідно статті 193 ч. 7 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського кодексу України, господарсько-торгівельною діяльністю є діяльність, що здійснюється суб”єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Ч.1 ст. 264 зазначає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного так і придбаних у інших суб»єктів господарювання, здійснюється суб»єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Згідно приписів ч.1 ст. 665 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов”язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов”язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму в розмірі, встановленому домовленістю, відповідно до ст. 632 ЦКУ.

Ст. 692 ЦК України покладає на покупця обов”язок оплатити товар після його прийняття. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплату товару.

В даному випадку сторони передбачили порядок і терміни виконання відповідачем обов’язку щодо оплати шляхом розтермінування загальної суми в чотири етапи.

В березні 2007року сторони уклали додаткову угоду до договору купівлі-продажу від 24 березня 2004року, якою продовжили строк виплати до 01 грудня 2007року.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст.525 ЦК України не допускає односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або за неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

В судовому засіданні позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог в зв’язку із частковою оплатою боргу в сумі 3500,00грн.

Таким чином, за відповідач числиться заборгованість, що на момент розгляду справи складає 32118,98грн. основного боргу та 4019,95грн. пені.

На стягненні зазначеної суми позивач наполягає.

Відповідач при наданих йому правах та можливостях позовні вимоги не заперечив, доказів сплати боргу в повній сумі не подав.

Судові витрати покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 43, 49, п.1.1. ст. 80, ст.ст.82-84,116 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути із Фермерського господарства Кушпіта Бориса Олексійовича, с.Звертів, Жовківського району Львівської області (ідн. Код 20799713) на користь Відкритого акціонерного товариства „Львівплодоовоч”, вул.Нова, 20а, с.Малехів, Жовківського району Львівської області () 32118,98грн. основного боргу, 4019,95грн. пені 396,39грн. державного мита та 118,00грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

В рештій частині позову провадження у справі припинити.

Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України

Суддя