ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/200

25.07.08

За позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»в особі структурного

відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім-1»

про стягнення 217619,25 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача юрисконсульти - Полоз І.В.(дов. №д 07/3329 від 09.06.08),

Родзівіло Т.О. (дов. № д07/1833 від 25.03.08)

Від відповідача не з`явились

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду м.Києва з позовом про стягнення з відповідача 175005,94 грн., що становить заборгованість за договором № 240358 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.03.2005р. та 36579,50 грн. збитків від інфляції, 6033,81 грн. трьох відсотків річних.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.06.2008р. розгляд справи був призначений на 17.06.2008р.

Відповідно до розпорядження заступника Голови Господарського суду м.Києва №30 від 09.06.2008р. «Про зміну складу суду», у зв’язку з знаходженням на лікарняному судді Мельника В.І. та його запланованою щорічною відпусткою з 23.06.2008р., з метою уникнення затягування розгляду справ, для подальшого розгляду справа № 1/200 була передана судді Катрич В.С.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 12.06.2008р., справа була прийнята до провадження суддею Катрич В.С., розгляд справи був призначений на 25.07.2008р.

У судове засідання, призначене на 25.07.2008р. з’явилися представники позивача. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, витребуваних судом документів не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Через канцелярію суд від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з знаходженням представника відповідача у відпустці в санаторії.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, відмовив в його задоволенні, оскільки станом на дату видачі путівки 16.07.2008р. відповідачу було відомо про призначення розгляду справи на 25.07.2008р. (відмітка на зворотньому боці ухвали суду про відправку від 23.06.2008р.), відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву.

Крім того, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «Сучасний дім-1»звернулося до позивача з зверненням-дорученням про укладання договору на постачання теплової енергії у гарячій воді, з вимогою укласти договір на постачання теплової енергії з 01.03.2005р. для опалення, гарячого водопостачання (ГВП) за адресою м.Київ, вул. М.Тимошенка, 21 (житлова частина), об’єм будинку 99491,17 кубічних метрів.

01.03.2005р. між Акціонерної енергопостачальною компанією «Київенерго»в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»- «постачальник»та ТОВ «Сучасний дім - 1»- «споживач»був укладений договір № 240358 на постачання теплової енергії гарячій воді, відповідно до п.1.1 якого «постчальник»зобов’язався виробити та поставити теплову енергію «споживачу»для потреб опалення та гарячого водопостачання, а «споживач»зобов’язався отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

При виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором сторони зобов’язалися керуватися тарифами, затвердженими Київською міською державною адміністрацією, чинним законодавством України. Правилами користування тепловою енергією, нормативними актами з питань користування, обліку та взаєморозрахунків за енергоносії (п.2.2 договору).

01.02.2006р. відповідач звернувся з зверненням-дорученням про укладання договору на постачання теплової енергії у гарячій воді, з вимогою укласти договір на постачання теплової енергії з 01.03.2005р. для опалення, гарячого водопостачання (ГВП) за адресою м.Київ, вул. М.Тимошенка, 21, корп. 4,5,6.

Відповідно до п.2.3 договору «споживач зобов’язався», зокрема, своєчасно сплачувати вартість спожитої енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку 2.

Згідно тарифів та порядку розрахунків (додаток 2) «споживач»щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим здійснює оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА; до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок «постачальника» згідно з його розрахунком (п.10 тарифів та порядку розрахунків).

Відповідач в свою чергу не виконав власні зобов’зання по спірному договору, оплату наданих послуг з постачання теплової енергії у гарячій воді не здійснив у повному обсязі.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за період з 01.12.2005р. по 01.05.2008р. у відповідача виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.05.2008р. становить 175005,94 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок основного боргу.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

Згідно з чч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не надав суду доказів своєчасної сплати та в повному обсязі коштів за використану теплову енергію.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 175005,94 грн. правомірна та підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 36579,50 грн. збитків від інфляції, 6033,81 грн. трьох відсотків річних.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в частині застосування.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першою цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у простроченні грошового зобов'язання.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено, що зобов'язання відповідача по оплаті наданих послуг виникло на підставі укладеного між позивачем і відповідачем договору № 240358 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.03.2005р., відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, а саме не сплатив вартість за використану теплову енергію у встановлений договором строк, відповідачем не надано доказів, які б спростовували розмір нарахованих позивачем інфляційних у розмірі 36579,50 грн. та трьох відсотків річних в сумі 6033,81 грн., зазначених позивачем в розрахунку, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків від інфляції в сумі 36579,50 грн. та трьох відсотків річних в сумі 6033,81 грн. правомірні та підлягають задоволенню.

Відповідач повноважного представника у судове засідання не направив, доказів проведених розрахунків та відзиву на позов не надав, позовні вимоги не оскаржив.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог, відповідач не довів протилежне, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 33, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім-1»(04205, м.Київ, вул. Тимошенко, 29-б; ) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»(04050, м.Київ, вул. Мельникова, 31; ) 175005 (сто сімдесят п’ять тисяч п’ять) грн. 94 коп. основного боргу, 36579 (тридцять шість тисяч п’ятсот сімдесят дев’ять) грн. 50 коп. збитків від інфляції, 6033 (шість тисяч тридцять три) грн. 81 коп. трьох відсотків річних, 2176 (дві тисячі сто сімдесят шість) грн. 19 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

В.С. Катрич

Дата підписання: 06.08.2008р.