ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2008 р.

№ 18/196-32/287

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Подоляк О.А.

суддів :

Барицької Т.Л.,

Разводової С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Кабінету Міністрів України

на рішення

від 06.06.2007 р. господарського суду міста Києва

у справі

№ 18/196-32/287

за позовом

Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України

до

Фонду державного майна України;

Промислово-фінансового консорціуму "Придніпров'я"

(надалі –ПФК "Придніпров'я")

про

визнання актів і договорів недійсними та зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача

- Батюк П.В.

від відповідача - 1

- Григораш О.В.

від відповідача - 2

- Рябокінь Ю.А.

від прокуратури

- Івченко О.А.

В судовому засіданні 16.10.2008 р. оголошувалась перерва до 17.10.2008 р.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2005 р. Генеральний прокурор України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до суду з позовом до Фонду державного майна України та ПФК "Придніпров'я" про визнання недійсними наказу Фонду державного майна України № 297 від 24.02.2003 р. "Про затвердження рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" від 14.02.2003 р.", інформаційного повідомлення по проведенню даного конкурсу, рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" (протокол № 1 від 14.02.2003 р.), рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" (протокол №2 від 26.05.2003 р.), наказу Фонду державного майна України "Про підсумки конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № 858 від 26.05.2003 р., договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № КПП-404 від 26.05.2003 р. та договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № КПП-415 від 15.08.2003 р., укладених між Фондом держаного майна України та ПФК "Придніпров'я", а також про зобов'язання ПФК "Придніпров'я" повернути у власність держави в особі Фонду державного майна України пакет акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25 грн. загальною номінальною вартістю 37942247,75 грн., що складає 50% плюс одна акція статутного фонду ВАТ "Нікопольський завод феросплавів".

Рішенням господарського суду м. Києва від 26.05.2005 р. в частині вимог про визнання недійсними наказу Фонду державного майна України № 297 від 24.02.2003 р. "Про затвердження рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" від 14.02.2003 р., інформаційного повідомлення по проведенню конкурсу та рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" (протокол № 1 від 14.02.2003 р.) провадження у справі припинено; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005 р. рішення господарського суду м. Києва від 26.05.2005 р. змінено, позов задоволено частково: визнано недійсними рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" (протокол № 2 від 26.05.2003 р.), наказ Фонду державного майна України "Про підсумки конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів № 858 від 26.05.2003 р., договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № КПП-404 від 26.05.2003 р. та договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № КПП-415 від 15.08.2003 р.; зобов'язано ПФК "Придніпров'я" повернути у власність держави пакет акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" у кількості 151768991 простих іменних акцій номінальною вартістю однієї акції 0,25 грн. загальною номінальною вартістю 37942247,75 грн., що складає 50% плюс одна акція статутного фонду ВАТ "Нікопольський завод феросплавів"; у відповідності до ст. 133 Закону України "Про державну програму приватизації" № 1723-ІІІ від 18.05.2000 р. зобов'язано повернути ПФК "Придніпров'я" всі кошти, сплачені за об'єкт приватизації, які будуть отримані від повторного продажу об'єкта приватизації, у порядку встановленого Фондом державного майна України; в частині позову про визнання недійсними наказу Фонду державного майна України № 297 від 24.02.2003 р. "Про затвердження рішення конкурсної комісії по проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" від 14.02.2003 р.", інформаційного повідомлення по проведенню конкурсу та рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" (протокол №1 від 14.02.2003 р.) провадження у справі припинено у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.08.2005 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005 р. в частині припинення провадження у справі скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги про визнання недійсними наказу Фонду державного майна України № 297 від 24.02.2003 р. "Про затвердження рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" від 14.02.2003 р." та рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакету акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" (протокол №1 від 14.02.2003 р.) задоволено; в частині позовних вимог про визнання недійсним інформаційного повідомлення по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" провадження у справі припинено; в іншій частині постанову залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України (Судова палата в господарських справах) від 08.09.2005 р. відмовлено в допуску до провадження за винятковими обставинами касаційної скарги ПФК "Придніпров'я" на постанову Вищого господарського суду України від 26.08.2005 р.

Ухвалою Верховного Суду України (Судова палата в адміністративних справах) від 18.01.2006 р. провадження за винятковими обставинами за скаргою ПФК "Придніпров'я" закрито.

Верховний Суд України (Судова палата в адміністративних справах) 14.03.2007 р. прийняв постанову, якою задовольнив скаргу ПФК "Придніпров'я" частково: постанову Вищого господарського суду України від 26.08.2005 р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2005 р. та рішення господарського суду м. Києва від 26.05.2005 р. скасував, справу направлено на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Приймаючи вказану постанову Верховний Суд України вказував на те, що допущені органами публічної влади порушення при визначені умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизаційного майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця. В прийнятій постанові Верховний Суд України зазначив, що на спірні правовідносини поширюється дія статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав та основних свобод людини, а висновки судів про те, що обмеження безпосередньої участі громадян у процесі приватизації ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" суперечило чинному на той час приватизаційному законодавству, не відповідає дійсності. Верховний Суд України також вказував на помилкові висновки судів попередніх інстанцій про те, що до участі у конкурсі на придбання пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" мали бути допущені виключно промислові інвестори, що фінансова звітність за останній рік та квартал для участі в конкурсі з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" мала подаватися у відповідності до п. 5.3.9 Положення про порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій відкритих акціонерних товариств, створених в процесі приватизації та корпоратизації, виключно потенційними покупцями, а також про те, що сторони договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № КПП-404 від 26.05.2003 р. в порушення чинного законодавства внесли умови, за якою навіть часткове виконання вважається повним виконанням зобов'язань по договору.

Рішенням господарського суду м. Києва від 06.06.2007 р. (судді: Хрипун О.О., Усатенко І.В., Ковтун С.А.) в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, Кабінет Міністрів України звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

В судовому засіданні 16.10.2008 р. оголошувалась перерва до 17.10.2008 р. Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (т. 17 а.с. 54).

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як встановлено судами, 14.02.2003 р. на засіданні комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" відповідно до уточненого плану розміщення акцій даного Товариства, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 2304 від 29.12.2002 р., було запропоновано до продажу на конкурсі пакет акцій в кількості 75884495 шт., що становить 25% статутного фонду Товариства, про що свідчить протокол засідання комісії № 1 від 14.02.2003 р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про погодження умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" №71-р від 24.02.2003 р. погоджено умови проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів".

Наказом Фонду державного майна України № 297 від 24.02.2003 р. затверджено вказане рішення конкурсної комісії від 14.02.2003 р. та Інформаційне повідомлення про проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів", яке опубліковано в газеті "Відомості приватизації" № 7 (244) від 26.02.2003 р.

Відповідно до п. 11 Інформаційного повідомлення конкурс з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" відбудеться через 30 календарних днів після опублікування цієї інформації у газеті "Відомості приватизації".

7 квітня 2003 р. відповідно до протоколу № 165 засідання робочої групи Фонду державного майна України з проведення експертизи підтвердних документів при продажу пакета акцій об'єкта приватизації, робоча група вирішила визнати ПФК "Придніпров'я" єдиним учасником зазначеного конкурсу.

26 травня 2003 р. на засіданні комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" ПФК "Придніпров'я" визначено переможцем конкурсу (протокол засіданні комісії № 2 від 26.05.2003 р.).

Наказом Фонду державного майна України № 858 від 26.05.2003 р. "Про підсумки конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" Фонд державного майна України затвердив ПФК "Придніпров'я" переможцем проведеного конкурсу та зобов'язав Управління підготовки та проведення конкурсів забезпечити укладення з переможцем конкурсу договору купівлі-продажу пакета акцій.

26 травня 2003 р. між Фондом державного майна України та ПФК "Придніпров'я" укладено договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" за конкурсом № КПП-404. Відповідно до п. 2 договору його об'єктом є пакет акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" розміром 25% статутного фонду товариства та кількістю простих іменних акцій 75884495 штук, випущених у документарній формі (пакет акцій знерухомлено), номінальною вартістю однієї акції 0,25 грн. та номінальною вартістю пакета акцій 18971123,75 грн., який продано за 205000000 грн. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сербіним М. Г., реєстровий № 2416.

Вартість придбаного пакету акцій сплачена ПФК "Придніпров'я" Фонду державного майна України повністю платіжними дорученнями № 4 від 20.03.2003 р. та № 28 від 26.05.2003 р.

Судом встановлено, що відповідно до внесених змін до договору № КПП-404 від 26.05.2003 р. покупець набуває право придбання пакету акцій у кількості 75884496 (25 % плюс 1 акція) простих іменних акцій ВАТ у разі прийняття рішення про його продаж.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.07.2003 р. № 467-р "Про достроковий продаж раніше закріпленого у державній власності пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів", було визначено за необхідне здійснити достроковий продаж раніше закріпленого у державній власності пакета акцій у розмірі 25% плюс 1 акція статутного фонду ВАТ "Нікопольський завод феросплавів".

15 серпня 2003 р. між Фондом державного майна України та ПФК "Придніпров'я" укладено договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" за конкурсом № КПП-415. Згідно п. 2 цього договору об'єктом договору є пакет акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" розміром 25% плюс 1 акція статутного фонду товариства та кількістю простих іменних акцій 75884 496 штук, випущених у документарній формі (пакет акцій знерухомлено), номінальною вартістю однієї акції 0,25 грн. та номінальною вартістю пакета акцій 18971124 грн., який продано за 205500 000 грн. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сербіним М.Г., реєстровий № 2956.

Вартість придбаного пакету акцій сплачена ПФК "Придніпров'я" Фонду державного майна України повністю платіжним дорученням № 71 від 15.08.2003 р.

Як встановлено судом першої інстанції, до прийняття оскаржуваних актів та укладання оскаржуваних договорів, пакет акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" в кількості 151768991 штук, що складає 50% плюс одна акція статутного фонду даного товариства перебував у державній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює управління об'єктами державної власності відповідно до закону.

Статтею 117 Конституції України Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями в межах своєї компетенції видавати постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про приватизацію державного майна" державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні.

Статтями 1 та 4 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що приватизація державного майна –це відчуження майна, що перебуває в державній власності, і майна, що належить Автономній Республіці Крим, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки України. Державна програма приватизації визначає цілі, пріоритети та умови приватизації, розробляється Фондом державного майна України і затверджується Верховною Радою України.

Продаж об'єктів приватизації на аукціоні, за конкурсом та на фондових біржах здійснюється у порядку, що затверджується Фондом державного майна України, Антимонопольним комітетом України, Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку (ст. 16 Закону України "Про приватизацію державного майна"). На час проведення спірного конкурсу такий порядок був визначений Положенням про порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації. Вказане положення було чинним, а тому –підлягало застосуванню під час проведення спірного конкурсу.

Відповідно до п. 6.5 вказаного Положення інформаційні повідомлення про конкурси для об'єктів групи "Г" здійснюються у період від 30 до 75 днів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що повідомлення про спірний конкурс було здійснено у відповідності зі вказаною нормою, тобто встановлений законодавством порядок приватизації було дотримано.

Крім того, місцевий господарський суд обґрунтовано вказав, що встановленням вказаного права інтереси інших осіб порушені не були, адже із протоколу засідання робочої групи з проведення експертизи підтвердних документів при продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" розміром 25 % статутного фонду товариства № 165 від 07.04.2003 р. вбачається, що підставою відмови в допуску інших учасників конкурсу стало невиконання додаткових умов конкурсу.

За таких обставин, врахувавши вказівки Верховного Суду України місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що здійснюючи приватизаційну політику держави щодо ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" Кабінет Міністрів України та Фонд державного майна України мали право від імені держави управляти об'єктами державної власності.

В той же час ПФК "Придніпров'я" не міг перевіряти правильність актів Кабінету Міністрів України та Фонду державного майна України щодо приватизації ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" та зобов'язаний був дотримуватися встановлених Кабінетом Міністрів України та Фондом державного майна України умов та порядку приватизації, які були передбачені в розпорядженнях Кабінету Міністрів України "Про погодження умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № 71-р від 24.02.2003 р. та "Про достроковий продаж раніше закріпленого у державній власності пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № 467-р від 28.07.2003 р. і на момент розгляду справи та прийняття оскаржуваного рішення в судовому порядку недійсними не визнавалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про приватизацію державного майна" у Державній програмі приватизації, зокрема, визначаються: відповідні способи приватизації для різних груп об'єктів, а також особливості участі в процесі приватизації громадян України, іноземних інвесторів та інших покупців.

Частиною 5 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного майна" передбачено, що державною програмою приватизації стосовно конкретних об'єктів (груп об'єктів) можуть бути встановлені інші обмеження або особливості участі покупців у приватизації, включаючи галузеві та сумарні квоти на придбання юридичними особами державного майна, акцій (часток, паїв).

На момент прийняття рішення про приватизацію та проведення приватизації ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" був чинний Закон України "Про державну програму приватизації" № 1723-ІІІ від 18.05.2000 р., яким затверджено Державну програму приватизації на 2000-2002 роки. ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" було віднесено до групи "Г".

Відповідно до абз. 3 п. 59 Державної програми приватизації умовами конкурсу можуть визначатися зобов'язання держави щодо сприяння реструктуризації заборгованості відкритого акціонерного товариства та щодо передачі в управління переможцю конкурсу пакета акцій, закріпленого в державній власності, або його частини, а також інші умови.

Із системного аналізу приписів п. 5 ст. 1 та п. 2 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг" управління державними корпоративними правами є фінансовою послугою.

Згідно із ст. 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг" фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами –суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку про те, що за умови обов'язкової передачі в управління пакета акцій, що закріплювався в державній власності, переможцю конкурсу, учасниками такого конкурсу відповідно до наведених норм чинного законодавства не могли бути фізичні особи. Зазначений висновок в повній мірі відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України у даній справі.

Відповідно до абз. 16 п. 59 Державної програми приватизації у разі прийняття рішення про продаж пакета акцій за конкурсом та передачі переможцю конкурсу пакета акцій, закріпленого в державній власності, в управління та в разі, якщо сумарний розмір цих пакетів акцій перевищує 50 відсотків статутного фонду ВАТ, продаж такого пакета здійснюється відповідно до вимог підпункту 3, підпунктів 4, 6 - 9 цього пункту та пунктів 130, 131 цієї Програми.

Разом із цим, абз. 2 п. 9 Державної програми приватизації визначає, що індивідуальна приватизація полягає у вивченні попиту на конкретний об'єкт приватизації, врахуванні кон'юнктури ринку, на основі цього –визначенні способу продажу, який максимально враховує особливості виробничо-технічного та фінансово-майнового стану кожного підприємства, що підлягає приватизації, продажу цілісного майнового комплексу або пакетів акцій ВАТ, створених у процесі приватизації та корпоратизації на базі підприємств, віднесених цією Програмою до групи "Г", інвесторам, у тому числі промисловому інвестору, з метою концентрації капіталу та забезпечення ефективного функціонування підприємства у післяприватизаційний період.

Із постанови Верховного Суду України від 14.03.2007 р., яка містить обов'язкові вказівки для суду першої інстанції під час нового розгляду справи та для Вищого господарського суду України під час розгляду матеріалів касаційної скарги чи касаційного подання, вбачається, що із системного аналізу абз. 16 п. 59 та абз. 2 п. 9 Державної програми приватизації випливає, що у конкурсі на придбання пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів", яке віднесено до групи "Г", допускаються інвестори, а визначення покупцями виключно промислових інвесторів не є обов'язковою умовою приватизації об'єктів групи "Г".

Реалізація особою права участі у процесі приватизації здійснюється нею добровільно за власним волевиявленням, шляхом подання відповідної заяви до уповноваженого органу, а тому відсутність волевиявлення особи, яка не подавала заяву для участі в конкурсі, не тотожне порушенню права особи взяти участь у процесі приватизації майна.

Відповідно до ст. 2 Закону "Про приватизацію державного майна" та п. 44 Державної програми приватизації на 2000 –2002 роки, обов'язковою умовою участі в конкурсі було додержання законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно п. 45 Державної програми приватизації, у разі якщо продаж акцій (часток, паїв), активів (майна) у вигляді цілісних майнових комплексів суб'єктів господарювання або їх структурних підрозділів проводиться із застосуванням конкурсних процедур (конкурсів, відкритих торгів, аукціонів тощо) і потребує дозволу органів Антимонопольного комітету України, заява про надання дозволу на придбання акцій (часток, паїв), якщо такий дозвіл не був отриманий раніше, подається до органів Антимонопольного комітету України не пізніш як за 8 днів до завершення приймання конкурсної документації. Аналогічна умова міститься і в пункті 5.3.7 Положення про порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, чинного на час проведення конкурсу. При цьому заява вважається прийнятою до розгляду після 15 днів із дня її надходження за підвідомчістю, якщо протягом цього часу орган Антимонопольного комітету України не повернув заявнику заяву з повідомленням, що вона та (або) інші документи не відповідають встановленим Антимонопольним комітетом України вимогам і це перешкоджає її розгляду.

Судами встановлено, що листом № 26-25/11-1569 від 26.03.2003 р. Антимонопольний комітет України повідомив Фонд державного майна України про те, що не прийняті до розгляду та повернуті заяви потенційним покупцям, документи яких розглядалися на засіданні робочої групи, а саме: ВАТ "Стахановський завод феросплавів", ВАТ "Запорізький завод феросплавів", ЗАТ КБ "Приват Банк", ТОВ "Промінмет", ВАТ "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" у зв'язку з тим, що вони не відповідали вимогам Положення про концентрацію, а заяву ПФК "Придніпров'я" прийнято до розгляду, оскільки вона відповідала вимогам Положення про концентрацію.

Антимонопольний комітет України відмовив зазначеним вище покупцям в наданні дозволу на придбання акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" у 15-ти денний термін із дня надходження таких заяв на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та пункту 4.2.1 Положення про порядок надання заяв до Антимонопольного комітету України про попереднє отримання дозволу на концентрацію суб'єктів господарювання, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України № 33-р від 19.02.2002 р., в межах процесуальних строків, визначених цими нормативно-правовими актами, та у зв'язку з невиконанням заявниками вимог зазначеного положення.

Отже, на момент вирішення органом приватизації питання про допущення зазначених в протоколі № 165 від 07.04.2003 р. осіб до участі у спірному конкурсі, в Антимонопольному комітеті України були відсутні їх заяви про надання дозволу на придбання акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів", подані відповідно до вимог пункту 45 Державної програми приватизації на 2000 –2002 роки.

За таких обставин, вказані особи не мали права прийняти участь в конкурсі через недодержання ними обов'язкових вимог Державної програми приватизації на 2000 –2002 роки та законодавства про захист економічної конкуренції.

Доводи касаційної скарги про неправомірність прийняття фінансової звітності засновника ПФК "Придніпров'я" не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5.3.9 Положення "Про порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації", затвердженого наказом Фонду державного майна України, Антимонопольного комітету України, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1908/11/271 від 13.09.2000 р., яке було чинне на момент спірних правовідносин, потенційні покупці –резиденти повинні також надати копію фінансової звітності за останній звітний рік та квартал (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про власний капітал).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про погодження умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № 71-р від 24.02.2003 р. визначено, що учасником конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" може бути юридична особа, яка має досвід ефективного управління (на підставі права власності або за договором доручення) контрольним пакетом акцій підприємства, що виробляє продукцію (виконує роботи, надає послуги), аналогічну основній продукції (роботам, послугам) ВАТ "Нікопольський завод феросплавів", та відповідає кваліфікаційним характеристикам, зазначеним у пункті 3 цих умов, або об'єднання, яке створено за участю такої юридичної особи і перебуває під її контролем у значенні цього поняття згідно із статтею 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Висновок місцевого суду про те, що норми п.5.3.9 Положення "Про порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації" та подібні норми розпорядження Кабінету Міністрів України "Про погодження умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № 71-р від 24.02.2003 р. співвідносяться як загальні та спеціальні, а тому підлягають застосуванню спеціальні норми, встановлені розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про погодження умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № 71-р від 24.02.2003 р. відповідає нормам чинного законодавства.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про погодження умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № 71-р від 24.02.2003 р. визначено, що кваліфікаційним характеристикам має відповідати учасник конкурсу, або об'єднання, яке створено за участю такої юридичної особи і перебуває під її контролем у значені цього поняття згідно із ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

В Інформаційному повідомленні, затвердженому наказом Фонду державного майна України № 297 від 24.02.2003 р., у відповідності до приписів розпорядження Кабінету Міністрів України № 71-р від 24.02.2003 р., містяться такі ж положення.

Оскільки, згідно п. 1 Умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів", затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України № 71-р від 24.02.2003 р. та п.12 Інформаційного повідомлення визначено, що кваліфікаційним характеристикам конкурсу може відповідати не лише учасник конкурсу, а й його об'єднання, яке створено за участю такої юридичної особи і перебуває під її контролем, то для участі у конкурсі має подаватися фінансова звітність тієї особи, яка відповідає встановленим характеристикам.

Судом першої інстанції встановлено, що ПФК "Придніпров'я" надав фінансову звітність свого засновника –АБ "Кредит-Дніпро" як особи, що здійснює управління ПФК "Придніпров'я" і яка має досвід ефективного управління (на підставі права власності або договором доручення) контрольним пакетом акцій підприємства, що виробляє продукцію (виконує роботи, надає послуги), аналогічні основній продукції (роботам, послугам) ВАТ "Нікопольський завод феросплавів".

Дані висновки місцевого господарського суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України, що міститься в постанові від 14.03.2007 р. у даній справі.

Позивачем не доведено, а касаційна скарга не містить будь-яких доводів, що оскаржувані в даній справі акти Фонду, які прийняті відповідно до приписів діючого законодавства, якимось чином порушили права інших осіб, які бажали взяти участь у приватизації та не дає підстав для висновку про позбавлення можливості інших бажаючих осіб взяти участь в конкурсі.

Висновки суду про те, що наказ Фонду державного майна України № 297 від 24.02.2003 р. "Про затвердження рішення конкурсної комісії по проведення конкурсу з продажу пакету акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" від 14.02.2003 р. та рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" (протокол № 1 від 14.02.2003 р.) прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства України є вірними та відповідають правовій позиції Верховного Суду України, що міститься в постанові від 14.03.2007 р. у даній справі.

Доводи касаційної скарги про невідповідність обраному способу приватизації пакету акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" розміром 25% плюс 1 акція статутного фонду товариства є безпідставними з огляду на те, що правовою підставою для укладання договору були чинні на момент його укладання п. п. 26, 59 Державної програми приватизації, розпорядження Кабінету Міністрів України №71-р від 24.02.2003 р., постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення інвестиційної привабливості об'єктів приватизації" № 1563 від 23.10.2002 р., договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" за конкурсом № КПП-404 від 26.05.2003 р., рішення конкурсної комісії по проведенню конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" (протокол № 2 від 26.05.2003 р.), наказ Фонду державного майна України "Про підсумки конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № 858 від 26.05.2003 р. та умови договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № КПП-404 від 26.05.2003 р.

Відповідно до останнього абзацу п. 59 Державної програми приватизації для ВАТ, створених до набрання чинності цією Програмою, пакети акцій яких у розмірі 25 або 50 відсотків статутного фонду плюс одна акція закріплені у державній власності, Фонд самостійно визначає способи продажу та розмір пакета акцій, що пропонується до продажу, виходячи з кон'юнктури ринку та кількості непроданих акцій. У разі прийняття рішення про продаж пакета акцій за конкурсом та передачі переможцю конкурсу пакета акцій, закріпленого в державній власності, в управління та в разі, якщо сумарний розмір цих пакетів акцій перевищує 50 відсотків статутного фонду ВАТ, продаж такого пакета здійснюється відповідно до вимог підпункту 3, підпунктів 4, 6 - 9 цього пункту та пунктів 130, 131 цієї Програми.

Згідно до абз. 6 п. 59 Державної програми приватизації до договору купівлі-продажу контрольного пакета акцій включається положення щодо права покупця на придбання пакета акцій, закріпленого у державній власності, в разі прийняття рішення про його продаж. Зазначене право покупець може реалізувати за умови виконання ним зобов'язань за договором купівлі-продажу. При цьому ціна пакета визначається на підставі ринкової вартості акцій.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення інвестиційної привабливості об'єктів приватизації" № 1563 від 23.10.2002 р. підтримано пропозицію Фонду державного майна про включення у разі застосування вимог, передбачених підпунктами 3 і 10 та абзацами тринадцятим і шістнадцятим пункту 59 Державної програми приватизації на 2000 - 2002 роки, під час продажу за конкурсом пакетів акцій підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави або займають монопольне становище на загальнодержавному ринку та пакети акцій яких у розмірі 25 чи 50 відсотків статутного фонду плюс одна акція закріплені у державній власності, до умов конкурсу: права переможця конкурсу на придбання пакета акцій, закріпленого у державній власності, у разі прийняття рішення про його продаж; інших умов, передбачених законодавством про приватизацію.

Постанова Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення інвестиційної привабливості об'єктів приватизації" № 1563 від 23.10.2002 р. в судовому порядку недійсною, протиправною чи незаконною не визнавалася, а викладене вище підтверджує її відповідність законодавству, яке діяло на момент існування спірних правовідносин.

Аналогічна умова, щодо права переможця конкурсу міститься в абз. 3 п. 2 умов проведення конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів", затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України № 71-р від 24.02.2003 р.

На виконання вказаних вище положень постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, ПФК "Придніпров'я" та Фондом державного майна України правомірно внесено до абз. 3 п. 1 договору купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" за конкурсом № КПП-404 від 26.05.2003 р. умову про те, що покупець набуває право придбання пакета акцій у кількості 75884496 (25% плюс 1 акція) простих іменних акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" у разі прийняття рішення про його продаж.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про достроковий продаж раніше закріпленого у державній власності пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" № 467-р від 28.07.2003 р. визнано за необхідне здійснити достроковий продаж раніше закріпленого у державній власності пакета акцій у розмірі 25 відсотків статутного фонду плюс одна акція ВАТ "Нікопольський завод феросплавів".

Продаж пакета акцій ВАТ "Нікопольський завод феросплавів" розміром 25% плюс 1 акція статутного фонду товариства був передбачений умовою конкурсу від 26.05.2003 р., переможцем якого згідно з наказом Фонду державного майна України № 858 від 26.05.2003 р. затверджено ПФК "Придніпров'я", тому посилання касатора на приватизацію такого пакета без конкурсу є безпідставним.

Посилання Кабінету Міністрів України на тлумачення змісту умов "часткове виконання зобов'язань" та "виконання зобов'язань частинами", а також на недопустимість даних умов у спірному договорі, не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Крім того, судом встановлено, що вартість придбаного пакета акцій сплачена ПФК "Придніпров'я" повністю платіжними дорученнями № 4 від 20.03.2003 р., № 28 від 26.05.2003 р. та № 71 від 15.08.2003 р.

Посилання Кабінету міністрів України на те, що вказівки Верховного Суду України (Судової палати в адміністративних справах) не є обов'язковими для Вищого господарського суду України під час розгляду матеріалів касаційної скарги чи касаційного подання не заслуговують на увагу.

З підстав юридичної оцінки, наданої Верховним Судом України (Судової палати в адміністративних справах) у постанові від 14.03.2007 р., скасовано судові рішення у даній справі, в тому числі постанову Вищого господарського суду України від 26.08.2005 р.

Згідно ст. 11121 ГПК України вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду України, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи та для Вищого господарського суду України під час розгляду матеріалів касаційної скарги чи касаційного подання.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд із дотриманням положень ст. 11121 ГПК України врахував вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду України від 14.03.2007 р., в порядку ст. ст. 43, 47, 43 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізував відносини сторін.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження касатора про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2007 р. у справі №18/196-32/287 залишити без змін.

Головуючий, суддя О. Подоляк

С у д д і: Т. Барицька

С. Разводової