ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2008 р.

№ 43/284

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової І.Ю.,

суддів

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у

Печерському районі м. Києва

на постанову

господарського суду міста Києва від 7 серпня 2008 року

у справі

господарського суду

№ 43/284

міста Києва

за заявою

товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ремстройсервіс"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма-Ресурс"

про

визнання банкрутом

ліквідатор

Ванжула Я.В.

за участю представників сторін:

ДПІ у Печерському районі м. Києва Куракіна Ю.В.,

ліквідатора Ванжули Я.С.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Ремстройсервіс" (далі – ТОВ "Будівельна компанія "Ремстройсервіс") звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма-Ресурс" (далі –ТОВ "Сігма-Ресурс").

Ухвалою від 14 березня 2008 року за вказаною заявою порушено провадження у справі № 43/284 про банкрутство ТОВ "Сігма-Ресурс", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду міста Києва від 27 березня 2008 року ТОВ "Сігма-Ресурс" визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ванжулу Я.В.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 червня 2008 року постанову суду першої інстанції скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду міста Києва з вказівками відповідно до ст. 11112 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) більш повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам у підтвердження підстав для порушення провадження у справі за приписами ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон), і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне рішення.

Постановою суду першої інстанції від 7 серпня 2008 року (суддя Чеберяк П.П.) ТОВ "Сігма-Ресурс" визнано банкрутом, визнано вимоги ініціюючого кредитора в розмірі 3 300 грн., ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Ванжулу Я.В.

Не погоджуючись з вказаним процесуальним рішенням державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва (далі –ДПІ) подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а справу направити на розгляд до господарськорго суду міста Києва.

Касаційна скарга мотивована порушенням господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 1, 52 Закону, ст.ст. 33, 34, 43, ст. 11112 ГПК України.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сігма-Ресурс" порушено у порядку ст. 52 Закону.

Указана стаття встановлює особливості банкрутства відсутнього боржника.

В обґрунтування постанови суд першої інстанції послався на ст. 52 Закону та вказав, що оскільки боржник відсутній за своїм місцезнаходженням (довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі –Реєстр) від 23 червня 2008 року), нерухомого майна у боржника немає та заявлені вимоги ініціюючого кредитора документально підтверджені, є всі підстави для визнання ТОВ "Сігма-Ресурс" банкрутом (а.с. 57).

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів Вищого господарського суду України погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що скасовуючи постанову господарського суду м. Києва від 27 березня 2008 року про визнання боржника банкрутом суд касаційної інстанції у постанові від 24 червня 2008 року вказав на те, що ініціюючим кредитором на час звернення до суду не було надано суду доказів у підтвердження відсутності боржника за його місцезнаходженням, а акт державного виконавця (а.с. 15), доданий до заяви від 7 березня 2008 року про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сігма-Ресурс", не можна визнати належним доказом в підтвердження вказаної вище підстави для порушення провадження у справі про банкрутство.

Д о того ж, у постанові суду касаційної інстанції було зазначено про помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність боржника та його керівних органів за його місцезнаходженням на час порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Наведені обставини вбачаються з матеріалів справи і зокрема з витягу з Реєстру, який подано після визнання боржника банкрутом і з якого вбачається, що місцезнаходженням боржника є м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 15, та що станом на 15 квітня 2008 року, статус відомостей щодо боржника підтверджено (а.с. 23, 28).

Здійснюючи розгляд справи після скасування судом касаційної інстанції постанови про визнання боржника банкрутом, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. 11112 ГПК України, наведених вказівок не врахував, послався на те, що вимоги кредитора належно підтверджені, зокрема, актом державного виконавця і витягом з Реєстру станом на 23 червня 2008 року, у якому зазначено, що відомості про юридичну особу не підтверджені, і дійшов до висновку про наявність підстав для визнання боржника банкрутом і припинення його господарської діяльності.

При цьому, здійснюючи розгляд справи про банкрутство після скасування постанови про визнання банкрутом, суд першої інстанції не врахував доводів ДПІ про здійснення боржником підприємницької діяльності, вчасне звітування боржником і декларування своїх доходів.

Чинне законодавство про банкрутство пов’язує можливість відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ст. 52 Закону з доведенням обставин, які є особливими для банкрутства відсутнього боржника.

Посилаючись на вказану норму Закону суд першої інстанції належно не дослідив ознак особливості такого банкрутства і без достатніх правових підстав вважав доведеними вимоги ТОВ "Будівельна компанія "Ремстрой- сервіс" про визнання боржника банкрутом.

У разі наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 52 Закону, суд визнає боржника банкрутом та відкриває ліквідаційну процедуру, тобто продовжує рух справи про банкрутство, а за їх відсутності –припиняє провадження у справі з підстав передбачених ст. 40 Закону, ст. 80 ГПК України.

ДПІ у Печерському районі м. Києва в обґрунтування касаційної скарги вказує, що ТОВ "Сігма-Ресурс" звітує вчасно, за 2006-2007 роки товариством було подано декларації з податку на прибуток, що свідчить про ведення боржником фінансово-господарської діяльності зі значними оборотними коштами.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не виконав вимог закону щодо обов'язковості вказівок суду касаційної інстанції, зробив висновки про доведеність обставин, які не ґрунтуються на належних доказах і прийняв постанову, яку не можна визнати законною.

У зв’язку з наведеним зазначений судовий акт слід скасувати, направивши справу на розгляд до суду першої інстанції.

При подальшому розгляді справи суду слід врахувати наведене, дослідити наявність обставин для продовження провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сігма-Ресурс" за спрощеною процедурою відповідно до ст. 52 згаданого Закону, застосовуючи принципи оцінки доказів за їх належністю та допустимістю, а у випадку встановлення відсутності правових підстав для здійснення провадження за спрощеною процедурою, - прийняти рішення щодо можливості здійснення подальшого провадження у справі за загальною процедурою ведення справ про банкрутство за відповідними нормами права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва задовольнити.

Постанову господарського суду міста Києва від 7 серпня 2008 року у справі № 43/284 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий           І. Панова

Судді                                                                        А. Заріцька

Л. Продаєвич