ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32 ____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.07.08
Справа № 15/21пд

За позовом

Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Кремінна Луганської області

до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Рубіжне Луганської області

про розірвання договору оренди
майна, звільнення будівлі магазину та стягнення 53970 грн.

Колегія у складі суддів:

Пономаренко
Є.Ю. - головуючий

Седляр О.О.,
Яресько Б.В.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_3, представник
за довіреністю НОМЕР_1 від 18.08.07;

від
відповідача - ОСОБА_4., представник за довіреністю НОМЕР_2 від 14.11.07.

До початку слухання справи по суті не
заявлено вимогу про фіксування  судового
процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку з чим
відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України
таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору:
позивачем заявлені вимоги:

-          розірвати договір майна-будівлі
магазина, розташованого за адресою: м. Кремінна Луганської області, вул.
Комсомольська буд. 3, від 31.03.06;

-          зобов'язати ОСОБА_2. звільнити
будівлю магазина і повернути її позивачу;

-          стягнути з ОСОБА_2. на користь
позивача орендну плату в сумі 53 970 грн.

Позивач надав уточнення до позовної
заяві, де першу позовну вимогу виклав у наступній редакції:

-          розірвати договір оренди майна
- будівлі магазину, розташованого за адресою: м. Кремінна Луганської області,
вул. Комсомольська буд. 3, від 31 березня 2006 року, укладений між позивачем та
приватним підприємцем ОСОБА_2.

Уточнення подано у зв'язку з
допущеною друкарською помилкою при викладенні позовних вимог в позовній заяві,
а саме після слова «договір»було пропущено слово «оренди».

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав наведених у відзиві на позовну заяву та поясненнях по справі.

Клопотання позивача про зупинення
провадження у даній справі до вирішення спору у справі №15/25пн судом відхилено
виходячи з наступного. Спір у справі №15/25пн між тими ж сторонами на даний час
вже розглянуто з прийняттям рішення від 25.04.2008р. Дане рішення набрало
законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
додатково надані документи, вислухавши представників сторін, дослідивши
фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню в частині звільнення спірної будівлі, а у решті
позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного.

Між позивачем - фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1., як орендодавцем та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2., як орендарем 31.03.06р. в простій письмовій формі складено та
підписано договір оренди майна.

Об'єктом оренди за даним договором
є нерухоме майно -нежитлова будівля магазину, розташована у м.
Кремінна Луганської області, вул. Комсомольська, б. 3.

Зазначеним майном на даний час
володіє та користується відповідач, що підтверджується поясненнями обох сторін.
Також, даний факт встановлено рішенням Господарського суду Луганської області
від 25.04.2008р. у справі №15/25пн зі спору між тими ж сторонами, у зв'язку з
чим відповідно до ст. 35 ГПК України він не підлягає доведенню знов у даній
справі.

Договір укладено строком на 5 років
(п. 10.1. договору).

Договір оренди сторонами
нотаріально не посвідчено, його державна реєстрація не здійснена.

Відповідно до ч.1 ст. 215
Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є  недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,  п'ятою та
шостою  статті  203
цього Кодексу.

Згідно ч.1, 4  ст. 203 Цивільного кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства; правочин має вчинятися у
формі, встановленій законом.

Відповідно до ст.ст. 209, 210 Цивільного
кодексу України правочин, у випадках встановлених законом підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 793 Цивільного кодексу
України (в редакції станом на день складення та підписання договору) договір
найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на
один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно чинної на даний
час редакції вказаної норми нотаріальному посвідченню підлягає договір строком
на три роки і більше.

Згідно ст. 794 Цивільного кодексу
України (в редакції станом на день складення та підписання договору) договір
найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладений на
строк не менше одного року, підлягає державній реєстрації. Згідно чинної на
даний час редакції вказаної норми державній реєстрації підлягає договір
укладений на строк не менше ніж на три роки.

Договір оренди нерухомого майна від
31.03.2006р. укладено строком на 5 років.

Договір оренди, на підставі якого
заявлено позовні вимоги, сторонами нотаріально не посвідчено, його  державна реєстрація не здійснена.

Відповідно до ч. 1 ст. 220
Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ч. 2 ст. 215 Цивільного
кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не
вимагається.

Постановою Луганського апеляційного
господарського суду від 29.11.2007р. у справі № 9/528пд задоволено зустрічний
позов ОСОБА_2., було визнано дійсним договір оренди майна -магазину,
розташованого за адресою: м. Кремінна Луганської області, вул. Комсомольська,
б. 3, від 31 березня 2006р., укладений між ОСОБА_2. та ОСОБА_2.

Поясненням від 18.07.2008р. позивач
вказав, що при касаційному перегляді вказаної постанови суду апеляційної
інстанції, останню було скасовано.

При цьому, позивач зазначив, що
наданий час у відповідача відсутні правові підстави для перебування у спірній
будівлі магазину.

Постановою Вищого господарського
суду України від 13.05.2008р. вказану постанову Луганського апеляційного
господарського суду у справі № 9/528пд скасовано та справу передано на новий
розгляд.

Так, на даний час відсутнє судове
рішення, яке б набрало законної сили про визнання дійсним договору оренди від
31.03.2006р. між сторонами у даній справі.

Підстави зупинення провадження у
даній справі до розгляду по суті за новим розглядом спору у справі №9/528 пд
відсутні враховуючи наступне.

Неможливість розгляду  даної справи до вирішення справи іншим судом
полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не  можуть бути встановлені господарським судом
самостійно у даній справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо
конкретної справи. Такий висновок наведено в постанові Вищого господарського
суду України від 07.06.2007 у справі N 47/669-06 (ухвалою Судової палати у
господарських справах Верховного Суду України від 19.07.2007 відмовлено
у порушенні провадження з перегляду).

У даному випадку обидві справи
розглядаються в порядку господарського судочинства. Тому, відсутні будь-які
обмеження юрисдикції при розгляді спору у даній справі.

Договір оренди не може бути
визнаний дійсним судом в порядку ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, а
якщо таке і відбудеться, то це не буде підставою для того, щоб вважати договір
оренди вчиненим (укладеним), виходячи з нижченаведеного.

На підставі ст. ст. 793, 794
Цивільного кодексу України спірний договір оренди між сторонами у даній
справі  підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640
Цивільного кодексу України договір, який підлягає  нотаріальному
посвідченню  або державній
реєстрації, є укладеним з
моменту  його  нотаріального посвідчення або державної
реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної
реєстрації - з  моменту державної
реєстрації.

Також, в ч. 1 ст. 210 ЦК України
встановлено, що правочин, який підлягає державній реєстрації, є
вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Вказані норми є імперативними.

У даному випадку, договір оренди
між позивачем та відповідачем складений в простій письмові формі, не був
посвідчений нотаріально та не здійснена його державна реєстрація в Державному
реєстрі правочинів.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 220
Цивільного кодексу України визнання судом дійсним договору замінює лише його
нотаріальне посвідчення.

Чинним законодавством не
передбачено жодної норми, яка б вказувала на те, що у разі визнання судом
договору дійсним за ч. 2 ст. 220 ЦК України вчинення державної реєстрації
такого договору не вимагається.

Момент, з яким Закон пов'язує факт
укладення правочину по оренді нерухомого майна
на строк рік та більше (в редакції на час підписання спірного договору;
три роки - на даний час), є момент державної реєстрації такого правочину (ч. 3
ст. 640 та ч. 1 ст. 210 ЦК України).

Аналогічна позиція наведена Верховним
судом України в постанові від 12.06.2007р.

Враховуючи, що визнання судом
договору дійсним за ч. 2 ст. 220 ЦК України не замінює вчинення державної
реєстрації такого правочину, можна дійти висновку про те, що визнання договору
дійсним за ч. 2 ст. 220 ЦК України допускається у випадках, коли відповідний
договір підлягає лише нотаріальному посвідченню, тобто у разі якщо здійснення
державної реєстрації такого правочину не вимагається за законом.

За будь-яких обставин визнання
судом дійсним договору не замінює вчинення державної реєстрації правочину. При
цьому, існують всі вищенаведені, встановлені Законом наслідки не здіснення
державної реєстрації договору в державному реєстрі правочинів.

На підставі вищевикладеного, у
відповідача відсутні належні правові підстави знаходження в будівлі магазину на
правах орендаря, тобто відсутні права володіння та користування спірною
будівлею.

Тому, позов підлягає задоволенню в
частині вимоги про спонукання відповідача звільнити будівлю магазину,
розташовану за адресою: м. Кремінна Луганської області, вул. Комсомольська буд.
3, та повернення її позивачу.

Вимоги по стягненню боргу з
орендної плати та про розірвання договору не підлягають задоволенню також з
вищенаведених підстав. Так, розірвати можна лише договір, який є вчиненим в
належній формі та є укладеним. Виходячи зі ст. 210 Цивільного кодексу України
цивільні права та обов'язки у сторін правочину, що підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації виникають лише після державної реєстрації
такого правочину. Так, зобов'язання по сплаті орендної плати виникає на
підставі договору оренди, який вчинено в належній, встановленій Законом, формі
та є який укладеним. У даному випадку відповідач не повинен сплачувати орендну
плату по договору оренди майна від 31.03.2006р., та такий договір не підлягає
розірванню, внаслідок того, що не здійснено його нотаріальне посвідчення та не
вчинена державна реєстрація в державному реєстрі правочинів.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог у
складі: державного мита у сумі 42 грн. 50 коп. (половина держмита, сплаченого
за дві немайнові вимоги), а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 39 грн. 33 коп. В решті судові витрати сплачені
позивачем при подачі позову до суду покладаються на позивача.

Згідно ч.2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою присутніх
представників відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 49, 82, 84, 85  Господарського
процесуального кодексу України,   суд

в и р і ш и
в:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2(1950 року народження, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) звільнити та повернути на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_4) нежитлову будівлю магазину, розташовану у м. Кремінна Луганської
області, вул. Комсомольська, б. 3. Видати наказ позивачу у справі.

3.          У задоволенні решти позовних вимог
-відмовити.

4.          Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (1950 року народження, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4): судові витрати за подачу позову у
складі: 42 грн. 50 коп. державного мита, а також 39 грн. 33 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ позивачу у
справі.

В судовому засіданні було оголошено
лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до
ст. 84 ГПК України, підписано 21.07.2008 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України
дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя (головуючий)  Суддя  Суддя

Є.Ю. Пономаренко  О.О. Седляр  Б.В. Яресько