ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.08 Справа № 28/335/08

Суддя Яцун О.В.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Сіті Ком”, м.Київ

До відповідача: Підприємства “Запорізький фонд спілки рекламістів України”, м.Запоріжжя

Суддя О.В. Яцун

Представники:

від позивача: Петруніна Г.С. –представник на підставі довіреності №б/н від 01.08.2008р.

від відповідача: Шугайло А.В. –представник на підставі довіреності №0608 від 06.10.2008р.

08.08.2008р. позивачем заявлені вимоги про стягнення з Підприємства “Запорізький фонд спілки рекламістів України” збитків у розмірі 18560грн.00коп.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.08.2008р. порушено провадження у справі №28/335/08, судове засідання призначено на 08.09.08р.

За клопотанням сторін справа розглядалась без застосування технічної фіксації судового процесу.

З метою з’ясування фактичних обставин спору розгляд справи було відкладено на 06.10.2008р.

Представник позивача наполягає на задоволені позовних вимог з підстав, що зазначені в позові. В обґрунтування позовних вимог посилається на ст. ст. 526. 623 ЦК України, ст.ст. 193, 224-226 ГК України.

Представник відповідача проти заявлених вимог заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до п.3.2 договору 19.07.07р. відповідач прийняті на себе зобов’язання виконав, на підставі чого сторонами було підписано акт виконаних робіт та проведено остаточний розрахунок за договором. Відповідно до п.8.1 договору строк його дії сплинув 31.01.2007р. будь яких зауважень у позивача до відповідача під час дії договору не надходило, ніяких гарантійних зобов’язань, щодо усунення можливих наслідків умови зазначеного договору він не містить. Крім того, представник відповідача звертає увагу суду на те, що позивач документальне не довів причинний зв’язок між залиттям магазину, протіканням даху, а також пошкодженням товару саме з вини відповідача. На підставі зазначеного, просить в задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні, 06.10.2008р. у відповідності до норм ст. 85 ГПК України представникам сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч.І ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлені законом або договором терміни.

Згідно зі ст.193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать надані до суду документи, 13.07.07р. між ТОВ “Сіті”Ком” та Підприємством “Запорізький фонд спілки рекламістів України” укладено договір на виготовлення та встановлення (монтаж) зовнішньої реклами, за умовами якого відповідач (виконавець) взяв на себе зобов'язання на свій ризик розробити проект, виконати роботи по виготовленню та встановленню власними силами (при необхідності за допомогою третіх осіб) із власних матеріалів світові короби та вінілову аплікацію для магазину позивача, а позивач (замовник), в свою чергу, зобов'язався прийняти та своєчасно оплатити виконані роботи по виготовленню та встановленню реклами.

Розділом 2 договору встановлені розмір вартість робіт та порядок взаєморозрахунків.

Пунктом 3.2 договору сторони узгодили, що всі роботи по монтажу реклами повинні бути здійснені у період з 18 по 19 липня 2007р.

Розділом 4 договору сторони передбачили порядок приймання-передачі виконаних робіт.

Умовами п.5.3 договору сторони передбачили, що виконавець приймає на себе зобов’язання по гарантійному обслуговуванню виготовленої реклами (металоконструкції, об’ємні елементи із ПВХ та неонові деталі) строком на 12 місяців. Строк гарантійного зобов’язання вираховується з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт. Протягом гарантійного строка виконавець зобов’язаний за свій рахунок протягом 3-х календарних днів з моменту пред’явлення замовником відповідної вимоги усунути всі недоліки виготовленої продукції. Які були виявлені замовником при використанні реклами. Виключенням є влив третіх осіб або форс-мажорні обставини.

09.08.2007р. сторонами підписаний акт прийманя-передачи виконаних робіт за договором №13/07/07-СК від 13.07.2007р., згідно з яким у сторін претензій щодо виконаних робіт не має.

Як зазначає позивач після зливи 29.04.2008р. була виявлена теча зі стелі другого поверху.

Для встановлення причин та обставин виникнення зазначеного інциденту була скликана комісія у складі керуючого магазину та головного інженера ТВЦ “Україна”, де позивач орендує приміщення.

За результатами обстеження комісією був складений акт, яким встановлено протікання в місцях кріплення конструкції освітлення фасаду. Дана конструкція була встановлена на парапет, захищений від осадків декоративними панелями, шляхом їхнього пошкодження, і як наслідок пошкодження їх герметичності. Також комісією було встановлено, що після монтажу кронштейнів кріплення ліхтарів, виконавець не відновив панелі і не прийняв міри по герметизації отворів, у які встановлювалася конструкція кріплення ліхтарів.

Тобто зазначеним актом було встановлено, що причиною залиття магазину є роботи по монтажу рекламних конструкцій виконавця, які не відповідають технічним вимогам та встановленим законодавством нормам та правилам.

26.05.08р. на адресу відповідача була направлена претензія №1 (вих.№588), якою було запропоновано відповідачу відшкодувати збитки, які були завдані внаслідок залиття водою товарно-матеріальних цінностей, що належать ТОВ “Сіті”Ком” в сумі 18560грн.00коп.

Зазначена претензія залишилась без відповіді.

На підставі зазначеного, позивач звернувся з позовною вимогою про стягнення з відповідача 18560грн.00коп збитків.

При вирішення даного спору слід виходити з наступного:

У відповідності до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушені. За приписами ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові втирати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадах, передбачених законом.

Складовими правопорушення, необхідними для відповідальності у вигляді відшкодування збитків, є суб’єкт та об’єкт правопорушення, а також суб’єктивна та об’єктивна сторони. Суб’єктом цивільного правопорушення є боржник. Об’єктом правопорушення –зобов’язальні правовідносини кредитора та боржника. Суб’єктивну сторону становить вина боржника, а об’єктивну –протиправна поведінка боржника (невиконання або неналежне виконання обов’язку), наявність збитків у майновій сфері кредитора, причинний зв’язок між протиправною поведінкою боржника та збитками. При цьому розмір збитків має довести кредитор. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів звільняє боржника від відповідальності.

Як вже зазначалося вище 09.08.2008р. сторони підписали Акт приймання-передачі виконаних робіт за договором №13/07/07-СК, відповідно до якого претензій щодо виконаних робіт у сторін не має.

У відповідності до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, позивач не довів та документально не підтвердив спричинення йому збитків саме за результатами виконаних відповідачем робіт за договором №13/07/07-СК від 13.07.2007р.

Акт комісії не є належним доказом у справі, тому як форма і зміст самого акту не надають можливості зробити висновок навіть про те, що там відбулося саме залиття магазину, а не протікання даху. До того ж, в акті відсутній навіть перелік товарів, що були ушкодженні.

Також, суду не надані пояснення та докази строків направлення відповідачу листа про пошкодження та спричинення збитків позивачу.

Крім того, зазначений акт було складено в односторонньому порядку, тобто без участі представників відповідача.

Також не було доведено причинного зв’язку між діями відповідача та шкодою, яку зазнав позивач.

Суду не надано доказів, що товар пошкоджено саме під час зливи, а не з інших обставин.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає в діях відповідача протиправної поведінки або порушення умов договору чи норм законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 18560грн.00коп. збитків задоволенню не підлягають.

Судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, ст.526,623 ЦК України, ст. ст. 175, 193, 224, 225 ГК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог відмовити.

Суддя О.В. Яцун

Рішення підписано: 24 жовтня 2008р.