ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 р.

№ 8/1

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого, судді

Плюшко І.А.,

суддів

Разводової С.С. (доповідач по справі), Самусенко С.С.,

розглянувши касаційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

на

рішення господарського суду Львівської області від 05.03.08р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.08р.

у справі

№ 8/1

за позовом

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

до

ЗАТ "Енергія –Новий Розділ"

про

стягнення 2220880,40 грн.

За участю представників сторін

від позивача Жорова Л.М. дов. від 15.07.08р. № 109/10,

від відповідача Костич О.І. дов. від 26.10.07р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 05.03.2008 р. у справі № 8/1 (суддя Гутьєва В.В.) частково задоволено позовні вимоги Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України” далі по тексту –Позивач) до Закритого акціонерного товариства “Енергія-Новий Розділ” далі по тексту – Відповідач) про стягнення 2 220 880,40 грн. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача - 1 768 505,87 грн. основного боргу, 260 952,27 грн. втрат від інфляції, 49 669,44 грн. –3% річних, 42 525,85 грн. пені, 21 216,26 грн. державного мита , 112,73 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 99 226,97 грн. пені, 992,74 грн. –державного мита, 5,27 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відмовлено.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач свої зобов’язання щодо оплати заборгованості по договору №06/06-600 ТЕ-21 від 31.10.2006 р. в повному обсязі не виконав, а тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, в стягненні пені в решті суми 99 226, 97 грн. відмовлено з врахуванням положень п. 3 ст. 83 ГПК України.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.2008 року у справі № 8/1 (судді: Давид Л.Л., Кордюк Г.Т., Мурська Х.В.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 05.03.2008 р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.2008 року у справі № 8/1 в частині зменшення пені та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” в частині стягнення пені задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення та невірне застосування судами норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 549 ЦК України, п. 2 ст. 218, ст. ст. 231, 232 ГК України, ст. ст. 43, 83 ГПК України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, відповідно до п. п. 1.1., 2.1. Договору від 31.10.2006 р. укладеного між ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” та ЗАТ “Енергія-Новий Розділ” , ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”(“Постачальник”) зобов'язалось передати ЗАТ “Енергія-Новий Розділ”(“Покупцю”) упродовж листопада - грудня 2006 року природний газ, а Закрите акціонерне товариство “Енергія - Новий Розділ” - прийняти та оплатити поставлений природний газ на умовах даного Договору.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” свої зобов'язання по Договору виконала в повному обсязі та належним чином, передавши відповідачу впродовж листопада - грудня 2006 року природний газ в об'ємі 7 811,500 тис. м3, на загальну суму 5 194 646,87 грн., що підтверджується актами прийому - передачі природного газу. Натомість відповідач свої зобов'язання за договором виконав частково, сплативши вартість отриманого природного газу лише в сумі 3 426 141,00 грн., що підтверджується розрахунком боргу.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України (ст. 193 ГК України) зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 509 ЦК України (ст.175 ГК України) - зобов’язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Матеріалами справи підтверджується, що ЗАТ “Енергія-Новий Розділ” свої зобов’язання не виконало в повному обсязі, що призвело до виникнення боргу перед Позивачем в розмірі 1 768 505, 87 грн., що підтверджується розрахунком.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Суди зазначили, що згідно розрахунку, наведеного в позовній заяві, розмір втрат від інфляції з грудня 2006 р. до листопада 2007 р. становить 260 952,27 грн., а три відсотки річних за період з 11.12.2006 р. до 20.12.2007 р. –49 669,44 грн.

Судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення 3% річних –49 669,44 грн., а також розміру втрат інфляції у сумі 260 952,27 грн.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України та ч.3 ст. 549 ЦК України та п. 7.2 Договору №06/06-600 ТЕ-21 від 31.10.2006 р. за несвоєчасну оплату спожитого газу Відповідач зобов'язаний сплатити на користь ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” пеню в розмірі подвійної облікової ставки, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу, за кожен день прострочення. Позивачем відповідно до положень п. 7.5 Договору та ч. 6 ст. 232 ГК України розрахунок пені здійснено з 20.06.2007 року по 20.12.2007 року. Загальна сума пені, яку викладено в позовній заяві складає 141 752,82 грн.

Згідно з п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Суд апеляційної інстанції вказав, що відповідач - ЗАТ "Енергія - Новий Розділ" - є основним постачальником комунальних послуг для населення. У зв'язку із несплатою основним споживачем - населенням грошових коштів за надані комунальні послуги, а також у зв'язку із великою дебіторською заборгованістю перед Відповідачем, останній опинився в скрутному фінансово-економічному становищі.

Крім цього, суди встановили, що відповідно до звіту про фінансові результати за І-ІУ квартал 2006 року, який є в матеріалах справи збитки Відповідача від операційної діяльності у 2006 році становили 2 779 000 грн, згідно звіту про фінансові результати за дев'ять місяців 2007 р. - 4 367 300,00 гри., а збитки від операційної діяльності за 2007 р. становили 6 698 000,00 грн. Довідкою про дебіторську заборгованість станом на 29.10.2007 р. підтверджується заборгованість населення за електроенергію, воду та теплопостачання в розмірі 2 092 826, 56 грн. Дебіторська заборгованість населення перед ЗАТ “Енергія-Новий Розділ” за послуги теплопостачання станом на 01.01.2007 р. становила 1 663 696,70 грн., а станом на 01.01.2008 р. - 3 194 629,18 грн.

Суди попередніх інстанцій підставно прийняли до уваги той факт, що на розрахунки із Позивачем суттєво вплинула реструктуризація громадянам заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію перед надавачами житлово-комунальних послуг на термін до 60 місяців або на більший термін аж до повного погашення боргу.

На підставі викладеного, суд попередньої інстанції правомірно погодився з висновком місцевого господарського суду щодо зменшення розміру пені на 70% (99 226,97 грн.) відповідно до п. 3 ст.83 ГПК України, а відтак прийняв законну та обґрунтовану постанову про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Беручи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, якою рішення місцевого господарського суду залишено без змін, відповідає нормам матеріального і процесуального права та підстав для її зміни або скасування не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1115, 1117 , 1119 - 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

1.           Касаційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 05.03.08р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.08р. по справі № 8/1 залишити без змін.

Головуючий, суддя І.А. Плюшко

Судді                                                                        С.С. Разводова

С.С. Самусенко