СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.08
Справа № 2/35

За позовом Першого
заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства
праці та соціальної політики України, м. Київ

до Державного
підприємства “Лимарівський кінний завод № 61”, сел. Новолимарівка
Біловодського району Луганської області

Третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -Державне
казначейство України у Луганській області, м. Луганськ

про стягнення
41 824 грн.

Суддя
О.О.Седляр,

при секретарі
судового засідання - Токінової В.А.,

за участю
представників сторін:

від позивача
-  не прибув (явка обов'язкова),

від відповідача
- не прибув (явка обов'язкова),

від третьої
особи - Колеснікова С.Б. дов. № 11-12/1-2 від 08.01.08,

за участю
прокурора Луганської облпрокуратури -Ногіної О.М.,

розглянувши
матеріали справи,

в с т а н о в и в:

Суть спору: прокурором заявлено вимогу про стягнення з
відповідача бюджетної позички в сумі 39 800 грн., яка надавалася йому за
договором від 22.10.04 № 33 та пені в сумі
2 024 грн. за несвоєчасне повернення позички.

Відповідач
відзив  на позовну заяву не надав, у
засідання суду не прибув. Неодноразово ухвалами суду  від 07.04.08, 22.04.08, 20.05.08  які були направлені йому з дотримання строку,
встановленого ст. 87 ГПК України йому було повідомлено про час та місце
розгляду даної справи. Відповідачем не надані клопотання про направлення йому
документів за іншою адресою, ніж та, що вказана у позовній заяві, що свідчить
про отримання ним ухвал суду.

Відповідно до
вимог ст.. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши прокурора, представників сторін, суд прийшов до
наступного:

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до договору безвідсоткової цільової бюджетної позики на погашення
заборгованості із виплати заробітної плати від 22.10.04 № 33 з додатковою
угодою, який укладений  між сторонами,
Позикодавець (позивач у справі) надав відповідачу бюджетну позику у сумі 110
000 грн., що підтверджується платіжним дорученням позивача від 18.11.04 № 30, у
свою чергу Позичальник (відповідач у справі) зобов'язався повернути позивачу
позичку відповідно до графіку, який є невід'ємною частиною договору.

У порушення умов договору відповідач
порушив строк повернення частини позики, який встановлено графіком за період з
грудня 2006 року по грудень 2007 року у сумі 39 800 грн., що  підтверджується матеріалами справи.

Крім того,
відповідно до умов п. 9.3, укладеного сторонами договору позивачеві нараховано
пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у розмірі 0,01 % від суми
отриманих коштів за кожен день прострочення, але не більше річної облікової
ставки НБУ, яка складає 2 024 грн., яку він теж просить стягнути з відповідача
на користь держави.

Оцінивши доводи сторін у їх
сукупності суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст.
193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання  - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

За таких
обставин, вимоги про стягнення боргу в сумі 39 800 грн., підлягають
задоволенню.

Відповідач
допустив прострочення виконання свого зобов'язання в зв'язку з чим, на підставі
п. 9.3. несе відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,01 % від суми отриманих
коштів за кожен день прострочення, але не більше річної облікової ставки НБУ.

Згідно
обґрунтованому розрахунку позивача пеня за 183 дні прострочення складає

2 024 грн. та
підлягає стягненню з відповідача.

За таких
обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі заборгованості -39 800
грн. та пені - 2 024 грн.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК
України витрати на держмито та інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу покладаються на відповідача.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 78,82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Державного підприємства
“Лимарівський кінний завод № 61”, сел. Новолимарівка Біловодського району
Луганської області, вул. Будьонного, 1, ідентифікаційний код 00846263 на
користь:

-          Міністерства праці та соціальної політики України, м. Київ, вул.
Еспланадна, 8/10, ідентифікаційний код 00013669, п/р НОМЕР_1 в ОПЕРУ ДКУ м.
Києва, МФО 820172, заборгованість у сумі 39 800 грн.  та пеню у сумі 2 024 грн.; наказ видати;

-          Державного бюджету України держмито в
сумі 418 грн. 24 коп.; одержувач коштів: відділення державного казначейства
Ленінського району м. Луганська, ідентифікаційний код 24046582, п/р НОМЕР_2 в
УДК в Луганській області, МФО 804013; наказ видати ДПІ в Біловодському районі
Луганської області;

-          державного підприємства “Судовий
інформаційний центр”, м. Київ, вул. Дарвіна, 6, ідентифікаційний код 30045370,
п/р НОМЕР_3 у Львівській філії ВАТ Банк “Універсальний”м. Львів, МФО 325707,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.,
наказ видати.

На підставі ч.
3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання
09.06.08.

Суддя
О.О.Седляр