ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.10.08 р.                     Справа № 2/199

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачевій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Комунального підприємства “Макіївський міськводоканал” м. Макіївка

до відповідача: Акціонерного товариства закритого типу “Макіївське виробниче об’єднання “Екскавації” м. Макіївка

про стягнення заборгованості в розмірі 24957,69 грн.

За участю

представників сторін:

від позивача: Шалаєв О.О. – за довір.

від відповідача: Решетняк Ю.І. – за довір.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Комунальне підприємство “Макіївський міськводоканал” м. Макіївка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства закритого типу “Макіївське виробниче об’єднання “Екскавації” м. Макіївка про стягнення заборгованості в розмірі 24957,69грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 625 від 16.03.2006р. про надання послуг з подачі води та приймання господарсько-побутових стоків, рахунки.

Відповідач надав відзив на позовну заяву від 13.10.2008р. № 02-41/39348, де зазначає, що 11.04.2007р. господарським судом Донецької області у відношенні відповідача було порушено справу про банкрутство. 26.05.2007р. в газеті “Голос України” було опубліковане оголошення про порушення справи про банкрутство відповідача. 25.07.2007р. господарським судом Донецької області було затверджено реєстр вимог кредиторів. Таким чином вважає, що заборгованість яка виникла до 11.04.2007р. в сумі 9274,55 грн. підприємством відповідача не може бути признана та вважається погашеною. Щодо суми боргу в розмірі 15395,12грн., то вказана заборгованість відповідачем визнана.

Розглянувши матеріали справи вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

16.03.2006р. між Комунальним підприємством “Макіївський міськводоканал” (Постачальник) та Акціонерним товариством закритого типу “Макіївське виробниче об’єднання “Екскавації” (Споживач), був укладений договір № 625 про надання послуг з подачі води та приймання господарсько-побутових стоків.

За цим договором Постачальник зобов’язується подавати Споживачу питну воду та приймати від нього господарсько-побутові стоки, що надходять в каналізаційну мережу, а Споживач бере на себе зобов’язання своєчасно сплачувати надані послуги водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, засоби та прилади на них в відповідності з договором, Законом України “Про питну воду та питне водопостачання” та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення.

Згідно до п. 3.2. договору облік витраченої Споживачем води здійснюється за показаннями водолічильнику, повірених та опломбованих Постачальником. До встановлення волдолічильника облік води проводиться по нормам споживання.

Відповідно до п. 3.13. договору кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається по кількості води, що надходить з комунального водопроводу або місцевих джерел, відповідно показань водолічильників, а при відсутності останніх по діючим нормам водоспоживання. В разі відсутності підключення до каналізаційної мережі Споживач зобов’язаний надати копію довідки санітарно-епідеміологічної станції про дозвіл скидання стоків в вигрібну яму, копію договору з комунальним підприємством про вивіз побутових відходів.

Пунктом 3.7. договору визначено, що при неможливості облік води за водолічильником з причин, що не залежать від Споживача (із-за виниклих несправностей в його механізмі, запотівання скла, корозії циферблату), кількість використаної води визначається по середньодобовій витраті за попередній два місяці. В разі, якщо до часу зняття наступних показань не буде встановлений повірений опломбований водолічильник, то витрати води визначаються за пропускною здатністю вводу.

Згідно до п. 3.13., 3.14. договору кількість витраченої Споживачем води та скинутих стоків оформляється двостороннім актом – рахунком на підставі показань засобу обліку або по договору 1 раз на місяць, який підлягає обов’язкові оплаті. Акт – рахунок оформлюється та підписується представником Постачальника – контролером, на якого покладений цей обов’язок за посадовою інструкцією.

В разі, якщо споживач відмовляється підписати акт-рахунок, він підписується Постачальником та в акті робиться відповідний запис про таку відмову. Оформлений таким чином акт є обов’язковий для виконання в указані в ньому строки, а також є підставою для розрахунків за водокористування.

Відповідно до п. 3.14. а) акти-рахунків або інші платіжні документи за воду та стоки, підлягають оплаті Споживачем в семиденний термін після їх пред’явлення Постачальником, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, або шляхом попередньої оплати подекадно при дотриманні наступних умов:

- в першу декаду місяця (до 10 числа) споживач оплачу 30% нарахувань поточного місяця (за фактичними витратам попереднього місяця);

-          до 20 числа – 50%;

-          залишок від нарахованої суми Споживач зобов’язаний оплатити не пізніше 25 числа цього ж місяця.

Б) При погодженні сторонами оплати суми пред’явленого акту-рахунку можлива в іншій формі, не забороненій Законодавством України.

В підтвердження виконання умов договору позивачем надані акти-рахунки від 18.04.2006р. на суму 1203,98грн., за квітень 2006р. на суму 50,28грн., від 18.04.2006р. на суму 2114,21грн., від 18.04.2006р. на суму 4249,08грн., від 19.05.2006р. на суму 55,31грн., від 19.05.2006р. на суму 232,31грн., від 26.06.2006р. на суму 191,06грн., від 16.06.2006р. на суму 810,01грн., від 18.07.2006р. на суму 95,53грн., від 18.07.2006р. на суму 979,69грн., від 16.08.2008р. на суму 45,25грн., від 16.08.2006р. на суму 1016,05грн., від 18.09.2006р. на суму 45,25грн., від 18.09.2006р. на суму 1593,78грн., від 17.10.2006р. на суму 1666,03грн., від 17.10.2006р. на суму 56,14грн., від 16.11.2006р. на суму 76,80грн., від 16.11.2006р. на суму 1140,48грн., від 18.12.2006р. на суму 1209,60грн., від 18.12.2006р. на суму 38,40грн., від 24.01.2007р. на суму 46,08грн., від 17.01.2007р. на суму 1195,20грн., від 22.02.2007р. на суму 53,46грн., від 02.2007р. на суму 1140,48грн., від 23.03.2007р. на суму 46,08грн., від 16.03.2007р. на суму 1166,40грн., від 24.04.2007р. на суму 53,76грн., від 17.04.2007р. на суму 1152грн., від 25.05.2007р. на суму 84,48грн., від 18.05.2007р. на суму 864грн., від 21.06.2007р. на суму 69,12грн., від 15.06.2007р. на суму 1658,88грн., від 17.07.2007р. на суму 1776,96грн., від жовтня 2007р. на суму 1333,44грн., від серпня 2007р. на суму 1212,48грн., від вересня 2007р. на суму 2082,24грн., від 16.11.2007р. на суму 656,64грн., від 18.12.2007р. на суму 866,88грн., від 18.01.2008р. на суму 1555,20грн., від 18.02.2008р. на суму 869,76грн., від 18.03.2008р. на суму 792грн., від 16.04.2008р. на суму 1284,48грн., від травня 2008р. на суму 1989,42грн., від 18.06.2008р. на суму 2049,06грн., від 18.08.2008р. на суму 2266,32грн., а всього на загальну суму 43134,29грн.

Зазначені акти-рахунки підписані та скріплені печатками з обох сторін без зауважень.

Відповідач умови договору виконав частково за отримані послуги за період з квітня 2006р. по серпень 2008р. розрахувався в сумі 18464,6грн., що підтверджується матеріалами справи.

Разом з цим, судом встановлено, що відносно відповідача – Акціонерного товариства закритого типа “Макіївське виробниче об’єднання “Екскавації” м. Макіївка порушена справа про банкрутство ухвалою господарського суду Донецької області № 42/52Б від 11.04.2007р.

Відповідно до ст.11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у газеті „Голос України” від 26.05.2007 р. відповідачем було опубліковано оголошення про банкрутство Акціонерного товариства закритого типу “макіївське виробниче об’єднання “Екскавації” за заявою Макіївської ОДПІ м. Макіївка із зазначенням, що претензії кредиторів приймаються в строк до одного місяця (тобто до 26.06.2007р.).

Ухвалою господарського суду Донецької області № 42/52Б від 25.07.2007 р. затверджено реєстр вимог кредиторів, в якому відсутнє Комунальне підприємство “Макіївський міськводоканал”. При цьому в ухвалі зафіксовано, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подачі, або не заявлені взагалі, – не розглядаються і вважаються погашеними.

Доказів звернення Комунального підприємства “Макіївський міськводоканал” до господарського суду з вимогою про визнання його кредитором у справі про банкрутство Акціонерного товариства закритого типу “Макіївське виробниче об’єднання “Екскавації” суду не надано.

Відповідно до статті 1 Закону “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі: Закон) кредитор –це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Позивач звернувся до суду з вимогою стягнути заборгованості за послуги з надання питної води та приймання господарського-побутових стоків відповідачем у період з квітня 2006р. по 11.04.2007р. в розмірі 9274,55 грн. Тобто спірне зобов’язання у відповідача виникло до порушення провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, виходячи з наведеного та приписів ст. 1 Закону позивач по справі є конкурсним кредитором, оскільки справа про банкрутство № 42/52Б господарським судом порушена 11.04.2007р., тобто, вимоги щодо стягнення 9274,555грн. до боржника у позивача виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

Пунктом 15 ст. 11 Закону передбачено, що після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов’язання мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

Публікація оголошення в офіційному друкованому органі обумовлює початок основного (головного) конкурсу. Мета публікації –виявлення кредиторів. Це означає, що всі кредитори боржника, незалежно від строку виконання грошових зобов’язань, повинні пред’явити свої грошові вимоги відповідно до ст. 14 Закону. Тобто публікація тягне „умовне” настання строку виконання грошових зобов’язань у кредиторів.

Комплексно застосовуючи вище наведені норми Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” випливає, що конкурсними кредиторами є кредитори, вимоги яких виникли до порушення провадження у справі про банкрутство незалежно від строку настання виконання зобов’язання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.14 Закону конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня порушення провадження по справі про банкрутство, протягом 30 днів з дня опублікування в офіційному печатному органі оголошення про порушення справи про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, їх підтверджуючі. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подачі, або не заявлені зовсім, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр кредиторів.

Правові наслідки неподання заяви з грошовими вимогами до боржника у встановлений строк передбачені частиною 2 статті 14 Закону, а саме зазначено, що вказаний строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Отже, погашення вимог кредиторів щодо цивільно-правових зобов’язань, що відбувається внаслідок застосування частини 2 статті 14 Закону, є припиненням цих зобов’язань відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що на момент порушення відносно відповідача справи про банкрутство борг за період з квітня 2006р. по 11.04.2007р. в розмірі 9274,55грн. вже існував, вимоги щодо його стягнення задоволенню не підлягають.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 24957,69грн. за період з квітня 2006р. по серпень 2008р. Як встановлено судом за вказаний період позивачем було надано послуги на загальну суму 43134,29грн., тобто при розрахунку суми боргу позивачем невірно визначена сума рахунку за серпень 2007р. Зазначений рахунок, що міститься в матеріалах справи виписаний на суму 1212,48грн., а позивачем при розрахунку суми позову вказано на суму 1500,48грн., отже у стягненні 288 грн. суд відмовляє у зв’язку з необґрунтованістю.

Щодо решти позовних вимог, а саме стягнення заборгованості в сумі 15395,12грн. за період з квітня 2007р. по серпень 2008р. то вказані вимоги підлягають задоволенню, оскільки вказані вимоги виникли після порушення провадження у справі про банкрутство та є поточними.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання зобов’язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідач доказів погашення суми боргу в розмірі 15395,12 грн. суду не представив, вимоги не спростував.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, порушення відповідачем зобов’язань за договорами, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними належним чином та такими що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 599, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, ст. ст. 82 –85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства “Макіївський міськводоканал” м. Макіївка до Акціонерного товариства закритого типу “Макіївське виробниче об’єднання “Екскавації” м. Макіївка про стягнення заборгованості в розмірі 24957,69 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства закритого типу “Макіївське виробниче об’єднання “Екскавації” (86130, м. Макіївка, вул. Грибиниченко, 1, п/р 5111 в Промінвестбанку м. Макіївка, МФО 334516, ЗКПО 01241378) на користь Комунального підприємства “Макіївський міськводоканал” (86119, м. Макіївка, вул. Волгоградська, 1, п/р 2000 в ЗАТ “Донгорбанк”, МФО 334970, ЗКПО 03361543) суму боргу в розмірі 15395,12 грн., судові витрати: державне мито у розмірі 153,95грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 72,78грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Мартюхіна Н.О.