ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 40/9

17.07.08

За позовом Державного підприємства завод "Арсенал"

до Державного підприємства "Український науково-технічний і впроваджувальний центр комплексного захисту інформації

про стягнення заборгованості.

Суддя: Пукшин Л.Г.

Представники:

Представники:

Від позивача: Єрмакова К.Ю. за дов. № 35/Д-79 від 17.10.2007р

Від відповідача: Процько В.І. посвідчення № 391 від 17.04.2007р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Держане підприємство «Завод Арсенал»(далі - Позивач) звернувся з позовними вимогами до Державного підприємства «Український науково-технічний і впроваджувальний центр комплексного захисту інформації (Державне підприємство Український центр «Безпека»(далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 18 962,77 грн., яка виникла у Відповідача внаслідок несплати орендних платежів, що нараховувалися Позивачем за новими орендними ставками, виходячи із додатку 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1846 від 27.12.2006 та ст. 118 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік».

Ухвалою суду від 12.05.2008 року порушено провадження у справі 40/9 та призначено розгляд справи на 27.05.2008.

Ухвалами суду розгляд справи відкладався на 10.06.2008 та 03.07.2008.

3 липня 2008 року в судовому засідання оголошувалась перерва до 17.07.2008 та зобов’язано Відповідача надати докази належного виконання договірних зобов’язань, а саме, платіжні доручення щодо сплати орендних платежів.

В судовому засіданні 17.07.2008 року представник Позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач надав суду витребуванні докази щодо належного виконання договірних зобов’язань стосовно оплати орендних платежів та проти позову заперечував повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем та Відповідачем 15 травня 2003 року укладено Договір № А/76-31-03 нерухомого майна, що належить до державної власності загальною площею 70,8 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Московська, 8 (далі Договір).

Згідно п. 10.1 Договору сторони домовилися, що Договір укладено строком на 3 роки (з 15.05.2003 по 15.05.2006). Додатковою угодою № 2 від 13.10.2003 термін дії Договору № А/76-31-03 за згодою сторін продовжено до 15.05.2012 року.

Порядок та умови сплати орендних платежів за користування орендованого майна визначено в п. 3 Договору.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує з посиланням на п.п. 3.1, 3.4. Договору, відповідно до яких «орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України… розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, зміни централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством»та положення ст. 118 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», згідно якої орендна плата за державне та комунальне майно визначається відповідно до її ринкової вартості у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до 1 січня 2007 року (крім договорів на оренду державного та комунального майна, укладених бюджетними установами, Пенсійним фондом України та його органами, а також щодо цілісних майнових комплексів), у шестимісячний термін підлягають обов'язковому перегляду відповідно до встановленої норми.

Крім цього, як стверджує Позивач, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2006 року № 1846 «Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна»були змінені орендні ставки за використання нерухомого державного майна, то, з метою усунення порушень положень зазначеної вище Постанови Кабінету Міністрів України, Позивачем було донараховано різницю в орендній платі в розмірі 18 962,77 грн. за період січень-грудень 2007року.

Позивач зазначає, що попереджав Відповідача про збільшення орендних ставок, направляв на адресу Відповідача вимогу погасити донараховану різницю в орендній платі та підписати додаткову угоду щодо зміни орендних ставок про що свідчать листи від 15.02.2008 № 84-7/15 та № 35-17/54. За твердженням Позивача, Відповідач зазначені попередження не взяв до уваги, додаткову угоду не підписав та, відповідно, не сплатив донараховану різницю в орендній платі, внаслідок чого у Відповідача виникла заборгованість у сумі 18 962, 77 грн. перед Позивачем.

Відповідач проти позову заперечує повністю. Зазначає, що за Договором Позивачем та Відповідачем були обумовлені всі істотні умови договору, в тому числі, і орендна плата. Так, за базовий місяць вона склала 1 701,08 грн. без ПДВ. Оскільки, ціна була визначена умовами Договору, то, відповідно, станом на сьогоднішній день зміни щодо збільшення орендної плати до основного Договору не вносилися а відтак, Відповідач стверджує про виконання договірних зобов’язань належним чином, в тому числі, щодо повної сплати орендних платежів та відсутності будь-якої заборгованості по Договору за період січень-грудень 2007 року. На підтвердження таких тверджень Відповідач надав суду докази про сплату орендної плати за вказаний період, а саме, платіжні доручення: № 6 від 18.01.2007; № 96 від 19.02.2007, № 50 від 19.03.2007, № 85 від 08.05.2007, № 92 від 30.05.2007 № 108 від 25.06.2007, № 130 від 27.07.2007, № 154 від 27.08.2007, № 180 від 19.09.2007, № 202 від 09.11.2007, № 220 від 26.11.2007 та № 270 від 24.12.2007. Орендна плата за наведеними вище платіжними дорученнями сплачувалася на підставі виставлених Позивачем рахунків-фактури.

Позивач в судовому засіданні підтвердив факт сплати орендних платежів за Договором № А/76-31-03 Відповідачем, та просить суд стягнути з Відповідача суму, яка була донарахована Позивачем з власної ініціативи з урахуванням нової орендної ставки виходячи із додатку 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1846 від 27.12.2006 та ст.. 118 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік».

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення надані сторонами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Керуючись ст. 42 ГПК України правосуддя у судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 36 ГПК України письмовими доказами є документи та матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до п. 3.1. Договору оренди нерухомого майна № А/76-31-03 від 15.05.2003, укладеного між Позивачем та Відповідачем, орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місять оренди лютий у сумі 1 701,08 грн.

Згідно з п. 3.4 Договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, зміни централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

У відповідності до п. 10.9 Договору у винятку будь-яких змін в законодавстві і не врегульовані цим Договором та в інших випадках, в цей Договір можуть вноситися зміни та доповнення окремими додатковими угодами, які мають однакову юридичну силу разом з Договором.

Відповідно до статті 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.

Керуючись ст. 286 ГК України зміна розміру орендної плати відбувається за погодженням сторін, а також в інших випадках передбачених законодавством.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом

Сторонами при укладенні Договору оренди нерухомого майна № А/76-31-03 визначено «розмір орендної плати може бути переглянутий на вимогу однієї із сторін в разі зміни методики її розрахунку».

Як стверджує, Позивач та встановлено судом, на момент розгляду даного спору, сторони (Позивач та Відповідач) не дійшли спільної згоди щодо зміни орендних ставок та не уклали жодних додаткових угод до Договору оренди нерухомого майна № А/76-31-03 стосовно зміни розміру орендної плати.

На твердження Позивача стосовно відмови Відповідача укласти додаткову угоду щодо зміни орендних ставок слід зауважити, що відповідно до змісту договору та зазначених норм законодавства відмова від прийняття пропозиції щодо внесення змін, чи доповнень не є порушенням умов договору, оскільки прийняття пропозиції, чи відмова від неї є правом сторони, а не обов’язком за договором.

Водночас чинне законодавство надає право сторонам у випадку недосягнення згоди щодо зміни чи розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ст.188 ГК України).

Згідно з приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на встановлені вище факти, та наявні у матеріалах справи докази, а також факт сплати Відповідачем орендних платежів за Договором № А/76-31-03, з яким погоджується і Позивач, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги Державного підприємства «Завод Арсенал»до Державного підприємства «Український науково-технічний і впроваджувальний центр комплексного захисту інформації (Державне підприємство Український центр «Безпека») про стягнення з Відповідача суму, яка була донарахована Позивачем з власної ініціативи з урахуванням нової орендної ставки виходячи із додатку 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1846 від 27.12.2006 та ст.. 118 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 42, 32, 36, 43, 82-85 ГПК України; ст.ст. 525, 651 ЦК України; ст.ст.180, 189, 286 ГК України, Господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Пукшин Л.Г.