ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 р.

№ 6/327-07-8567

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційного подання

Заступника прокурора Одеської області

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду

від 12.06.2008 р.

у справі

господарського суду Одеської області

за позовом

Прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров’я України та Одеської міської ради

до

1)          товариства з обмеженою відповідальністю "Берег-Стройінвест",

2)          Санаторію "Аркадія" Міністерства охорони здоров’я України

про

визнання інвестиційного договору недійсним

за участю представників сторін:

позивача: не з’явився,

відповідача 1: не з’явився,

відповідача 2: не з’явився,

прокурора ГПУ: Громадський С.О. за посв. від 10.02.2005р. № 76

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Міністерства охорони здоров’я України звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Берег-Стройінвест" та Санаторію "Аркадія" Міністерства охорони здоров’я України про визнання недійсним інвестиційного договору на реконструкцію існуючих корпусів санаторію "Аркадія" і будівництво нового корпусу на 300 місць від 16.07.2003р., укладеного між ТОВ "Берег-Стройінвест" і Санаторієм "Аркадія" Міністерства охорони здоров`я.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.02.2008р. у справі № 6/327-07-8567 позов задоволено.

Інвестиційний договір на реконструкцію існуючих корпусів санаторію "Аркадія" і будівництво нового корпусу на 300 місць від 16.07.2003р., укладений між ТОВ "Берег-Стройінвест" і Санаторієм "Аркадія" Міністерства охорони здоров’я визнано недійсним з моменту його укладення на майбутнє.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2008 р. у справі № 6/327-07-8567 рішення господарського суду Одеської області від 04.02.2008р. у даній справі скасовано. В позові відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, заступник прокурора Одеської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому просить постанову скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі, мотивуючи скаргу порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

Розпорядженням заступника Голови судової палати з розгляду спорів, пов’язаних з державним регулюванням економічних відносин від 14.10.2008р. №02-12.2/452 суддю Полянського А.Г. замінено на суддю Костенко Т.Ф.

Позивач та відповідачі не скористались своїм процесуальним правом на участь у засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним касаційне подання задовольнити, враховуючи наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16.07.2003р. поміж санаторієм "Аркадія" Міністерства охорони здоров’я України та ТОВ "Берег-Стройінвест" було укладено інвестиційний договір на реконструкцію існуючих корпусів санаторію "Аркадія" і будівництво нового корпусу на 300 місць, згідно з яким інвестор за рахунок власних та залучених коштів здійснює фінансування об’єкту "реконструкція з розширенням санаторію "Аркадія" (об’єкт) згідно затвердженої замовником проектно-кошторисної документації, та витрат замовника, пов’язаних з цим об’єктом. Сума інвестицій складає 30000000 грн.. Після введення в експлуатацію Об’єкту замовник передає інвестору частину спальних корпусів, які можуть використовуватися як житло, в кількості, визначеній договором.

За умовами п.5.3. вказаного інвестиційного договору після введення в експлуатацію об’єкта замовник отримує реконструйовані корпуси №№ 4, 5, 6, 7, корпус приймального відділення, харчовий блок із столовою, пральнею, котельною, загальною площею 10000 кв.м., збудований спальний корпус на 300 місць, загальною площею 5000 кв.м і бере їх на баланс санаторію.

Відповідно до п.5.4. інвестиційного договору інвестор отримує у власність збудовані три корпуси для сімейного відпочинку, які можуть використовуватися як житло, загальною площею не більше 45000 кв.м і прибудинкову територію, визначену у встановленому порядку, також інвестор має право побудувати на відведеній земельній ділянці автомобільні гаражі в кількості 80 одиниць.

Статтею 51 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об’єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об’єктів стаціонарної рекреації - належать до земель рекреаційного призначення.

Відповідно до вимог ст. 52 ЗК України на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкодити використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

Статтею 19 ЗК України землі розподілені по категоріям за основним цільовим призначенням. При цьому землі житлової та громадської забудови (пункт «б»частини 1 вказаної статті) та землі рекреаційного призначення (п. «ґ»частини 1 вказаної статті) - віднесено до різних категорій земель.

Відповідно до пункту «б»статті 21 ЗК України - порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними угод щодо земельних ділянок.

Земельна ділянка, розташована за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 40, зайнята будівлями спальних корпусів, корпусу приймального відділення, харчовим блоком зі столовою, пральнею, котельнею та іншими будівлями санаторію «Аркадія», отже, як зазначає місцевий господарський суд, відповідно до ст.51 ЗК України відноситься до земель рекреаційного призначення як земельна ділянка, що зайнята територіями будинків відпочинку, пансіонатів та інших аналогічних об’єктів.

Крім того судом 1-ї інстанції встановлено, що на вказаній земельній ділянці знаходяться зелені насадження, що підтверджується охоронним зобов’язанням про те, що об’явлений на підставі рішень облвиконкому від 18.0.5.1072р. №234 та від 02.10.1884р. №493 державний парк –пам’ятник садово-паркового мистецтва обласного значення площею 15га було надано під охорону та збереження санаторію «Аркадія».

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин відноситься зокрема: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності тощо.

Як встановлено місцевим господарським судом, земельна ділянка, розташована за адресою: Французькому бульвару, 40, санаторію «Аркадія», ні у власність, ні у користування уповноваженим органом, Одеською міською радою, відповідачу 2 не надавалась і повноваженнями щодо розпорядження земельною ділянкою, яка відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Одеси останній наділений не був.

Разом з тим, відповідно до п. 2.1.7 спірного договору, санаторій «Аркадія» прийняв на себе зобов’язання по відчуженню відповідної земельної ділянки ТОВ "Берег-Стройінвест" та додатком №3 до договору визначив схему земельної ділянки, яка передається відповідачу 1 для будівництва трьох житлових багатоповерхових будинків та споруд для їх обслуговування.

Відповідно до ч.1 ст. 48 ЦК УРСР в редакції 1963р., який діяв на момент укладення спірного договору, недійною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

За таких обставин, враховуючи встановлене та приписи зазначених норм матеріального права, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позову з підстав невідповідності умов спірного договору вимогам закону.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом дана належна юридична оцінка обставинам справи, порушень норм матеріального та процесуального права не вбачається, судове рішення відповідає чинному законодавству України та обставинам справи з огляду на що, твердження господарського суду апеляційної інстанції про неповне з’ясування судом 1-ї інстанції обставин щодо чинності умов спірного договору є безпідставними.

Отже, враховуючи наведене, колегія вважає, що апеляційним господарським судом при вирішенні даного спору були неправильно застосовані норми матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови із залишенням рішення місцевого господарського суду в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2008 р. у справі № 6/327-07-8567 скасувати.

Рішення господарського суду Одеської області від 04.02.2008р. у справі № 6/327-07-8567 залишити в силі.

Головуючий суддя          : В.С. Божок

Судді: Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко