ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2008 Справа № 4/179

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Чохи Л.В. (доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.

при секретарі судового засідання: Врони С.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Бондар Н.Ф. директор, наказ №1 від 01.07.97;

від позивача: Підопригора В.І. приватний підприємець, довіреність №б/н від 20.09.08;

від відповідача: Мунтян В.В. директор, паспорт серії ЕА №176187 від 08.10.96;

від відповідача: Бессараб О.А. представник, довіреність №8 від 10.03.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства “Любава”, м. Олександрія Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2008 р. у справі №4/179;

за позовом повного товариства “Вибор”, м. Олександрія Кіровоградської області

до відповідача приватного підприємства “Любава”, м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 125 300, 00 грн.

за зустрічним позовом приватного підприємства “Любава”, м. Олександрія Кіровоградської області

до повного товариства “Вибор”, м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 109 953, 00грн,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2008р. повне товариство “Вибор” звернулося в господарський суд Кіровоградської області до приватного підприємства “Любава” з позовом про стягнення збитків у сумі 125 300 грн, мотивуючи вимоги тим, що під час користування майном відповідача позивач поніс витрати на його утримання і ремонт у сумі 125 335, 67 грн. (а. с. 3 –5 т. 1)

13.06.2008р. приватне підприємство “Любава” звернулося до суду з зустрічним позовом про стягнення з повного товариства “Вибор” шкоди і упущеної вигоди у сумі 109 953 грн. При цьому підприємство посилається на те, що товариство вивезло із його приміщення належне йому металеве обладнання на суму 109 953 грн. (а. с. 1 –2 т. 2)

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2008р. (суддя Хилько Ю.І.) в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено. (а. с. 131 –139 т.2)

01.09.2008р. Дніпропетровським апеляційним господарським судом порушено провадження за апеляційною скаргою приватного підприємства “Любава”, в якій апелянт просить рішення в частині відмови йому в задоволенні позовних вимог скасувати і прийняти нове рішення про стягнення на його користь 109 953 грн. При цьому підприємство посилається на слідуючі доводи:

·          устаткування є невід’ємною частиною цеху;

·          згідно актів банку проведено демонтаж устаткування;

·          приватне підприємство “Любава” зверталося в правоохоронні органи для захисту свого майна.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно договору купівлі –продажу частини майнового комплексу ремонтно –механічного заводу від 19.12.2003р. між гр. Брюм Ю. М. (продавець) та приватним підприємством “Любава” (покупець) підприємство купило частину цілісного майнового комплексу ремонтно –механічного заводу, а саме цех –майстерню, що позначений літерою “Б”, склад, що позначений літерою “З” загальною площею 1 611, 3 м2, огорожу і замощення загального користування, що складає 6/25 частини ідеальної частки, і знаходиться на земельній ділянці загального користування площею 18 736 м2 за адресою: Звенігородське шосе №14, м. Олександрія Кіровоградської області. Інвентаризаційна оцінка частини цілісного майнового комплексу ремонтно –механічного заводу, яка відчужується згідно довідки Олександрійського МБТІ за №3602 від 05.12.2003р. складає 238 771 грн. Вказане приміщення продано на 40 000 грн, які покупець сплатив продавцю до підписання цього договору. Договір посвідчено приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменко В. Ю. (а. с. 22 т. 1)

Позивач вважає, що на підставі вказаного договору йому у власність перейшло разом з приміщенням цеху –майстерні і складу кран електричний однобалочний опірний вантажопід’ємністю 5 тон риночною вартістю 95 177 грн, електротельфер грузопід’ємністю 3 тони риночкою вартістю 4 410 грн, електротельфер вантажопід’ємністю 2 тони риночкою вартістю 3 600грн, кран - балка вантажопід’ємністю 0,5 тони риночною вартістю 5 625 грн, вентиляція Ф 300 мм риночною вартістю 1 141 грн, а всього на 109 953 грн.

З метою визначення переліку майна, що продавалось позивачеві згідно означеного договору судовою колегією була витребувана із Олександрійського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації довідка –характеристика №002015 від 05.12.2003р, згідно якої вартість всього майна складає 994 880 грн, із якою за даною угодою були відчужені будівлі літ “Б” - “З”, огорожа та заміщення загального користування вартістю 238 771 грн, що складає ідеальну частку 6/25. (а. с. 87 т. 2)

Отже, ні в договорі купівлі –продажу ні в довідці –характеристиці, за якою відчужувалась частина цілісного майнового комплексу спірне майно не значиться. Інших правоустановчих документів, які б підтвердили право власності позивача на спірне майно, останнім не надано.

Судова колегія не може прийняти як доказ експертний висновок Кіровоградської регіональної торгово –промислової палати від 31.08.2006р, так як пояснили представники приватного підприємства “Любава” на фотографіях, прикладених до експертного висновку, спірне майно: кран електричний однобалочний 5 тон, електротельфер 3 тони, електротельфер 2 тони, кран –балка 0,5 тон, вентиляція Ф 300 мм відсутні. (а. с. 60 –67 т.2)

Згідно постанови ВДСБЕЗ Олександрійського МВ УМВС України в порушенні кримінальної справи по матеріалам перевірки заяви директора приватного підприємства “Любава” Мунтяна В.В. про пошкодження належного йому майна відмовлено за відсутністю ознак складу злочину. (а. с. 121 т. 2)

За змістом статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі –продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити певну грошову суму.

Згідно з частиною 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В підтвердження права власності на спірне устаткування підприємство договору купівлі –продажу або іншого правоустановчого документу суду не надало.

Як вбачається із договору купівлі –продажу від 19.12.2003р. приватне підприємство “Любава” придбало тільки частину цілісного майнового комплексу ремонтно –механічного заводу, а саме приміщення цеху –майстерні і складу, а також огорожу і замощення загального користування за 40 000 грн. Відомості про те, що за даним договором набувалось ще й право власності на спірне устаткування вартістю 109 953 грн. в договорі відсутні.

За таких обставин, коли доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону і не підтверджені матеріалами справи, рішення господарського суду слід залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 101 –103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства “Любава” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.08.2008р. у справі №4/179 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий                                                              Л.В. Чоха

Судді: І.А. Сизько

І.В. Тищик

Постанову виготовлено 29.09.2008р.