СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

"21"
липня 2008 р.

Справа  № 2-258/06-6-25/242-07-6247

Позивач :
ОСОБА_1

Відповідач : Товариство з обмеженою
відповідальністю «Готель Одеса»

Третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2

Про стягнення 3891912 грн. та стягнення
щомісяця 50% отриманого прибутку

Суддя                                        Демешин
О.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3. - довіреність

Від відповідача: Байрачний А.Л., довіреність від
13.05.2008 року.

Від третьої особи: на з'явився

Суть
спору : ОСОБА_1
(далі-Позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Цезар»(після перейменування - ТОВ
«Готель Одеса»(далі -Відповідач) про стягнення 3891912гривень, та стягнення
щомісяця 50 % отриманого прибутку.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у поясненнях.

В С Т А Н О В И В :

У
грудні 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Цезар»(на цей час
-ТОВ «Готель «Одеса»), в якому просив стягнути з відповідача на його користь
належну частку прибутку підприємства в сумі 2069850 гривень, відшкодувати
майнову шкоду в сумі І434962 гривень, а всього - 3891912 гривень, а також
зобов'язання відповідача щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за
звітним, сплачувати на його користь 50% прибутку, отриманого за місяць.

Справа
неодноразово розглядалася судами.

Свої
позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він був співзасновником ТОВ
«Цезар», його частка у статутному фонді підприємства складала 50%.

Внаслідок
бездіяльності службових осіб ТОВ «Цезар»на момент звернення до суду йому не
була сплачена належна частка прибутку підприємства, чим порушено його право
засновника та він був позбавлений права брати участь в управлінні справами
товариства.

Крім
того, ТОВ «Цезар»з 01.04.2002 року використовує належну позивачу частку у
розмірі 10/100 частин цілісного комплексу, розташованого на насипному молі
Одеського морського торгівельного порту.

У
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що
згідно даних податкових декларацій, які надавалися ТОВ «Цезар», розмір
прибутку, отриманого підприємством за 2002, 2003 рік та 9 місяців 2004 року,
після сплати податку на прибуток складає 4873950 грн.  Крім того, з 1 квітня 2002 року відповідач
використовує належну йому частку у розмірі 10/100 частин цілісного комплексу,
розташованого на насипному молі Одеського морського торгівельного порту,
вартість якої, відповідно до рішення Господарського суду Одеської області від 28
листопада 2001 року складає 13226931 грн.

Розмір
плати за використання належної позивачу частки становить 793616 гри на рік, або
66 134 грн. на місяць.

Таким
чином, за минулий період з 1 квітня 2002 року по 30 листопада 2004 року розмір
заподіяної йому діями товариства «Цезар»шкоди складає 1 494 962 грн.

Загальна
сума, яку позивач просить стягнути з відповідача, складає 3891912 грн.

Відповідач
проти позову заперечує з підстав, вказаних у відзиві на позов та письмових
поясненнях.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Правовідносини,
які виникли між сторонами, є корпоративними правовідносинами, оскільки позивач
був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Цезар»та звернувся до
суду з позовом про захист свого
порушеного, як він вважає, права засновника товариства, відповідно до якого він
має право здійснювати участь у діяльності товариства та отримувати дивіденди з
прибутку товариства.

Частиною1
статті 12 Закону України «Про господарські товариства»передбачено, що
товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад
до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно
до ч.1 ст.13 Закону України «Про господарські товариства», вкладом до
статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші,
цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову
оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. був засновником ТОВ «Цезар»та йому
належало 50% статутного фонду. Відповідно до угоди про внесення змін до
установчого договору ТОВ «Цезар»від 24.12.2000року, зареєстрованій Жовтневою
райадміністрацією м.Одеси 24.12.2000 року за №Ю21276 -  внеском до статутного фонду з боку позивача
була передача права користування нерухомим майном у вигляді 10/100 частин
цілісного комплексу, розташованого на насипному молі Одеського морського
торгівельного порту, яке було оцінено у 13250000 грн.

З
моменту передачі вказаного права до статутного фонду ТОВ «Цезар»позивач втратив
право власності на передане майно, оскільки це право перейшло до ТОВ «Цезар».

Отже,
доводи позивача про використання ТОВ «Цезар»з 01.04.2002 року належної йому
частку у розмірі 10/100 частин цілісного комплексу, розташованого на насипному
молі Одеського морського торгівельного порту - не відповідають фактичним
обставинам справи.

Відповідно
до ст.15 Закону України «Про господарські товариства»прибуток    товариства
утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття
матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З
балансового прибутку товариства сплачуються проценти по кредитах банків та по
облігаціях, а також вносяться передбачені законодавством України податки та
інші платежі до бюджету. Чистий прибуток, одержаний після зазначених
розрахунків, залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до
установчих документів визначає напрями його використання.

Відповідно
до статуту ТОВ «Готель «Одеса» рішення про виплату дивідендів приймається вищим
органом товариства -загальними зборами.

Однак,
такого рішення про розподіл прибутку між учасниками ТОВ «Готель Одеса»(до
перейменування ТОВ «Цезарь») та виплату учасникам на загальних зборах
Товариства не приймалося.

Суд
вправі прийняти рішення лише щодо виплати акціонеру (учаснику) дивідендів
відповідно до рішення загальних зборів акціонерів (учасників) товариства.
Законодавством не передбачено можливості виплати акціонеру (учаснику)
дивідендів на підставі рішення суду, оскільки це є втручанням суду у
господарську діяльність товариства.

Позивачем
не надано доказів прийняття вищим органом ТОВ «Готель «Одеса»рішень про виплату
дивідендів. Як вбачається з довідки ТОВ «Готель «Одеса»- таких рішень
загальними зборами учасників товариства -не приймалось.

Таким
чином, підстав, передбачених ст.15 Закону України «Про господарські
товариства»для розподілу прибутку між учасниками ТОВ «Цезар»судом не
встановлено.

Крім
того, відповідачем було надано копію заяви ОСОБА_1. від 26.09.2005 р.,
посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
ОСОБА_4., відповідно до змісту якої ОСОБА_1 просить виключити його зі складу
учасників ТОВ «Цезар»та сповіщає, що майнових та немайнових претензій до вищевказаного
товариства та його учасників не має.

Порядок
відступлення учасником товариства  з
обмеженою відповідальністю своєї частки регулюється ст. 53 Закону України «Про
господарські товариства». Відповідно до цієї норми передбачається можливість
відступлення учасником товариства своєї частки іншій особі.

При
цьому даною нормою не передбачається здійснення з боку товариства будь-яких
виплат на користь засновника,  який
відступив свою частку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись  ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про
стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Одеса» частини
прибутку та матеріальної шкоди у розмірі 3891912 грн., а також зобов'язання по
сплаті щомісячно  на його користь 50%
прибутку отриманого за місяць,- відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набуває законної сили після
закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя
Демешин О.А.