27.10.08 У К Р А Ї Н А
Г О С П О Д А Р С Ь К И Й С У Д
Чернігівської області
проспект Миру , 20                                                                                           тел. 7-99-18
РІШЕННЯ

27 жовтня 2008 р.                                                                                справа № 2/130

За позовом:          товариства з обмеженою відповідальністю „НіжинТеплоМережі”, м. Ніжин,

вул. Глібова, 1

до                    дочірнього підприємства державного комунального підприємства

„Комунальний ринок” критий ринок „Прогрес”

м. Ніжин, вул. Шевченка, 21

3-і особи без самостійних вимог на стороні відповідача

приватні підприємці Дмитрієва Олена Анатоліївна, м. Ніжин, вул.

Шевченка, 21,

Лінник Анатолій Валерійович, м. Ніжин, вул. Шевченка, 21

Латарія Світлана Валентинівна (м. Ніжин, вул. Шевченка, 21б

акціонерне товариство закритого типу „Чернігівмобілтелеком”, м. Ніжин, вул. Шевченка, 21а,

товариство з обмеженою відповідальністю „Інтерфарма-Київ”, м. Ніжин, вул. Шевченка, 21.

про          стягнення 38224,48 грн.

Суддя Михайлюк С.І.

Представники сторін:

Від позивача: юрисконсульт Кіфік О.М.

Від відповідача: уповноважений представник Куровський В.В.

Від 3-х осіб:           не з’явилися

Заявлено позов про стягнення з відповідача, згідно з договором № 070 від 16.01.2004р., заборгованості за надані послуги з теплопостачання у сумі 37516,44 грн. за період з 01.01.2008р. по 30.04.2008р., 523,33 грн. пені, 184,71 грн. 3% річних.

Відповідач подав письмові заперечення. Вказує, що до його теплових мереж приєднані інші споживачі: ПП Латарія С.В., ТОВ „Інтерфарма-Київ”, АТЗТ „Чернігівмобілтелеком”, ПП Лінник А.В., ПП Дмитрієва О.А., позивачем з ними укладені договори на теплопостачання, жоден з цих споживачів не має індивідуальних приладів обліку спожитої енергії, вказані споживачі мають сплачувати за спожите тепло на підставі тарифів відповідно до опалювальних площ. Відповідач вважає, що за спожиту теплову енергію має сплачувати грошову суму, що є різницею між вартістю всього обсягу спожитої теплової енергії, яка облікована на межі споживання лічильником теплової енергії, та вартістю теплової енергії, отриманої споживачами, приєднаними до теплових мереж позивача, яка має бути обрахована відповідно до тарифів, встановлених рішенням виконкому Ніжинської міської ради від 18.10.2007р. № 487. Відповідач зазначає, що загальний обсяг поставленої позивачем теплової енергії в період січень-квітень 2008р. складає 159,68 Гкал, нарахування для сплати коштів за опалення 10,45 кв.м. за тарифами при відсутності лічильника є такими, що не відповідають умовам договору. Відповідач визнає суму заборгованості у розмірі 24416,33 грн.

Дослідивши матеріали, суд

в с т а н о в и в:

16.01.2004р. між сторонами укладено договір № 70 на постачання теплової енергії, відповідно до п. 1.1. якого постачальник (позивач у справі) зобов’язався виробляти і постачати споживачу (відповідач у справі) теплову енергію об’єктам, які перераховані у додатку № 1 до договору, а споживач зобов’язався сплачувати за одержану теплову енергію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника за затвердженими тарифами (цінами) в термін, передбачений договором.

Договір укладений на строк з 01.01.2004р. по 31.12.2004р. та вважається щорічно пролонгованим, якщо за місяць до закінчення строку не надходить заява однієї із сторін про відмову від діючого договору (п. 10.1.) Оскільки до справи не надано відповідних заяв, суд дійшов висновку про чинність цього договору у 2008році.

Згідно з додатком № 1 до договору площа опалювального об’єкту в м. Ніжині по вул. Шевченка, 21 з 01.11.2004р. становить 4285,57 м.кв., що встановлено і постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2008р., якою залишене без змін рішення господарського суду Чернігівської області від 29.01.2008р. у справі № 14/298/29(12/292) між цими ж сторонами.

В силу ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до п. 2.2.10. договору споживач зобов’язався щомісячно здійснювати розрахунки за всю спожиту теплову енергію згідно з тарифами шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника після отримання рахунку на оплату. У випадку відсутності рахунку до 10 числа наступного місяця споживач зобов’язаний повідомити про це постачальника. При невиконанні цієї вимоги вважається, що споживач отримав рахунок на оплату спожитої теплової енергії.

Сторони досягли згоди, що споживач, який має прилади обліку щомісячно надає постачальнику звіт про фактичне споживання теплової енергії в термін, передбачений додатком № 1 (п. 4.2.), остаточний розрахунок здійснюється на підставі даних про фактичний обсяг спожитої теплової енергії (за звітний місяць) до 10 числа місяця, наступного за звітнім (п. 5.5.3). Розрахунковим періодом вважається з 20 числа попереднього місяця до В додатку до договору сторони визначили, що розрахунки проводяться згідно встановленого лічильника тепла, довідку за спожите тепло необхідно подавати до 20 числа кожного місяця в письмовій формі, при відсутності довідки або виходу з ладу лічильника –розрахунок згідно договору.

З рішення господарського суду Чернігівської області від 29.01.2008р. у справі № 14/298/29(12/292) вбачається встановлення лічильника теплової енергії на вводі в приміщення відповідача та прийняття його в експлуатацію.

Отже, відповідач має розраховуватися з позивачем за фактично спожите тепло, обсяг якого визначається за відповідним лічильником.

Додатком № 1 до договору № 70 від 16.01.2004р. передбачено, що з 01.09.2003р. абонентна (щомісячно на протязі року) –0,40 грн./м.кв.; згідно показників лічильників на протязі опалювального періоду за 1 Гкал –80,3 грн., за 1 м.кв. –3,0грн.

Матеріалами справи підтверджується, що теплова енергія, яка надходить для користування ПП Латарія С.В., ПП Лінник А.В., ПП Дмитрієва О.А., ТОВ „Інтерфарма-Київ”, АТЗТ „Чернігівмобілтелеком” обліковується за лічильником позивача (заперечення на позовну заяву відповідача, а.с. 121-123, додаткові пояснення по справі позивача, а.с.119, 120, пояснення представника позивача у судовому засіданні 14.08.2008р., а.с. 35).

Позивачем з третіми особами укладені договори на постачання теплової енергії.          Згідно з додатком № 1 до договору договору № 830 від 16.10.2007р. опалювальна площа ПП Дмитрієвої О.В. в м. Ніжині по вул. Шевченка, 21 становить 24м.кв., ПП Лінника А.В. в м. Ніжині по вул. Шевченка, 21 –37 кв.м.(додаток № 1 до договору № 43 від 16.10.2007р.), АТЗТ „Чернігівмобілтелеком” в м. Ніжині по вул. Шевченка, 21а –105,1 кв.м.(додаток № 1 до договору № 243 від 16.10.2006р.), ТОВ „Інтерфарма-Київ” в м. Ніжині по вул. Шевченка, 21 –111,5 кв.м (додаток № 1 до договору № 400 від 16.01.2004р.)., ПП Латарія С.В. в м. Ніжині по вул. Шевченка, 21б –130,8кв.м. (додаток № 1 до договору № 244 від 16.10.2006р.). Всього опалювальна площа третіх осіб в м. Ніжині по вул. Шевченка, 21, спожитий обсяг тепла по якій обліковується лічильником позивача, становить 408,4 кв.м.           Додатками до договорів передбачено, що розрахунки за відпущене тепло проводяться згідно показів встановленого тепло лічильника на будівлю.

Позивачем виставлені рахунки № 70 від 30.04.2008р., від 31.03.2008р., 29.02.2008р., 31.01.2008р.

Суд дійшов висновку про обов’язок відповідача сплатити кошти за одержану теплову енергію пропорційно опалювальній площі, виходячи з обсягу спожитої теплової енергії, що зафіксований лічильником.

Загалом же опалювальна площа становить 4693,97 кв.м. (4285,57 кв.м.+ 408,4 кв.м.).

Як вбачається з розрахунку (а.с. 145) позивачем здійсненні нарахування боргу пропорційно фактичному споживанню, виходячи з опалювальної площі та показань лічильника. Проте, позивачем невірно зазначена займана площа інших споживачів –347, 4 кв.м. У цій справі встановлено, що опалювальна площа третіх осіб становить 408,4кв.м. Позивачем здійснений розрахунок, виходячи з займаної площі відповідача у розмірі 3855,4 кв.м. За відсутності відповідного клопотання позивача суд не вправі використовувати для розрахунку більший розмір площі, ніж зазначений позивачем.

Нарахування позивачем до сплати відповідачеві коштів за опалювання 10,45 кв.м. за тарифом 9,45 грн. за кв.м. є безпідставним, оскільки такі нарахування передбачені рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11.10.2007р. при відсутності лічильника.

Виходячи з зазначеної позивачем опалювальної площі відповідача у розмірі 3855,4кв.м., обсягу спожитої теплової енергії, зазначеного в довідках відповідача з урахуванням довідки позивача від 06.10.2008р., суд дійшов висновку, що відповідач має оплатити вартість спожитої теплової енергії у наступному розмірі: за січень 2008р. –17014,32 грн., лютий 2008р. –16383,42грн., березень 2008р. –9346,93грн., квітень 2008р. –4194,61грн.

Згідно з ст. 275 ГК України відповідач зобов’язаний оплатити прийняту теплову енергію. Стаття 193 ГК України (ч.ч. 1,7) встановила, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідачем 12.02.2008р. та 22.02.2008р. сплачено 12000грн. та 3000грн. за січень 2008р. (розрахунок суми боргу, а.с. 145). Заборгованість, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача, становить 31839,28грн.

Відповідно до ст. 230 ГК України за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити штрафні санкції (неустойка, штраф. пеня).

Пунктом 5.7. договору № 70 від 16.01.2004р. сторони передбачили обов’язок споживача, у разі порушення ним п. 5.3.3. (щодо остаточного розрахунку до 10 числа місяця, наступного за звітним), сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від належної до сплати суми за кожний день прострочення. Тобто останнім днем оплати є 9 число місяця наступного за звітнім, а у разі не оплати прострочення відповідача наступає 10 числа такого місяця.

Згідно з ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховую, що останнім днем строку оплати є 9 число наступного за звітнім місяця, частину 5 ст. 254 ЦК України (якщо останній день строку припадає на вихідний , святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день), порядок нарахування, приведений позивачем у розрахунку (а.с. 11), розмір пені та 3% річних становить 362,32 грн. та 127,87 грн. відповідно.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково. З відповідача на користь позивача слід стягнути 31839,28грн. боргу, 362,32 грн. пені та 127,87 грн. 3%річних. В решті позовних вимог слід відмовити. Судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене, а також керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства „Критий ринок „Прогрес” державного комунального підприємства „Комунальний ринок” (м. Ніжин, вул. Шевченка, 21, код 32170395, р/р 5716 в ПІБ м. Ніжина, МФО 353434) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „НіжинТеплоМережі” ( м. Ніжин, вул. Глібова,1 код 32750668, р/р 1650 в ВАТ „Банк „Демарк”, МФО 353575) 31839,28грн. боргу, 362,32 грн. пені та 127,87 грн. 3%річних, 323,29 грн. держмита, 99,8грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Суддя                                                             С.І. Михайлюк