ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 вересня 2008 р.

№ 43/242

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів:

Глос О.І., Гоголь Т.Г.,

розглянувши касаційну скаргу

ВАТ "Донецькобленерго"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 14.07.2008 р.

у справі

№43/242

господарського суду

Донецької області

за позовом

ВАТ "Укртелеком" в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ "Укртелеком"

до

ВАТ Донецькобленерго" в особі Донецьких електричних мереж

про

стягнення збитків, заподіяних ушкодженням лінії зв'язку у сумі 10 885,40 (згідно з заявою про зменшення позовних вимог від 20.05.2008 р.)

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга ВАТ "Донецькобленерго" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.07.2008 р. у справі №43/242 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України державне мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Верховною Радою України прийнято Закон України від 25.03.2005 р. №2505-IV "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України", яким, зокрема, внесено зміни до Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. №7-93. Названий Закон набрав чинності з 31.03.2005 р.

Підпунктом “а” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” встановлено ставку державного мита із заяв майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (102,00 грн.) і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із заяв майнового характеру (25500 грн.).

Згідно з підпунктом “г” цього ж пункту встановлено ставку державного мита із касаційних скарг на рішення та постанови у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру —50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Із доданого до матеріалів касаційної скарги платіжного доручення від 21.07.2008 р. №4754 вбачається, що відповідачем сплачено лише 51,00 грн. державного мита, тобто у розмірі меншому, ніж встановлений законодавством України за розгляд касаційної скарги на постанову апеляційної інстанції.

За таких обставин касаційна скарга ВАТ "Донецькобленерго" підлягає поверненню відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Після усунення обставин, зазначених у п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, скаржник має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Донецькобленерго"від 21.07.2008 р. №26-14/3040 на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 14.07.2008 р. у справі №43/242 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий К.Грейц

Судді: О.Глос

Т.Гоголь