ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.09.08                                                                                           Справа № 33/104

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі Чаплик І.,

з участю представників:

від прокурора –з»явився,

від позивача – з”явився,

від відповідача - з»явився,

розглянув апеляційне подання прокурора Личаківського району м.Львова

на рішення господарського суду Львівської області від 22.05.2008 року, суддя Цікало А.І., у справі № 33/104

за позовом: прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м.Львів

до відповідача: дочірньої компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтобаз України», с.Холодновідка

про стягнення 26355,83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 22.05.2008 року відмовлено в задоволенні позовних вимог прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго»до дочірньої компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтобаз України»про стягнення 26355,83 гривень.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем безпідставно нараховано відповідачу до стягнення спірну суму як заборгованість по укладеному між сторонами договору №2168/Р від 01 травня 2003 року про постачання теплової енергії, оскільки згідно умов вказаного договору споживач сплачує енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії, що ним дотримано, а змін та доповнень до умов договору щодо оплати наданих послуг по-іншому тарифу позивачем не внесено та доказів звернення з пропозиціями щодо цього не подано.

В апеляційному поданні прокурор, в інтересах позивача, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, в зв”язку з неповним з»ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, апелюючи тим, що проведення розрахунків за теплову енергію, що споживається, відповідно до встановлених тарифів визначено п.6.1 укладеного між сторонами договору №2168/Р від 01.05.2003 року, а тому, враховуючи встановлення рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1189 від 20.10.2006 року двоставкового тарифу на теплову енергію, відповідач зобов»язаний був оплачувати надані йому послуги саме по цьому тарифу.

При цьому, скаржник зазначає, що ЛМКП «Львівтеплоенерго»доведено до відома споживачів про зміну тарифів по наданню послуг з теплопостачання шляхом опублікування в засобах масової інформації рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1189 від 20.10.2006 року (газета «Високий замок»від 24.10.2006 року), що відповідає вимогам п.3 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради «Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення і з підігріву води».

Згідно ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

У запереченнях на апеляційне подання відповідач просить в його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що згідно п.8.1 договору №2168/Р від 01.05.2003 року розбіжності та спори між сторонами, пов'язані з ви конанням, зміною та розірванням цього договору, вирішуються шляхом проведення перегово рів, обміном листами (телеграмами, факсами), укладенням додаткових угод. Оскільки позивач жодних дій по внесенню змін та доповнень до договору не вчинив, на неодноразові звернення відповідача щодо внесення таких не реагував, а тому його вимоги про стягнення спірної суми є безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які підтримали свої позиції, пояснення дали аналогічні, викладені в письмових поясненнях та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційне подання задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 01 травня 2003 року між Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго»та дочірньою компанією «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»укладено договір №2168/Р про постачання теплової енергії в гарячій воді, згідно п.1 якого енергопостачальна організація (позивач) бере на себе зо бов'язання постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно п.п.2.1 п.2 договору, теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно додатку №1 до цього договору у вигляді гарячої води на опалення та вентиляцію в період опалю вального сезону та гаряче водопостачання - протягом року згідно графіка, затвердженого орга нами місцевої влади.

Відповідно до п.п.1.3 п.1 додатку № 1 до договору, річний обсяг теплової енергії, яка по стачається позивачем відповідачу становить 139,438 Гкал/р.

Згідно п.2 додатку № 1 до договору, орієнтовна вартість теплової енергії, що постачаєть ся споживачу, за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору, становить 37079,76 грн., ПДВ 7417,73 грн., всього 44497,49 грн.

Відповідно до п.п.5.1 п.5 договору, облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку при їх наявності, а при їх відсутності - розрахунковим способом.

Згідно п.п.6.1 п.6 договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, прово диться виключно в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів та іншими незабороненими чинним законодавством формами, а згідно п.п. 6.3 п. 6 договору, споживач до 15-го числа місяця, наступного за звітним, сплачує Енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії.

Відповідно до п.п.8.1 п.8 договору, розбіжності та спори між сторонами, пов'язані з ви конанням, зміною та розірванням цього договору, вирішуються шляхом проведення перегово рів, обміном листами (телеграмами, факсами), укладенням додаткових угод. Пропозиції щодо зміни договірних величин теплопостачання надаються сторонами не пізніше ніж за 30 днів до початку кварталу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20.10.2006 р. виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №1189 „Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення із підігріву во ди", яким затверджено двоставковий тариф на послуги з централізованого опалення та одноставковий тариф на послуги з підігріву води і які почали діяти з 24.11.2006 р.

Проте, незважаючи на вказане рішення та умови договору №2168/Р від 01.05.2003 року (п.8.1) щодо внесення змін та доповнень до нього, позивач звернувся до відповідача з такою пропозицією листом №25/1-1365 16.11.2007 р. (на адресу відпо відача надійшов 20.11.2007 р. за вх. № 921).

Зокрема, позивачем розроблено проект Додаткової угоди до договору №6128/Р від 01.05.2003 р. Додатковою угодою пропонується внести зміни до п.п.6.3 п. 6 договору ви клавши його в наступній редакції - Споживач до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує Енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді якщо тариф на теплову енергію є одноставковим. Споживач до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує Енерго постачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження, яке визначається як 1/12 величини річної плати за приєднане теплове навантаження якщо тариф на теплову енергію є двоставковим.

Крім цього, п.2 додаткової угоди передбачено дату вступу її в дію з 24 листопада 2006 року, тобто майже за рік до внесення змін і доповнень до Договору.

Судом також встановлено, що з лис топада 2007 р. відповідач проводить оплату за теплову енергію згідно рахунків, які йому виставляють ся позивачем з врахуванням двоставкового тарифу, що представником позивача підтверджено в судовому засіданні. Разом з тим, додаткова угода до договору №6128/Р від 01.05.2003 р. відповідачем не підписана з підстав наявності в ній вищезазначеного п.2 щодо вступу в дію з 24 листопада 2006 року, що на його думку суперечить вимогам чинного законо давства та порушує його права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що пе редбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або при пинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов»язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У ви падках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самовря дування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, вста новлених договором або законом.

Позивач не представив суду доказів вжиття заходів, передбачених чинним законодавством, для належного виконання рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1189 І від 20.10.2006 р. „Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення із підігріву води", приведення у відповідність до вказаного рішення №2168/Р від 01.05.2003 року шляхом внесення змін та доповнень до такого чи звернення до суду про спонукання відповідача внести зміни та доповнення до Договору у відповідності до рішення виконкому.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неодноразово звертався до позивача з листами №32/01-409 від 14.05.2007 р., №32/15-532 від 20.06.2007 р. та №32/13-975 від 14.11.2007 р. про недопустимість проведення нарахування по двоставковому тарифу без відповідного внесення змін та доповнень до Договору.

З наведеного місцевий суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго»до дочірньої компанії «Укртрансгаз»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»про стягнення 26355,83 грн., оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності правових підстав для виставлення відповідачу рахунків та стягнення з нього заборгованості по договору за період з листопада 2006 року по листопад 2007 року з врахуванням двоставкового тарифу без внесення відповідних змін та доповнень до Договору.

З вищенаведеного доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

рішення господарського суду Львівської області від 22.05.2008 року в справі за номером 33/104 залишити без змін, а апеляційне подання прокурора Личаківського району м.Львова –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий -суддя: С.М.Бойко

Судді: Т.Б.Бонк

Р.І.Марко