ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 32/451

05.11.08

За позовом

До

Закритого акціонерного товариства «Калина ЛТД»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Коммерс»

Про

зобов’язання переоформити податкові накладні

Суддя Хрипун О.О.

Представники сторін:

Від позивача           Рибченко О.Г. –предст.,

Від відповідача           Михаленко Л.С. –предст.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про зобов’язання останнього переоформити видані позивачу податкові накладні шляхом видачі нових податкових накладних, в яких найменування юридичної особи на податкових накладних та на відбитку круглої печатки співпадало би з найменуванням юридичної особи, що зазначене у свідоцтві про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Позивач вважає, що оформлені відповідачем податкові накладні не дають позивачу право на податковий кредит з податку на додану вартість, оскільки зазначені податкові накладні оформлені з порушенням відповідних вимог Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідач проти позовних вимог заперечив повністю, вважаючи, що при оформленні ним податкових накладних вимоги Закону України «Про податок на додану вартість»не порушені, податкові накладні чинному законодавству України відповідають та дають позивачу право на податковий кредит.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

17.03.2008 між позивачем та відповідачем був укладений договір комісії № 170301.

За умовами вказаного договору комісії відповідач (комісіонер) прийняв на себе зобов’язання придбавати для позивача (комітента) нафтопродукти на умовах, що були погоджені сторонами в договорі.

На час укладання договору комісії відповідач іменувався Товариством з обмеженою відповідальністю «Цукрове виробниче об’єднання».

Відповідно до свідоцтва № 100025981 від 03.03.2007 відповідач під зазначеним найменуванням був зареєстрований в податковому органі в якості платника податку на додану вартість.

З Статуту відповідача у новій редакції, що був зареєстрований державним реєстратором Печерської районної державної адміністрації 24.06.2008, та з Свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ «Фактор Коммерс»від 24.06.2008 вбачається, що перереєстрація відповідача була здійснена державним реєстратором у зв’язку із зміною найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Коммерс».

Відповідач 01.07.2008 передав до відділу дозвільної системи УГБ ГУМВС України в м. Києві на знищення круглі печатки із власним попереднім найменуванням -«Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукрове виробниче об’єднання». Факт передачі печаток на знищення підтверджується документально виданою дозвільною системою УГБ ГУМВС України в м. Києві квитанцією № 7511 від 01.07.2008.

Листом № 1137/07 від 07.07.2008 відповідач звернувся до ДПІ у Печерському районі м. Києва з проханням видати довідку № 1-ПДВ у зв’язку із зміною свого найменування.

Свідоцтво № 100136272 про реєстрацію відповідача під новим найменуванням в якості платника податку на додану вартість ДПІ у Печерському районі м. Києва було оформлене тільки 28.08.2008.

Відповідач протягом липня 2008 року на виконання зобов’язань за договором комісії № 170301 від 17.03.2008 придбав та передав позивачу нафтопродукти на загальну суму 26 901 806,95 грн., у т.ч. ПДВ –4 483 634,49 грн. Факт отримання позивачем нафтопродуктів підтверджується видатковими накладними № ЦВ-07.05.01 від 05.07.2008 на суму 10 672 086,47 грн., у т.ч. ПДВ, № ЦВ-07.06.08 від 06.07.2008 на суму 6 526 986,05 грн., у т.ч. ПДВ, № ЦВ-070721 від 07.07.2008 на суму 9 181 897,38 грн., у т.ч. ПДВ, № ЦВ-071311 від 13.07.2008 на суму 485 267,99 грн., у т.ч. ПДВ. Комісійна винагорода відповідача згідно акту № ЦВ-063002 від 30.06.2008 становила 35 569,06 грн., у т.ч. ПДВ 5 928,18 грн.

Відповідач на виконання положень п. 4.7 Закону України «Про податок на додану вартість»за фактом передачі комітенту (позивачу) нафтопродуктів та отримання комісійної винагороди оформив позивачу наступні податкові накладні: № 70501 від 05.07.2008, № 70608 від 06.07.2008, № 70713 від 07.07.2008, № 71312 від 13.07.2008, № 731210 від 31.07.2008 (на суму комісійної винагороди).

У вищенаведених податкових накладних було зазначене попереднє найменування відповідача - ТОВ «Цукрове виробниче об’єднання», індивідуальний податковий номер - ІПН № 4 та номер свідоцтва платника ПДВ - № 100025981, які обліковувались за відповідачем за його попереднім найменуванням. Вищенаведені податкові накладні відповідач посвідчив відбитком круглої печатки із своїм новим найменуванням.

Суд не погоджується з позицією позивача, яка викладена в позовній заяві, відповідно до якої вищенаведені податкові накладні оформлені відповідачем з порушенням чинного законодавства України та не дають позивачу права на податковий кредит з огляду на наступне.

Підпункт 7.2.1 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»визначає, що платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача;

ж) ціну поставки без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

З вербального аналізу представлених позивачем до суду податкових накладних вбачається, що всі передбачені Законом України «Про податок на додану вартість»обов’язкові реквізити податкової накладної, відповідачем заповнені належним чином.

Пункт 7.2.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»визначає, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до п. 2 «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого наказом № 165 від 30.05.1997 Державної податкової адміністрації України та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.1997 за № 233/2037, податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Згідно з п. 5 зазначеного Порядку, податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказана у пункті 2 даного Порядку.

З наданого позивачем до суду Свідоцтва № 100025981 від 03.03.2007 вбачається, що на момент оформлення вищенаведених податкових накладних відповідач був зареєстрований в податковому органі в якості платника податку на додану вартість та відповідачу було присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Пунктом 18 «Порядку заповнення податкової накладної»передбачено, що всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку –продавця.

Державна податкова адміністрація України у листі від 26.11.1999 № 17621/7/16-1220-27 зазначила, що суб’єкти підприємницької діяльності отримують право на податковий кредит тільки у разі, якщо податкові накладні посвідчені відбитками основних круглих печаток суб’єктів господарювання чи відбитками виготовлених в установленому порядку спеціальних печаток «Для податкових накладних».

З представлених позивачем податкових накладних вбачається, що вони підписані уповноваженою особою відповідача, про що не заперечує а ні представник позивача, а ні представник відповідача. Крім того, на виконання вимог зазначеного «Порядку заповнення податкової накладної», податкові накладні посвідчені відбитком основної круглої печатки відповідача.

Той факт, що на відбитку круглої печатки відповідача зазначене нове найменування відповідача не порушує вимог законодавства України щодо обов’язкового посвідчення податкової накладної відбитком печатки особи, яка її видала, оскільки зміна найменування юридичної особи не впливає на єдиний правовий статус юридичної особи як платника податку. І попереднє найменування відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукрове виробниче об’єднання», і змінене найменування відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Коммерс» є лише різними назвами однієї самої юридичної особи –платника податку на додану вартість.

Суд погоджується з позицією відповідача, що оформлюючи позивачу податкові накладні, відповідач правильно зазначав в податкових накладних реєстраційні данні платника податку на додану вартість, за якими на момент оформлення зазначених податкових накладних відповідач обліковувався у податковому органі у відповідному реєстрі платників податку на додану вартість, що повністю відповідає принципам адміністрування та обліку платників зазначеного виду податку.

Наявність на оформлених відповідачем податкових накладних відбитків круглої печатки із зазначенням нового найменування відповідача суд не вважає порушенням форми та порядку оформлення податкових накладних, оскільки, як вбачається з матеріалів судової справи, на момент оформлення вищезазначених податкових накладних круглі печатки із попереднім найменуванням відповідача були передані в дозвільні органи міліції на знищення, що повністю унеможливило їх використання відповідачем починаючи з 01.07.2008.

У той же час, п.п. 7.2.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»встановлює, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань.

Таким чином, наявність відбитку круглої печатки відповідача із новим найменуванням на податкових накладних, в яких зазначались попереднє найменування відповідача та поточні облікові реєстраційні данні відповідача, як платника ПДВ, обумовлювалось необхідністю додержання відповідачем приписів п.п. 7.2.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо терміну складання податкових накладних.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що складені відповідачем податкові накладні, які є предметом зазначеного судового спору, складені відповідачем без порушень вимог чинного законодавства України, є дійсними та такими, що дають позивачу право на податковий кредит, а позовні вимоги позивача визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Державне мито, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання та може бути оскаржене у порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                                       О.О. Хрипун

Дата підписання рішення:07.11.2008