ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2008                                                                                Справа №17/91

час прийняття 11 год 30 хв.

м. Полтава

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Магіка ЛТД" ,м.Полтава

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві, м.Полтава

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/2/2 від 21.12.2004р.

Суддя Ю.О. Коршенко

секретар Н.С.Кобець

Представники:

від позивача: Кириченко Г.В. дов. б/н від 09.11.2006р.

від відповідача: Орлова М.Є. дов. №1032/9/10-122 від 28.01.2008р.

Суть спору: Розглядається позов товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Магіка ЛТД" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві про визнання нечинною другої податкової вимоги ДПІу м.Полтаві №2/74 від 30.01.2003р., нечинною рішення ДПІ у м.Полтаві №123 від 14.04.2003р. про стягнення коштів та продаж активів платника податків в рахунок погашення податковго боргу, визнання недійсним акту опису активів № 9/04 від 16.02.2004р.

Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягає, посилаючись на невідповідність вимогам законодавства другої податкової вимогита неправомірне винесення рішення начальником ДПІ ум.Полтаві №132 про стягнення коштів та продаж активів платника податків ита акту опису активів №9/04 від 16.02.2004р.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує з мотивів викладених у запереченні на позовну заяву від 26.06.2007р., а саме на пропущення строку давності звернення до суду відповідно до спеціального закону з питань оподаткування.

Розглянувши матеріали справи заслухавши представників сторін, суд встановив:

29.10.2002р. ДПІ у м.Полтаві було сформовано першу податкову вимогу №1 1689 від 29.10.2002р. у зв"язку з несплатою товариством протягом граничного строку сплати узгодженої суми податкого зобов"язання з податку на прибуток в розмірі 261,00 грн.

30.01.2003р. податковий орган виніс другу податкову вимогу №2/174 від 30.01.2003р., яку товариство отримало 08.02.2003р. під розписку на суму податкового боргу 169,28 грн. комунального податку та пені з податку на прибуток підприємств в сумі 8 ,22 грн.

В рахунок погашення узгодженої суми податкового боргу 14.04.2003р. начальник ДПІ виніс рішення №123 про стягнення коштів та продаж інших активів, що перебувають у власності платника податків ТОВ фірми "Магіка - ЛТД", а також тих активів права власноті на які він набуде у майбутньому.

На виконання вказаного рішення податковим керуючим було складено Акт опису активів №9/04 від 16.02.2004р., відповідно до якого було описано і визначено для продажу з метою погашення податкового боргу в сумі 177,50 грн. майно позивача - насоси бурові УНБ - 600 в кількості 2 шт., на суму 84 000 грн.

У позовних вимогах позивач посилається на відсутність законних підстав для винесення другої податкової вимоги, оскільки першу податкову вимогу товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Магіка - ЛТД" не отримувало, а відповідно на відсутність підстав для прийняття рішення ДПІ у м.Полтаві від 14.04.2003р.№123р., та складення Акту опису активів №9/04 від 16.02.2004р.

В своїх запереченнях відповідач обгрунтував вчинені ним дії, що оспорюються позивачем, віповідно до норм чинного законодавства.

Пп.6.2.4. п..2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під роззписку а бо надіслано листом з повідомленням про вручення. Так, податковим органом було надіслано першу податкову вимогу на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 08.02.2003р. податкову вимогу було отримано директором, про, що свідчить підпис на корінці другої податкової вимоги ( копія в матеріалах справи).

З дати виникнення податкової застави активи підприємства із застави не виходили, податковий бог підприємством не погашався.

Перша податкова вимога була складена відповідно до Акту перевірки №339 від 16.06.2002р. Вимога виставлена по податку на прибуток на суму 261,00 грн.. Рішення, що винесено на підставі Акту на суму 340,00 грн. включає штрафну санкцію за несвоєчасне податння податкової звітності по податку на прибуток.

Відповідно до наданих представниками сторін матеріалів справи комунальний податок підприємства виник в січні 2003р. на суму 169,28 грн., на момент складення Акту перевірки від 07.05.2005р. не був погашений. Вказаний борг по податку ввійшов в другу податкову вимогу. Отже, друга податкова вимога містить борг по комунальному податку в розмірі 169,28 грн.( з врахуванням переплати).

Відповідно до п.п. 6.4.1 а),п.6.4, ст.6 податкові вимоги ввжаються відкликаними, якщо сума податкового зобов"язання або податкового боргу, а також пені та штрафних санкцій самостійно погашається платником податків . . ." Враховуючи несплачену позивачем пеню по податку на прибуток 8,22 грн. її сума в автоматичному режимі переходить до суми другої податкової вимоги та становить 177,50 грн.

Свої основні заперечення податковий орган грунтує на закінченні строків позовної давності.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Загальна позовна давність, передбачена ст. 257 ЦК України, встановлюється у три роки.

День коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод та інтересів в нашому випадку слід вважати день отримання першої податкової вимоги 08.02.2003р., про що свідчить підпис на копії корінця податкової вимоги.

Спеціальний закон з питань оподаткування, Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлює загальний термін в розмірі - 1095 днів.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за

умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Магіка ЛТД" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві про визнання нечинною другої податкової вимоги ДПІу м.Полтаві №2/74 від 30.01.2003р., нечинною рішення ДПІ у м.Полтаві №123 від 14.04.2003р. про стягнення коштів та продаж активів платника податків в рахунок погашення податковго боргу, визнання недійсним акту опису активів № 9/04 від 16.02.2004р. задоволенню не підлягають

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 94, 158-163 та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                     Ю.О. Коршенко