ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.08 Справа № 6/421/08

Суддя Місюра Л.С.

За позовом           Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго” м. Запоріжжя

До          Комунального підприємства Виробничий комбінат “Тепло-водоканал” м. Енергодар Запорізької області

Про стягнення 10 683 грн. 97 коп.

Суддя                    Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача:          Батиль Г.М. –дов. № 10/6356-449 від 23.06.2008р.

Від відповідача:          Дон О.О. –дов. № 554 від 20.05.2008р.

Розглянувши матеріали справи за позовом Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго” м. Запоріжжя до Комунального підприємства Виробничий комбінат “Тепло-водоканал” м. Енергодар Запорізької області про стягнення 10 683 грн. 97 коп., суддя ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію в розмірі 8 131 грн. 93 коп., 3% річних в розмірі 181 грн. 13 коп., пеню в розмірі 962 грн. 46 коп., втрати від інфляції в розмірі 1 408 грн. 45 коп.

Позивач уточнив позовні вимоги, остаточно просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію в листопаді 2007р. в розмірі 8 131 грн. 93 коп., 3% річних за період з 10.12.2007р. по 05.08.2008р. (включно) в розмірі 181 грн. 13 коп., пеню за період з 10.12.2007р. по 06.06.2008р. в розмірі 962 грн. 46 коп., втрати від інфляції за період за період з грудня 2007р. по липень 2008р. в розмірі 1 408 грн. 45 коп.

Заява приймається судом, оскільки вона заявлена у відповідності з вимогами ст. 22 ГПК України.

Відповідач по суті позовних вимог пояснив, що сума заборгованості в розмірі 8131 грн. 93 коп. погашена, що підтверджується платіжним дорученням № 2336 від 01.09.2008р. Крім того, інфляція за грудень 2007р. не повинна нараховуватися. Просить в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суддя вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

04.02.2005р. між сторонами був укладений договір на поставку теплової енергії у вигляді пару № 27 з протоколами та додатковою угодою та додатками (далі –договір).

Відповідно до пункту 1 договору, позивач поставив відповідачу теплову енергію у вигляді пару в листопаді 2007р. на суму 14 301 грн. 73 коп., що підтверджується Актом про відпуск теплової енергії у вигляді пару від 30.11.2007р.

Пунктом 6.5 договору сторони передбачили, що розрахунки за теплову енергію проводяться в термін 5-ти денний строк від дати підписання акта про відпуск теплової енергії.

Акт від 30.11.2007р. був отриманий відповідачем 04.12.2007р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на супровідному листі № 02733/14 від 04.12.2007р.

В акті вказана дата 30.11.2007р.

Відповідач погасив заборгованість в розмірі 14 301 грн. 73 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 4560 від 20.12.2007р. та № 2336 від 01.09.2008р.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію у вигляді пару на суму 8 131 грн. 93 коп.

Але, заборгованість в розмірі 8131 грн. 93 коп., була погашена відповідачем до подачі позову, що підтверджується платіжним дорученням № 2336 від 01.09.2008р.

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості в розмірі 8131 грн. 93 коп., 13.09.2008р., що підтверджується поштовим штемпелем на поштовому конверті. Тобто, позов в цій частині був заявлений безпідставно, оскільки заборгованість відповідачем, на день подачі позову, вже була погашена.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Листом Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997р. передбачено, що при застосуванні індексу інфляції слід приймати до уваги той факт, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць, тому умовно слід вважати, що сума, яка внесена за період з 1-го по 15-те число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період зу рахуванням травня, а якщо з 16-го по 31-ше число, то розрахунок слід проводити з слідую чого місяця –червня.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню втрати від інфляції за період з грудня 2007р. по липень 2008р. в розмірі 2 476 грн. 61 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції в розмірі 1 408 грн. 45 коп., тому суд вважає за необхідне не виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню втрати від інфляції в розмірі 1 408 грн. 45 коп.

Позивачем заявлено до стягненню з відповідача 3% річних в розмірі 181 грн. 13 коп.

Але фактично з відповідача підлягає до стягнення 3% річних в розмірі 153 грн. 72 коп.

В частині стягнення 3% річних в сумі 27 грн. 41 коп., слід відмовити.

Пунктом 7.2.2 договору сторони передбачили, що за несвоєчасну виконання розрахунків за теплову енергію споживач несе відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,5% від суми, яка підлягає до оплати за кожний день прострочки.

Позивачем заявлено до стягненню з відповідача сума пені в розмірі 962 грн. 46 коп.

Але фактично з відповідача підлягає до стягнення пеня в розмірі 744 грн. 94 коп.

В частині стягнення пені в сумі 217 грн. 52 коп., слід відмовити.

Заперечення відповідача судом не приймається до уваги, так як відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору… Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається. Інфляція за грудень 2007р. позивачем нарахована обґрунтовано, з урахуванням листа Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997р.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 44 –49, 75, 82 –85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з Комунального підприємства Виробничий комбінат “Тепло-водоканал” (71504, м. Енергодар Запорізької області, вул. Курчатова, 1, а/с 469, р/р № 0243 у філії «Біг -Енергія», МФО 313764, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Дніпроенерго” (юридична адреса: 69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 2 м. Запоріжжя, 69096, поштова адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, р/р 0076 у філії Запорізького обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України», 2, МФО 313957) втрати від інфляції в сумі 1 408 грн. 45 коп., 3% річних в сумі 153 грн. 72 коп., пеню в сумі 744 грн. 94 коп., витрати по держмиту в сумі 23 грн. 07 коп. та на ІТЗ судового процесу в сумі 25 грн. 48 коп. Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Суддя Л.С. Місюра

Рішення підписано та передано на відправку: 27.10.2008р.