ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 44/135

08.09.08

За позовом          Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв’язок»

До          Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Бескид»

про          стягнення 10 039,34 грн.

Суддя Чеберяк П.П.

Представники

від позивача           не з’явився

від відповідача не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство «Український мобільний зв’язок»(далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Бескид»(далі –відповідач) 10 039,34 грн.

Ухвалою суду від 14.07.2008 року порушено провадження у справі № 44/135 та призначено розгляд справи на 30.07.2008 року.

В судовому засіданні 30.07.2008 року представник позивача (Король Л.М. –довіреність від 18.06.2008 р. № 0148/8) надав усні пояснення по суті заявленого позову, підтримав викладені у позові обставини та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 30.07.2008 року не з’явився, відзиву на позов не надав. Про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

У зв’язку з неявкою представника відповідача в судовому засіданні 30.07.2008 року було винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 18.08.2008 року.

Представник відповідача в судове засідання 18.08.2008 року не з’явився, відзиву на позов не надав. Про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У зв’язку з неявкою представника відповідача та необхідністю витребування нових доказів в судовому засіданні 18.08.2008 року було винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 27.08.2008 року.

Представники сторін в судове засідання 27.08.2008 року не з’явилися, витребувані документи не надали, про причини неявки суд не повідомили, у зв’язку із чим було винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 08.09.2008 року.

Представники сторін в судове засідання 08.09.2008 року не з’явилися.

Враховуючи те, що нез’явлення представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи суд,

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем були укладені договори про надання послуг мобільного зв’язку (надалі –договори):

1). № 3496909/1.11649041 від 17.04.2007 р.

2). № 3496994/1.11649041 від 17.04.2007 р.

3). № 3496839/1.11649041 від 17.04.2007 р.

4). № 3497010/1.11649041 від 17.04.2007 р.

5). № 3496865/1.11649041 від 17.04.2007 р.

6). № 3496802/1.11649041 від 17.04.2007 р.

7). № 3496818/1.11649041 від 17.04.2007 р.

8). № 3496798/1.11649041 від 17.04.2007 р.

9). № 3496950/1.11649041 від 17.04.2007 р.

10). № 3496831/1.11649041 від 17.04.2007 р.

11). № 3496892/1.11649041 від 17.04.2007 р.

12). № 3496852/1.11649041 від 17.04.2007 р.

13). № 3496988/1.11649041 від 17.04.2007 р.

14). № 3497076/1.11649041 від 17.04.2007 р.

Між позивачем та відповідачем було також укладено додаткові угоди до кожного вищезазначеного договору про надання послуг мобільного зв’язку.

Відповідно до п. п. 1.1., 2.4. договорів позивач взяв на себе обов’язок надавати відповідачу послуги стільникового радіотелефонного зв’язку, а відповідач –своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги.

Позивач виконав свої зобов’язання за договорами та надав відповідачу послуги стільникового радіотелефонного зв’язку.

Позивачем відповідачеві було відкрито особовий рахунок № 1.11649041 для проведення розрахунків за послуги стільникового радіотелефонного зв’язку.

Згідно з п. 3.1. договорів нарахування плати за надані послуги стільникового радіотелефонного зв’язку здійснюється згідно з тарифами позивача.

Відповідно до п. 3.5. договорів кількість та вартість послуг, наданих відповідачу за розрахунковий період, визначається відповідно до показників належних позивачу технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 01.10.2007 р. по 01.01.2008 р. відповідач згідно з договорами, тарифами позивача та показниками належних останньому технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг зобов’язаний був сплатити на користь позивача кошти у розмірі 1 000,08 грн.

Відповідно до п. 3.3. договорів рахунки за надані позивачем послуги та авансові внески відповідач сплачує в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь –якому разі до моменту фактичного використання авансу.

Відповідач в порушення п. 3.3. договорів не оплатив рахунки за надані Позивачем послуги відповідно до положень договорів.

Таким чином, станом на день подання позову сума основного боргу відповідача перед позивачем за надані останнім відповідно до договорів послуги стільникового радіотелефонного зв’язку складає 1 000,08 грн.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено що порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Як вбачається зі змісту п. 1.3. Додаткових угод до Договорів забезпеченням виконання зобов’язання Відповідача за Договорами та Додатковими угодами є договірна санкція в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку в 365 календарних днів з моменту набрання чинності відповідною Додатковою угодою, починаючи з дня відмови виконувати зобов’язання за Договорами.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно з п. 1.3. Додаткових угод до Договорів строк позовної давності до вимоги про стягнення договірної санкції встановлюється у три роки.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача штрафних санкцій у розмірі 9 039,26 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а також те, що відповідач в установленому порядку обставин, повідомлених позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, то за таких обставин, позов визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України державне мито у сумі 102,00 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст. 193 (ч. 1), 230, 232 ГК України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Бескид»(01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, Н/П № 43, ) на користь закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв’язок»(01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ) 1 000 (одна тисяча) грн. 08 коп. основного боргу, 9 039 (дев’ять тисяч тридцять дев’ять) грн. 26 коп. штрафних санкцій, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита і 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його підписання.

Суддя П.П.Чеберяк