ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.08                                                                                           Справа№ 2/131-23/50А

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Боржієвській Л. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області, м. Львів,

до відповідача: Стрийської районної санітарно-епідеміологічної станції, м. Стрий,

про: стягнення 30326,67 грн. економічних санкцій

За участю представників:

від позивача: Грицак О.О. –представник,

від відповідача: не з”явився

Суть спору: Державна інспекції з контролю за цінами у Львівській області звернулась до господарського суду Львівської області з адміністративним позовом про стягнення з Стрийської районної санітарно-епідеміологічної станції 30326,67 грн. економічних санкцій. Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що відповідачем допущено порушення державної дисципліни цін, а саме: порушено вимоги постанов Кабінету Міністрів України № 1351 від 27.08.2003 р. “Про затвердження тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби” (надалі –Постанова № 1351) та № 662 від 11.05.2006 р. “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів україни від 15 жовтня 2002 р. № 1544 і від 27 серпня 2003 р. № 1351” (надалі –Постанова № 662). Позивачем у судовому засіданні повідомлено суд. що постановою господарського суду Львівської області у справі № 2/368-21/4 А, яка набрала законної сили, рішення № 146 від 14.11.2006 р. про застосування до відповідача економічних санкцій визнане нечинним в частині застосування 819,48 грн. економічних санкцій.

Відповідач явки повноважного представника у засідання суду не забезпечив, витребуваних доказів не подав.

Розгляд справи відкладався та зупинявся з підстав, наведених в ухвалах суду. У попередньому засіданні, призначеному на 05.02.2008 р., оголошувалась перерва до 26.02.2008 р.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачем проведено перевірку відповідача з питань формування та застосування тарифів на роботи і послуги, що виконуються й надаються за плату за період з 17 жовтня 2005 р. по 17 жовтня 2006 р. За результатами перевірки складено Акт № 000984 від 31 жовтня 2006 р. Як вбачається з акта перевірки, у її ході виявлено, що при визначенні розміру плати за послуги до суми плати, визначеної із застосуванням тарифів, затверджених Постановою № 1351, відповідачем з 17.10.2005 р. по 28.03.2006 р. нараховувалась націнка у розмірі 20 %, в якості ПДВ. Тобто послуги реалізовувались Стрийською районною санітарно-епідеміологічною станцією споживачам за ціною, що на 20 % перевищувала встановлені вищезгаданою постановою Кабінету Міністрів України № 1351 тарифи. Перевіркою встановлено, що такі дії санітарно-епідеміологічної станції призвели до одержання нею за період з 17 жовтня 2005 р. по 28 березня 2006 р. 8942,4 грн. необгрунтованої виручки. Крім цього, перевіркою встановлено, що з 11 травня по 12 червня 2006 р. Стрийською районною санітарно-епідеміологічною станцією послуги надавались за тарифами, які були вищими, ніж ті, що встановлені Постановою № 1351 із змінами, внесеними Постановою № 662 від 11.05.2006 р. Вказане спричинило завищення тарифів на послуги та необгрунтоване отримання відповідачем виручки у розмірі 1166,49 грн. також відповідач з 11.05.2006 р. по 26.05.2006 р. надавав послуги, які не передбачені і не затверджені постановою КМ України від 11.05.2006 р. № 662. за період з 11.05.2006 р. по 26.05.2006 р. надано послуг, які не затверджені постновою КМ України № 662 на суму 353,8 грн. Державною інспекцією з контролю за цінами у Львівській області 14.11.2006 р. прийнято рішення № 146 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін. Вказаним рішенням на підставі ст. 14 Закону України “Про ціни і ціноутворення” вирішено стягнути з відповідача в доход Держбюджету 30326,67 грн. Рішення № 146 від 14.11.2006 р. оскаржено в судовому порядку. Постановою господарського суду Львівської області у справі № 2/368-21/4 А, яка набрала законної сили, вказане рішення визнано нечинним в частині застосування 819,48 грн. економічних санкцій.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов, з підлягає частковому задоволенню. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 4.1. статті 4 Закону України “Про податок на додану вартість” (у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) база оподаткування операцій з поставки товарів (робіт, послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових) платежів, за винятком податку на додану вартість, що включаються в ціну товарів (робіт, послуг) згідно з законами України з питань оподаткування. Постановою Кабінету Міністрів України № 1351 затверджено тарифи (прейскуранти) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби. Ці тарифи включали ПДВ, оскільки у постанові не було зазначено протилежне, податок на додану вартість в розмірі 20 % окремим рядком понад тариф не виділено. Такий висновок господарського суду відповідає висновку Верховного Суду України, зробленому у постанові від 11 вересня 2007 р. у справі № 21-1518 во 06. Крім цього, як вбачається з листа Міністерства охорони здоров”я України від 18.03.2005 р. № 05-20/306 та додатків до нього, які стосуються питань узгодження проекту постанови № 1351 та прийняття постанови № 1351, при розрахунку даних тарифів поряд з прямими і непямими витратами враховано податок на додану вартість у розмірі 20 %. Факт отримання відповідачем незаконно встановленої надбавки у вигляді 20 % ПДВ за надані послуги Стрийською районною санітарно-епідеміологічною станцією не спростовано.

Крім цього, відповідач завищив тарифи, затверджені Постановою № 1351 із змінами і доповненнями, внесеними постановою № 662. Факт отримання необгрунтованої виручка внаслідок такого завищення тарифів відповідачем не заперечено і не спростовано.

Рішення позивача № 146 від 14.11.2006 р. було предметом розгляду господарського суду Львівської області у справі № 2/368-21/4А і постановою від 17.04.2008 р. його визнано нечинним лише в частині застосування 819,48 грн. економічних санкцій в зв”язку з їх застосуванням з пропуском строків, встановлених ст. 250 ГК України. Постанова господарського суду Львівської області у справі № 2/368-21/4А не скасована та набрала законної сили. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення 819,48 грн. економічних санкцій задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позов слід задоволити лише в частині стягнення з відповідача 29507,19 грн. економічних санкцій.

На підставі п. п. 1, 3 п. 3 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” КАС України судові витрати у справі слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 160, 163, 265, 167, 254, 258 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовлити частково.

2. Стягнути з Стрийської районної санітарно-епідеміологічної станції (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 26, код ЗКПО 05498045) 29507,19 грн. в дохід Держбюджету Стрийського району на р/р 0623 в УДК у Львівській області, МФО 825014, , код 23030300.

3. Стягнути з Стрийської районної санітарно-епідеміологічної станції (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 26, код ЗКПО 05498045) в доход державного бюджету 295,07 грн. державного мита.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано.

6. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

7. Копію постанови надіслати учасникам судового процесу.

8. Постанову складено у повному обсязі 16.09.2008 р.

Суддя                                                                                                     Бортник О.Ю.