ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"30" жовтня 2008 р. Справа № 10/297-08

за позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України ”

до Комунального підприємства Київської обласної ради „Фастівтепломережа”

про стягнення 1 871 722,82 грн.

Суддя Тищенко О.В.

Представники:

від позивача: Матвєєва В.А. (довіреність від 15.07.2008р. №121/10)

від відповідача: Шилан Т.П. (довіреність від 11.01.2008р.)

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” до Комунального підприємства Київської обласної ради „Фастівтепломережа” про стягнення 1 871 722,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов’язань за Договором на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій №06/05-2064 ТЕ-17 від 30.12.05р., у зв’язку з чим у відповідача перед позивачем виникла основна заборгованість за поставлений газ в розмірі 1 247 446,70 грн.

Крім того, на підставі п.7.2 договору, ст.232 ГК України, ст.258, 625 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача 130974,33 грн. пені, 422 484,94 грн. інфляційних втрат та 70816,85 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.06.2008р. порушено провадження в справі та призначено до розгляду на 21.08.2008р.

В судовому засіданні 21.08.2008р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва до 26.08.2008р. о 10:00год.

Ухвалою Голови господарського суду Київської області Грєхова А.С. від 22.08.2008р. продовжено строк вирішення спору по справі на один місяць до 26.09.2008р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.08.2008р. у зв’язку із неявкою в судове засідання представника відповідача та з метою витребування нових доказів розгляд справи відкладався на 18.09.2008р.

На підставі ст. 38 ГПК України 26.08.2008р. судом направлено запити до Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області та Фастівського міськвідділу ГУ МВС України в Київській області з метою витребування книг первинної бухгалтерської документації Комунального підприємства Київської обласної ради „Фастівтепломережа” за січень 2006р. –січень 2007р. Станом на 30.10.2008р. відповіді на вищевказані запити отримано.

В судовому засіданні 18.09.2008р. відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав про те, що станом на 17.09.08р. сума боргу відповідача перед позивачем за спожитий природний газ згідно спірного договору становить 754 846,31 грн. Також, у відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив про те, що позивачем неправильно розраховані штрафні санкції, внаслідок чого позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3 % річних є необґрунтованими та безпідставними та не підлягають задоволенню.

За заявою позивача та відповідача продовжено строк розгляду справи понад встановлений термін.

На підставі ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 18.09.2008р. оголошувалась перерва до 23.09.2008р. о 10:30год.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.09.2008р. з метою витребування нових доказів розгляд справи відкладався на 02.10.2008р.

У зв’язку із перебуванням судді Тищенко О.В. на лікарняному, судове засідання 02.10.2008р. не відбулось, у зв’язку із чим ухвалою господарського суду Київської області від 06.10.2008р. розгляд справи призначався на 30.10.2008р.

Представник позивача в судовому засіданні 30.10.2008 р. подав до суду заяву, в якій вказав про те, що розмір основної заборгованості станом на 30.10.2008р. становить 754 846,28 грн.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій, оскільки на думку останнього їх розрахунок був здійснений позивачем з порушенням норм матеріального права.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судових засіданнях докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного.

30.12.2005р. між Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (постачальник) та Комунальним підприємством Київської обласної ради „Фастівтепломережа” (покупець) було укладено Договір на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій №06/05-2064 ТЕ-17, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов’язався передати у власність покупцю в 2006 році природний газ, а покупець прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Як вбачається з п.1.3 договору, газ, що поставляється за договором використовується покупцем виключно для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій. Використання газу покупцем для інших потреб не є предметом даного договору.

Згідно п.2.1 договору постачальник передає покупцю в період з 01.01.06р. по 30.04.06р. газ в обсязі 9000,0 тис (дев’ять мільйонів) куб.м., в тому числі по місяцях: січень –2800 (обсяг), лютий –2700, березень –2400,0, квітень –1100,0.

Відповідно до п.3 договору постачальник передає газ на першій засувці кордону розподілу газових мереж покупця. Приймання –передача газу, поставленого постачальником покупцеві у відповідному місяці оформлюється актом приймання –передачі газу в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу та про транспортованого газу.

Не пізніше 5 числа місяця наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов’язаний надати постачальнику два примірники акту приймання –передачі газу, підписані та скріплені печаткою покупця та погоджені газорозподільною або газотранспортною організацією. Акти приймання –передачі газу є підставою для остаточних розрахунків.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що ціна за 1000,0 куб. м. газу на момент укладення даного договору без врахування вартості транспортування газу територією України для платників податку на додану вартість становить 206,40 грн., крім того цільова надбавка до тарифу на газ (2%) становить 4,128грн., крім того ПДВ 0%; вартість транспортування газу територією України становить 47,50 грн., крім того ПДВ 20% 9,50грн. Разом до сплати за 1000кубм газу 267,528 грн. з врахуванням ПДВ на вартість транспортування територією України.

Ціна за 1000,0 куб. м. газу без врахування вартості транспортування газу територією України для неплатників податку на додану вартість становить 206,25 грн., крім того цільова надбавка до тарифу на газ (2%) становить 4,125грн., крім того ПДВ (20%) 42,075грн. ; вартість транспортування газу територією України становить 47,50 грн., крім того ПДВ 20% 9,50грн. Разом до сплати за 1000 куб м газу 309,45 грн. з врахуванням ПДВ (п. 5.1.1 договору)

Додатковою угодою №1 від 15.03.06р. до договору доповнено ст. 1 договору пунктом 1.4 в наступній редакції: „1.4. в разі нестачі або відсутності газу, поставка якого передбачена п.1.2, за даним договором може здійснюватися поставка газу іншого походженням.”

Також, вищевказаною додатковою угодою №1 доповнено п.5.1 договору підпунктом 5.1.2 наступного змісту : „п.5.1.2 в разі поставки газу згідно п.1.4 договору, отриманого не на виконання міжнародних договорів України, ціна за 1000,0 куб. м. газу без врахування вартості транспортування газу територією України для платників податку на додану вартість становить 206,25 грн., крім того цільова надбавка до тарифу на газ (2%) становить 4,125грн., крім того ПДВ (20%) 42,075грн. ; вартість транспортування газу територією України становить 47,50 грн., крім того ПДВ 20% 42,075 грн. Вартість транспортування газу територією України становить 47,50, крім того ПДВ (20%) 9,50. Разом до сплати за 1000 куб м газу 309,45 грн. з врахуванням ПДВ ”

Додатковою угодою №2 від 13.10.06р. до договору доповнено п. 2.1 договору підпунктом 2.1.1 в наступній редакції „2.1.1 постачальник передає покупцю в період з 01.10.06р. по 31.12.06р. газ в обсязі 4200,0 тис. (чотири мільйони двісті тис.) куб.м. в тому числі по місяцях жовтень -800,0, листопад 1500,0, грудень 1900,0”

Також, вищевказаною додатковою угодою №2 викладено п.5.1 договору в наступній редакції:

„5.1. з 01 жовтня 2006 року в разі поставки газу, отриманого на виконання міжнародних договорів України, ціна за 1000,0 куб. м. газу без врахування вартості транспортування газу територією України для платників податку на додану вартість становить 501,60 грн., крім того цільова надбавка до тарифу на газ (2%), крім того ПДВ (0 %); вартість транспортування газу територією України становить 70,00 грн., крім того ПДВ 20% . Разом до сплати за 1000 куб м газу 585,60 грн. з врахуванням ПДВ на вартість транспортування територією України”

Крім того, додатковою угодою №2 викладено підпункт 5.1.1 договору в наступній редакції

„п.5.1.1 з 01 жовтня 2006р. ціна за 1000,0 куб. м. газу без врахування вартості транспортування газу територією України для неплатників податку на додану вартість становить 491,83 грн., крім того цільова надбавка до тарифу на газ (2%), крім того ПДВ (20%) ; вартість транспортування газу територією України становить 70,00 грн., крім того ПДВ 20%.. Разом до сплати за 1000 куб м газу 686,00 грн. з врахуванням ПДВ ”

Також, додатковою угодою №2 викладено п.5.1.2 в наступній редакції:

„5.1.2. з 01 жовтня 2006р в разі поставки газу згідно п.1.4 договору, отриманого не на виконання міжнародних договорів України,, ціна за 1000,0 куб. м. газу без врахування вартості транспортування газу територією України для платників податку на додану вартість становить 491,83 грн., крім того цільова надбавка до тарифу на газ (2%), крім того ПДВ (20%); вартість транспортування газу територією України становить 47,50 грн., крім того ПДВ 20%.. Разом до сплати за 1000 куб м газу 686,00 грн. з врахуванням ПДВ ”

Як вбачається з п. 5.4 договору, загальна сума договору складається із сум вартості місячних поставок газу.

Згідно п.6 договору, оплата за газ та послуги з його транспортування проводяться грошовими коштами у такому порядку:

перша оплата в розмірі 34 % від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводяться не пізніше 10 числа поточного місяця;

подальші оплати проводяться плановими платежами по 33 % від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця.

Остаточний розрахунок за фактично спожиті та про транспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання –передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу (п.6.1 договору).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав зобов’язання за договором, протягом січня –квітня, жовтня –грудня 2006 року передав у власність відповідача природний газ в обсязі 10204,937 тис. куб. м. на загальну суму 4 291 832,04грн., що підтверджується актами передачі –приймання природного газу від 31.01.06р., від 28.02.06р., від 31.03.06р., від 30.04.06р., від 31.10.06р., від 30.11.06р. , від 31.12.06р. Оригінали вищевказаних актів передачі –приймання природного газу були оглянуті в судовому засіданні, а їх належним чином засвідчені копії залучені до матеріалів справи.

Відповідач в свою чергу, зобов’язання щодо оплати за поставлений товар виконав частково, станом на момент звернення позивача до суду з позовом сплатив за поставлений природний газ 3 044 385,34 грн.

Також, судом встановлено, що після звернення позивача до суду з позовом, відповідачем частково було сплачено борг в розмірі 492 600,42грн., у зв’язку із чим станом на 30.10.2008р. заборгованість відповідача за поставлений природний газ згідно спірного договору на постачання природного газу склала 754 846,28 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які залучені до матеріалів справи, Актом звірки розрахунків, який складений позивачем та відповідачем станом на 31.08.08р. та не заперечується сторонами по справі.

Згідно п. 1-1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки станом на 30.10.08р. відповідачем частково сплачено борг згідно спірного договору в розмірі 492 600,42 грн., суд дійшов до висновку припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача 492 600,42 грн. основного боргу на підставі п. 1-1 статті 80 ГПК України за відсутністю предмета спору.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що станом на 30.10.2008р. заборгованість відповідача за поставлений природний газ згідно спірного договору повністю не сплачена та становить 754 846,28 грн.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 754 846,28 грн. боргу обґрунтованими, документально підтвердженим, а отже, такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 130 974,33 грн. пені, 422 484,94 грн. інфляційних втрат та 70816,85 грн. 3 % річних суд зазначає наступне.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно п. 7.2 договору в разі неоплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у п. 6.1 даного договору покупець сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як вбачається із ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/965-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, Закон України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” обмежує нарахування пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.5 договору встановлено, що неустойка нараховується постачальником протягом шести місяців, що передують моменту звернення з позовом .

Таким чином, у зв’язку із несвоєчасною оплатою відповідачем за поставлений природний газ, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 130 974,33 грн. (борг*2*ставку НБУ/100/365*кількість днів) за період з 20.12.07р. по 20.06.2008р. (183 дні) (з урахуванням проплати від 27.03.2008р. в сумі 10000 грн.)

Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу, що проценти річних, передбачені ст. 625 ЦК України, є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею (Аналогічна думка з цього приводу викладена в Постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 19 серпня 2003 року)

Отже, у зв’язку із простроченням відповідачем зобов’язань щодо оплати за поставлений природний газ, стягненню з відповідача підлягає 422 484,94 грн. інфляційних втрат та 70 816,85 грн. 3 % річних. (за період з лютого 2006р. по травень 2008р.)

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо неправомірного нарахування позивачем інфляційних втрат та. 3 % річних за період з лютого 2006р. , з огляду на наступне.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 6 спірного договору встановлено, що остаточний розрахунок за фактично спожиті та про транспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання –передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу (п.6.1 договору).

Оскільки, відповідач в строк встановлений договором (до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу), тобто до 10.02.2006р. повністю не сплатив ціну за поставлений на підставі спірного договору та акту приймання –передачі газу від 31.01.2006р. природний газ, Комунальне підприємство Київської обласної ради „Фастівтепломережа” вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання з 11.02.2006р.

Як вже зазначалося вище, частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи ст.625 ЦК України, а також характер спірних правовідносин суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 422 484,94 грн. інфляційних втрат та 70 816,85 грн. 3 % річних. нарахованих за період з лютого 2006р. по травень 2008р. правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженим, а отже, такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає 754 846,28 грн. боргу, 130 974,33 грн. пені, 422 484,94 грн. інфляційних втрат та 70 816,85 грн. 3 % річних.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, п. 1-1 статті 80 ГПК України, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення з Комунального підприємства Київської обласної ради „Фастівтепломережа” 492 600,42 грн. основного боргу.

3. Стягнути з Комунального підприємства Київської обласної ради „Фастівтепломережа” (08500, Київська область, м. Фастів, вул..Палія, 9, , р/р 005 АБ „Київська Русь”, м.Київ, МФО 319092) на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України ” (04116, м.Київ, вул..Шолуденка, 1, , р/р 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012) 754 846,28 грн. боргу, 130 974,33 грн. пені, 422 484,94 грн. інфляційних втрат та 70 816,85 грн. 3 % річних, а також судові витрати: 18 717,23 грн. державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя Тищенко О.В.