ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2008 р.                                                             Справа № 11/3990

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого –судді Довганя К.І., при секретарі –Захаровій А.Г., за участю прокурора –Сукач В.В., представників сторін: позивача –Богуславець С.С. за довіреністю, першого відповідача –Білий М.М. за довіреністю, другого відповідача –Суханов Б.Д. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до державного підприємства МО України "Рубін" та приватного підприємства «Вік-Ас»про визнання угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор просить визнати недійсною, укладену відповідачами мирову угоду від 29.01.2008 р. за умовами якої перший відповідач фактично передав у власність другому нерухоме державне майно - базу відпочинку „Софіївка", що знаходиться за адресою: м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський курортний район. При цьому він вважає, що укладена мирова угода суперечить приписам ст. 14 Закону України „Про Збройні Сили України" яким встановлено, що земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплене за військовими частинами, військовими навчальними закладами, організаціями та установами Збройних Сил України - є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління. Також, на думку прокурора оспорювана угода суперечить приписам ст.ст. 1, 2, 6 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних Силах України" якими визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди та інше майно. Відчуження військового майна здійснюється Міністерством Оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів підприємства та організації. Рішення про відчуження військового майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства Оборони України. Кабінетом Міністрів України рішення щодо відчуження майна бази відпочинку „Софіївка" державного підприємства „Рубін" не приймались. Крім того прокурор подав суду письмову заяву від 12.09.2008 р. №2145 відповідно до якої просить визнати недійсною оспорювану мирову угоду ще й тому, що вона не затверджувалась судом.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги.

Відповідачі у письмових запереченнях на позов та їх представники у судовому засіданні проти позову заперечили. Їх заперечення вмотивовано тим, що за умовами оспорюваної угоди майно бази відпочинку не відчужувалось, а на час укладення цієї угоди майно бази взагалі було ліквідовано.

Суд, заслухавши прокурора, представників сторін, встановив наступне.

02 червня 2000 року між Затоківською селищною радою та Державним підприємством «Агат»Уманський центральний ремонтний завод (в/ч1731)-правопопередник першого відповідача був укладений договір на право тимчасового користування землею, відповідно до якого Затоківська селищна рада на підставі свого рішення № 273 від 10.05.2000 р. надає, а Уманський центральний ремонтний завод приймає в тимчасове користування земельну ділянку площею 4443 кв.м під розміщення бази відпочинку „Софіївка" на строк до 31.12.2000 р.

Наказом командира військової частини А1731 № 25 від 30.08.2000 р . з 01 листопада 2000 року було вирішено ліквідувати базу відпочинку „Софіївка" як окремий підрозділ.

Як вбачається з витягу з протоколу № 83 спільного засідання профспілкового комітету А-1435 та ради підприємства від 25.10.2000 р. було рекомендовано адміністрації підприємства передати базу відпочинку „Софіївка" в довгострокову оренду з метою виключення затрат на її утримання.

09 листопада 2000 р. Державним підприємством «Агат»та Приватним підприємством "Вік-Ас" був укладений договір № 998 оренди державного майна, що знаходиться в управлінні Міністерства оборони України, відповідно до якого другому відповідачу було передано в оренду нерухоме та індивідуально визначене майно бази відпочинку „Софіївка", що знаходиться на балансі в/ч А1731, про що свідчить акт приймання-передачі в оренду майна, що належить в/ч А1731 Міністерства оборони України, від 25.12.2000 р. та акт прийому-передачі окремого державного майна від 25.12.2000 р.

Відповідно до п. 2.2 договору оренди № 998 передача майна в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це майно. Орендна плата сторонами визначена в п. 3.1 договору та складає в розмірі 10713,43 грн. на рік без урахування індексу інфляції та податку на додану вартість. Пунктами 5.7, 5.24. 7.6 договору встановлено, що орендар вправі за власні кошти проводити реконструкцію та поліпшення орендованого майна на підставі окремої угоди з орендодавцем.

Додатковою угодою від 26.03.2001 р. сторони внесли зміни у назву договору від 09.11.2000 р. № 998 та п. 1 договору (предмет оренди). Так, згідно вказаної додаткової угоди від 26.03.2001 р. договір № 998 був перейменований у „Договір оренди індивідуального визначеного майна, придбаного за кошти трудового колективу підприємства". Предметом цього договору є оренда основних засобів та малоцінного майна, що знаходяться на балансі ДП „Агат" УЦРЗ МО України (в/ч А1731).

18.02.2002 р. сторонами був укладений та підписаний додаток до договору оренди № 998 від 10.11.2000 р., згідно якого сторони продовжили дію цього договору до 10.11.2015 р.

Рішенням Затоківської селищної ради № 1030 від 31.01.2002 року з урахуванням матеріалів Білгород-Дністровської районної інспекції екології та природних ресурсів (припис № 64 від 31.01.2002 р.), міської СЕС (постанова про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 30.01.2002 р.), Одеського обласного управління туризму щодо фактів грубого порушення діючого законодавства в області охорони навколишнього середовища, використання рекреаційних ресурсів було визнано недоцільним та заборонено функціонування б/в „Софіївка" з 01.02.2002 року і зобов'язано керівника бази відпочинку „Софіївка" звільнити земельну ділянку, яка використовується під розміщення вказаної бази відпочинку, в строк до 01.03.2002 року.

В той же час рішенням Затоківської селищної ради № 75 від 17.05.2002 р. був затверджений проект відведення земельної ділянки площею 0,443 га ПП „Вік-Ас" для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Софіївка»у Лиманському курортному районі смт. Затока в тимчасове користування на умові оренди терміном на 5 років та ПП „Вік-Ас" надано у тимчасове короткострокове користування на умовах оренди терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,443 га для експлуатації та обслуговування бази відпочинку „Софіївка" у Лиманському курортному районі смт. Затока.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були виконані ремонтно-будівельні роботи по реконструкції бази відпочинку „Софіївка", про що свідчить затверджений військовою частиною А1731 акт прийому виконаних робіт по реконструкції орендованого майна бази відпочинку „Софіївка" від 29.05.2002 р.

ІІриписом Державної санітарно-епідеміологічної служби м. Білгород –Дністровського за вих. № 67 від 05.06.2002 року було зобов'язано ПП. ..Вік-Ас" припинити роботи по підготовці б/в „Софіївка" для прийому відпочиваючих до надання оформлених в установленому порядку юридичних документів на право землекористування, надання проектної документації по вирішенню питань водопостачання та каналізування закладу, проведення його реконструкції.

17.07.2002 р. між Затоківською селищною радою та другим відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано за № 2434 та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу. Відповідно до вказаного договору Затоківська селищна рада на підставі свого рішення № 75 від 17.05.2002 р. надала в оренду другому відповідачу у тимчасове короткострокове користування на умовах оренди терміном на 5 років земельну ділянку площею 4430 кв.м, розташовану у Лиманському курортному районі смт. Затока, яка використовується для експлуатації та обслуговування бази відпочинку „Софіївка".

На підставі листа-замовлення ПП „Вік-Ас" від 04.04.2002 р. ВАТ „Одесцивільпроект" був підготовлений експертний висновок по обстеженню технічного стану будівельних конструкцій будинків та столової бази відпочинку, розташованої в смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області. Відповідно до вказаного експертного висновку будівельні конструкції дерев'яних будинків збірно-щитового типу та столова бази відпочинку мають фізичний знос більше 50% та не придатні для нормальної експлуатації за їх технічним станом. Доповненням до вказаного експертного висновку ВАТ "Одесцивільпроект" рекомендовано знос вказаних будівель.

На засіданні ради підприємства в/ч А1731 від 09.10.20002 р. була надана згода на ліквідацію майна бази відпочинку „Софіївка" у зв'язку з його фізичним зносом і непридатністю до подальшої експлуатації.

16.10.2002 р. між ДП „Агат" Уманського ЦРЗ МО України та ПП Вік-Ас" була укладена угода про списання та ліквідацію майна бази відпочинку «Софіївка»по договору оренди № 998 від 09.11.2000 р., відповідно до якої орендодавець виводить з експлуатації, списує та ліквідує будинки збірного типу в кількості 9 штук.

Також 16.10.2002 р. між ДП „Агат" Уманського ЦРЗ МО України„ та ПП «Вік - Ас»був укладений договір, відповідно до якого ДП „Агат" доручає, а ПП «Вік –Ас»зобов'язується виконати роботи, пов'язані з ліквідацією майна бази відпочинку «Софіївка»(9 будинків збірного типу). На виконання вказаного договору 05.11.2002 року між В/ч А 1731 та ПП «Вік-Ас" був підписаний акт прийому-передачі виконаних робіт по розібранню будинків збірного типу в кількості 9 шт., розташованих на б/в „Софіївка".

Наказом № 18 ПП „Вік - Ас" було змінено назву пансіонату „Софіївка'" на нову „база відпочинку „Сова" у зв'язку з виробничою необхідністю.

Рішенням виконавчого комітету Затоківської селищної ради № 241 від 25.12.2002 р. на підставі листа ПП „Вік-Ас" про перейменування бази відпочинку „Софіївка" на базу відпочинку „Сова", розташовану у Лиманському курортному районі смт. Затока, було вирішено внести зміни в облікові дані оздоровчих закладів Затоківської селищної ради.

До того ж приписом № 1355-01/04-03 від 23.04.2003 року Затоківської селищної ради вимагалося від ПП „Вік-Ас" усунути пошкодження б/в „Сова", які виникли внаслідок шторму зі сторони моря 20.04.2003 року, про що складений акт 21.04.2003 року, та провести реконструкцію приміщень і споруд згідно Генерального плану розвитку б/в „Сова" у відповідності з чинним законодавством України.

У зв'язку з вказаним приписом 25 квітня 2003 року між ПП ,.Вік-Ас" та МПП „Нормаль" був укладений договір на виконання робіт, згідно якого ПП „Вік-Ас" доручило, а МПП „Нормаль" зобов'язалось виконати відповідно до умов договору таку роботу: утилізацію майна, яке розташоване на базі відпочинку „Софіївка" („Сова") за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока Лиманський курортний район.

Також приписом № 1297-01/04 від 08.10.2003 року Затоківської селищної ради від ПП „Вік-Ас" вимагалося усунути пошкодження б/в „Сова", які виникли внаслідок шквального вітру 06.10.2003 року, про що складено акт 07.10.2003 року та провести реконструкцію приміщень і споруд згідно Генерального плану розвитку б/в „Сова" у відповідності з чинним законодавством України.

Як вбачається з акту прийому-передачі робіт від 12.11.2004 року МПП „Нормаль" були виконані, а ПП „Вік-Ас" прийняті такі роботи згідно договору на виконання робіт від 25 квітня 2003 року, а саме: утилізовано 11 будинків збірного типу, 4 будинки ДСО-1, 12 будинків КСО, збірно-щитова їдальня, господарське приміщення, будинок охорони, утилізовано внутрішнє та зовнішнє освітлення: утилізовані доріжки та тротуари: утилізовано (демонтовано) приміщення для відпочинку, утилізовано 3 пожежні ємкості, утилізована металева огорожа та ворота бази відпочинку та інше малоцінне та швидкозношуване майно. В результаті утилізації майна було отримано відходи на суму 21808.28 грн., які згідно накладної № 13 від 12.11.2004 року були передані МПП "Нормаль" в рахунок оплати робіт по договору на виконання робіт від 25 квітня 2003 року.

Також, як з'ясовано судом, протягом 2002-2003 рр. В/ч А 1731 була списана частина майна б/в „Софіївка" у зв'язку із значним зносом, непридатністю для подальшого користування, що підтверджується актами на списання основних засобів та актами на списання малоцінних та швидкозношуваних предметів.

29 січня 2008 р. відповідачами було укладено мирову угоду відповідно до пункту 1 якої другий відповідач відшкодував першому вартість нерухомого та індивідуально визначеного майна бази відпочинку «Софіївка»в сумі 120000 грн. Вказана мирова угода відповідно до п.3 є підставою для припинення та закриття всіх справ, сторонами у яких є відповідачі.

Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Одеської області від 22 вересня 2008 р. у справі №15-25/338-06-8815 за позовом Заступника прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ДП «Рубін»та приватного підприємства «Вік-Ас»про повернення майна бази відпочинку «Софіївка»було відмовлено у позові повністю.

Вказаним рішенням встановлено, що на території бази відпочинку „Сова" майно, яке було передано в оренду згідно договору оренди індивідуально-визначеного майна, придбаного на кошти трудового колективу № 998 від 09.11.2000 року, та акту прийому-передачі від 25.12.2000 року, було ліквідовано та списано в/ч А1731, тобто орендодавцем.

Крім того, як вбачається з тексу оспорюваної мирової угоди, її умови не передбачають передачі у власність майна бази відпочинку «Софіївка»а прокурором на підтвердження позовних вимог не подано суду доказів такої передачі.

Відповідно до приписів ст..ст. 11, 626, 627, 629 ЦК України ст..ст. 173, 174, 179 ГК України містять наступні приписи:

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Господарські зобов'язання можуть виникати:

з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

Відповідно до ст.. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши доводи прокурора та сторін, виходячи з приписів наведеного вище законодавства, суд приходить до висновку, що доводи прокурора, щодо невідповідності Закону оспорюваної мирової угоди з посиланням на те, що за її умовами фактично було відчужено державне майно, є лише його припущенням, яке суперечить фактичним обставинам справи.

Не може бути підставою визнання недійсною оспорюваної угоди також і те, що вона не затверджена судом, оскільки Господарський процесуальний кодекс передбачає таке затвердження лише у разі укладення мирової угоди сторонами судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                          К.І.Довгань