ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

22.09.08                                                                                           Справа № 33/42

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя                                                            Бонк Т. Б.

судді                                                                                Бойко С. М.

Марко Р. І.

при секретарі Гунька О. П.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом –не з’явився

від відповідача за первісним позовом (скаржника) –не з’явився

від третьої особи –не з’явився

розглянув апеляційну скаргу ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна», с. Ожидів, Буський район, Львівська область б/н від 23.06.2008 р.

на рішення господарського суду Львівської області від 26.02.2008 р.

у справі № 33/42

за позовом ТзОВ «Карат», м. Новояворівськ, Львівська область

до відповідача ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна», с. Ожидів, Буський район, Львівська область

за участю третьої особи ТзОВ «Атем», м. Київ

про стягнення 19 700, 82 грн.

за зустрічним позовом ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна», с. Ожидів, Буський район, Львівська область

до відповідача ТзОВ «Карат», м. Новояворівськ, Львівська область

про стягнення 3 623, 13 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 26.02.2008 р. у справі № 33/42 задоволено первісний позов ТзОВ «Карат», м. Новояворівськ, стягнуто з ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна» 19 700, 82 грн. заборгованості, 201, 15 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в задоволенні зустрічного позову ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна»до ТзОВ «Карат»про стягнення 3 623, 13 грн. неустойки відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) –ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна»не здійснив оплати за надані послуги станом на 21.01.2008 р., коли згідно замовлення, яке є невід’ємною частиною контракту, замовник зобов’язувався оплатити послуги до 27.12.2007 р.

У своїй апеляційній скарзі відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) –ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна»просить дане рішення скасувати і прийняти нове, яким відмовити в задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задоволити, посилаючись на те, що згідно замовлення № 712299 від 12.12.2007 р., останній строк доставки вантажу визначений 18.12.2007 р., а позивач поставив товар 21.12.2007 р., що підтверджується товарно-транспортною накладною від 14.12.2007 р., чим порушив ст.ст. 526, 919 ЦК України. Апелянт зазначає, що простій автомобіля позивача на митниці мав місце не з вини відповідача, оскільки розмитненням вантажу займався вантажоодержувач, у зв’язку з чим підстави нарахування і стягнення штрафних санкцій відсутні.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 12.12.2007 р. ТзОВ «Карат»отримало від ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна»замовлення № 712299 (а. с. 19 –20) на перевезення вантажу за маршрутом м. Хумполець (Чехія) –м. Київ (Україна) за ціною перевезення 2 250 євро по курсу НБ України на дату прибуття вантажу на митне оформлення в країну отримувача та з умовою оплати послуги до 27.12.2008 р. після отримання оригіналу рахунку, актів виконаних робіт, податкової накладної, договору та підтвердженого одержувачем оригіналу CMR (товарно-транспортна накладна).

13.12.2007 р. між сторонами у справі укладено разовий контракт на перевезення вантажів автотранспортом в міжнародному сполученні, копія якого міститься в матеріалах справи (а. с. 16 –18).

14.12.2007 р. водій транспортного засобу ТзОВ «Карат»отримав вантаж та комплект міжнародних товарно-транспортних накладних CMR серії А № 005703 від 14.12.2007 р. (а. с. 21).

Згідно даних CMR, одержувачем вантажу є ТзОВ «Атем», тобто третя особа у справі за первісним позовом.

Відповідно до CMR серії А № 005703 від 14.12.2007 р. та попереднього повідомлення митних органів України № 100000010/2007/740925 від 16.12.2007 р., 16.12.2007 р. належний йому автомобіль з вантажем перетнув митний кордон України і прибув до пункту призначення –м. Київ 18.12.2007 р., про що свідчать відмітки Яворівської митниці від 16.12.2007 р. та Київської регіональної митниці про постановку під митний контроль такого від 18.12.2007 р. (а. с. 21).

Вантаж ТзОВ «Атем»отримало 21.12.2007 р., про що свідчить відповідна відмітка представника вантажоодержувача та печатка цього підприємства на CMR серії А № 005703 від 14.12.2007 р.

Як вбачається із матеріалів справи, претензій щодо комплектності, цілісності або строків доставки від вантажоодержувача –ТзОВ «Атем»чи посередника –ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна»на адресу перевізника –ТзОВ «Карат»не надходило.

25.12.2007 р., відповідно до п.п. 3.5 контракту, ТзОВ «Карат»направило на адресу ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна»документи, що засвідчують факт доставки вантажу.

Підтвердженням факту надання (виконання) послуги є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка (CMR) з відмітками відправника вантажу, перевізника, одержувача вантажу та митних органів (п. 3.5 контракту).

Відповідно до п.п. 3.1 контракту, замовник перераховує на рахунок перевізника вказану оплату, що приведена в заявці і є невід’ємною частиною контракту.

Згідно рядка 14 замовлення № 712299 від 12.12.2007 р. (а. с. 19), яке є невід’ємною частиною контракту, ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна»зобов’язувалося, відповідно до рядка 13 вказаного замовлення, перерахувати на рахунок ТзОВ «Карат»2 250 євро по курсу НБ України на день прибуття автомобіля під митне оформлення в країні отримувача вантажу, оплатити до 27.12.2007 р. після отримання оригіналу рахунку, актів виконаних робіт, податкової накладної, договору та підтвердженого одержувачем оригіналу CMR.

Станом на 18.12.2007 р., дату прибуття вантажу на митне оформлення у м. Київ, 100 євро за курсом НБУ становило 726, 8465 грн. (а. с. 25). Таким чином, вартість послуг перевізника на вказану дату становила 16 354, 04 грн.

У зв’язку з тим, що відповідач за первісним позовом не здійснив оплати за надані послуги, 21.01.2008 р. ТзОВ «Карат»направило претензію № 1 з вимогою сплатити заборгованість (а. с. 23), яка отримана ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна»24.01.2008 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 817837 (а. с. 24). Однак, дана претензія залишена без розгляду.

У матеріалах справи міститься замовлення № 712299 від 12.12.2007 р. (а. с. 19) з підписами та відбитками печаток сторін, в рядку 6 «Митний перехід, номер авто, телефон водія»якого вказано: Краківець / РЕНО ВС 90-46 ВС / ВС 3890 ХХ / Фішер Микола 7, а в рядку 11 «Строк доставки вантажу»- 17-18.12.2007 (по факту).

Разом з тим, у матеріалах справи міститься також замовлення № 712299 від 12.12.2007 р. (а. с. 67), на якому є лише підпис та відбиток печатки замовника, а підпису та відбитка печатки перевізника немає. Крім цього, в рядку 6 представленого відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом замовлення не вказано ні митного переходу, ні марки та номеру авто, ні водія та його контактного телефону, а в рядку 11 лише вказано 17-18.12.2007 р.

Відповідно до ч. «б»п.п. 2.2 п. 2 контракту, замовник (ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна») зобов’язаний забезпечити своєчасне і належне оформлення митних і товаротранспортних документів і ТІR –корнерів у пунктах завантаження і розвантаження.

Згідно п.п. 5.3 п. 5 контракту, максимальний нормативний простій на завантаження/розвантаження і оформлення митних товарно-транспортних документів становить 48 годин на території України та 24 години на території інших країн. За першу добу наднормативного простою, включаючи святкові та вихідні дні, замовник оплачує перевізнику штраф в сумі 505 грн., за кожну наступну добу простою штраф становить 1 010 грн.

Матеріалами справи встановлено, що автомобіль з вантажем прибув під митне оформлення 18.12.2007 р., а вантажоодержувач отримав його 21.12.2007 р. після належного оформлення всіх відповідних документів.

Враховуючи наведене, апеляційна інстанція, як і місцевий господарський суд, дійшла висновку, що ТзОВ «Карат»на виконання вимог контракту та замовлення своєчасно доставило товар до пункту призначення і автомобіль перебував під митним оформленням (розмитненням) та розвантаженням з 18.12.2007 р. по 21.12.2007 р., тобто 4 доби.

Як підтверджено матеріалами справи, ні вантажоодержувач –ТзОВ «Атем», ні замовник – ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна»не заявляли претензій перевізнику –ТзОВ «Карат»щодо комплектності, цілісності або строків доставки товару, що свідчить про належне виконання перевізником умов контракту та замовлення.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦУ України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у 7-денний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов’язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Враховуючи наведене, суд вважає, що за неналежне виконання відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) зобов’язань, позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) правомірно, згідно умов контракту та положень ст. 625 ЦК України, нараховано 1 341, 15 грн. пені, 490, 62 грн. 3 % річних, 1 515 грн. штрафу.

На час розгляду справи в апеляційній інстанції, ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна»доказів погашення заборгованості не надало.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з врахування всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст.ст. 99, 101 –105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Львівської області від 26.02.2008 р. у справі № 33/42 залишити без змін, апеляційну скаргу ТзОВ «Інтер Експрес Сервіс-Україна», с. Ожидів, Буський район, Львівська область –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                                      Бонк Т. Б.

Суддя                                                                                          Бойко С. М.

Суддя                                                                                          Марко Р. І.