ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
Справа  № 23/290
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого
судді
Юрченка Я.О.

суддів
Зварич О.В.

Якімець Г.Г.

розглянув
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Ходорів

на
рішення Господарського
суду Львівської області від 08.04.2008р.

у
справі № 23/290

за
позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Ходорів

до відповідача-1 Виконавчого
комітету Ходорівської міської Ради, м.Ходорів

до
відповідача-2 суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2,АДРЕСА_1

про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлових будівель майнового комплексу, визнання недійсними та
скасування рішень

За
участю представників:

від
позивача: ОСОБА_3

від
відповідача-1: Щестюк
О.М.

від
відповідача-2: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Господарського суду Львівської області від 08.04.2008р. у справі № 23/290
повністю відмовлено в задоволеннні позовних вимог Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м.Ходорів до Ходорівської міської Ради,
м.Ходорів (Відповідач-1) та Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_2,АДРЕСА_1 (Відповідач-2) про визнання недійсним договору купівлі-продажу
нежитлових будівель майнового комплексу (котельня, солерозчинник, димова труба)
загальною площею 741,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладеного
06.08.2007р. між виконавчим комітетом Ходорівської міської ради, м.Ходорів та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, с.Жирова, а також про визнання
недійсними та скасування рішень виконавчого комітету Ходорівської міської ради
№ 160 від 08.06.2007р. та № 199 від 03.07.2007р.

Не
погоджуючись із вказаним рішенням Господарського суду Львівської області,
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1, м.Ходорів - позивач
у справі, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду
Львівської області від 08.04.2008р. у справі № 23/290 скасувати, як незаконне
та таке, що прийняте за неповного з'ясування обставин, що мають значення для
справи та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги останньої задоволити, з
тих підстав, що статтею 11 Закону України «Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»передбачено, що викуп застосовується до
об'єктів малої приватизації, зданих в оренду, якщо право на викуп було
передбачено  договором оренди, укладеним
до набрання чинності Законом України «Про оренду державного
майна»(10.04.1992р.), а договір оренди спірних приміщень було укладено
08.06.2007р.; порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у
зв'язку з укладенням оспорюваного Договору полягає в тому, що позивач звертався
до міського голови по питанню надання спірного майнового комплексу в оренду,
однак його прохання не було розглянуто та залишено без задоволення.

В судовому
засіданні, представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник
відповідача-1 у відзиві на апеляційну скаргу в судовому засіданні проти доводів
апеляційної скарги заперечив та просив в її задоволенні відмовити, рішення
місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідач-2
відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судовому засіданні проти вимог та
доводів скаржника заперечив, просить у задоволенні апеляційної скарги
відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Розглянувши
доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, оцінивши наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши
повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і процесуального права, Львівський
апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Конституція
України встановлює право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю
власністю (частина перша статті 41), а також рівність суб'єктів права власності
перед законом (частина четверта статті 13).

Згідно з
статтею 143 Конституції України, територіальна громада міста безпосередньо або
через утворені нею органи місцевого самоврядування управляє майном, що є у
комунальній власності.

Пунктом 5
статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування»визначено, що органи
місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та
розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі
майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у
постійне або тимчасове користування юридичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування
об'єктів, що приватизуються та передаються у користування та оренду. Пунктом 6
вказаної статті Закону передбачено, що доцільність, порядок та умови відчуження
об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

За
змістом пунктів 31, 32 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування»,
органи місцевого самоврядування приймають рішення про передачу іншим органам
окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної
власності відповідної територіальної громади, визначають межі цих повноважень
та умови їх здійснення.

Положення
про проведення конкурсу на право оренди об'єктів комунальної власності
територіальної громади м.Ходорова, яке було затверджено Рішенням Ходорівської
міської ради від 17.01.2007р. «Про затвердження Положення про проведення
конкурсу на право оренди об'єктів комунальної власності територіальної громади
м.Ходорова»визначає порядок проведення конкурсу на право оренди об'єктів
комунальної власності територіальної громади міста Ходорова. Зокрема, пунктом 3
цього Положення, передбачено право виконавчого комітету Ходорівської міської ради
приймати рішення про проведення конкурсу на право оренди найбільш привабливих
об'єктів комунальної власності, з метою ефективного їх використання. Водночас,
у відповідності до вказаного Положення, Рішенням Ходорівської міської ради від
28.02.2007р. було Створено конкурсну комісію для проведення конкурсу на право
оренди об'єктів комунальної власності територіальної громади м.Ходорова.
04.05.2007р. у газеті «ІНФОРМАЦІЯ_1»було опубліковано оголошення виконавчого
комітету Ходорівської міської ради про здачу в оренду на конкурсній основі
нежитлового приміщення територіальної громади міста Ходорова, розташованого по
АДРЕСА_1. Виконавчим комітетом Ходорівської міської ради, 11.05.2007р. було
прийнято рішення № 136 про здачу в оренду вказаного нежитлового приміщення.
05.06.2007р. конкурсною комісією на право оренди нежитлового приміщення по
АДРЕСА_1 відповідача-2, було визначено переможцем конкурсу на право оренди
нежитлового приміщення по вАДРЕСА_1 що стверджується протоколами № 3 та № 4
засідання комісії від 05.06.2007р. Відтак, 08.06.2007р. Виконавчим комітетом
Ходорівської міської ради було прийнято рішення № 160 «Про надання в оренду
майнового комплексу по АДРЕСА_1», яким СПД-ФО ОСОБА_2. -відповідачу-2, як
переможцю вказаного конкурсу, було надано в оренду майновий комплекс загальною
площею 741,0м.кв. з правом викупу, згідно з чим 08.06.2007р. між Ходорівською
міською радою та СПД-ФО ОСОБА_2. було укладено Договір оренди приміщення №б/н.
14.06.2007р. сторонами було змінено редакцію п.2.1 Договору, шляхом підписання
Додатку до договору оренди.

Відповідно
до умов вказаного Договору оренди, орендар вступив у строкове платне
користування майном з правом викупу на основі рішення виконкому Ходорівської
міської ради від 08.06.2007р. № 160 у термін, вказаний у договорі, але не
раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі
майна (п.2.1 Договору оренди). Водночас, п.10.20 Договору оренди, однією із
умов припинення чинності вказаного договору оренди, було визначено приватизацію
орендованого майна орендарем.

Правовий
режим власності, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також
права володіння, користування та розпорядження майном визначаються законами.
Одним із способів зміни форми власності є приватизація, в процесі якої відбувається
відчуження на користь фізичних або юридичних осіб майна, що є державною чи
комунальною власністю, та майна, що належить Автономній Республіці Крим.
Порядок відчуження такого майна визначається законами, зокрема, Законом України
"Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)".

Стаття 3
Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)»передбачає три способи малої приватизації - викуп, продаж на
аукціоні, за конкурсом.  Норми, які
регламентують ці відносини, містяться в нормативно-правових актах з питань
приватизації - законах, указах Президента України, наказах Фонду державного
майна України тощо. Аналіз цих актів свідчить про наявність конкурентних та
неконкурентних способів приватизації, а також особливого режиму приватизації,
що здійснюється членами трудового колективу підприємства - об'єкта
приватизації.

Частиною
першою статті 7 вказаного Закону передбачено, що Фонд державного майна України,
Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві ради затверджують за поданням
органів приватизації переліки об'єктів, які підлягають: продажу на аукціоні, за
конкурсом, а також викупу. Зі змісту цієї норми випливає, що саме Фонд
державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві ради
є органами, які здійснюють функції, відповідно, щодо розпорядження державною
власністю, майном Автономної Республіки Крим і комунальною власністю.

Способи
приватизації визначаються шляхом прийняття цими органами рішень про
затвердження конкретних переліків об'єктів приватизації.

Продавцями
об'єктів приватизації згідно зі статтею 4 згадуваного Закону є Фонд державного
майна України, його органи на місцях, органи приватизації, що створюються
місцевими радами, та органи по управлінню майном, створювані Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, які в Законі мають узагальнену назву - "органи
приватизації".

Пунктом
30 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», до виключної
компетенції сільських, селищних, міських рад, віднесено прийняття рішень щодо
відчуження комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації.

Пунктом 3
Порядку відчуження нежитлових приміщень (будівель, споруд), що є комунальною
власністю територіальної громади м.Ходорова, затвердженого Рішенням
Ходорівської міської ради від 28.09.2006р. «Про затвердження порядку відчуженя
нежитлових приміщень, будівель, споруд, що є комунальною власністю міста
Ходорова», виконавчий комітет Ходорівської міської ради було уповноважено
виступати продавцем нежитлових приміщень, будівель, споруд, що перебувають у
комунальній власності міста та здійснювати повноваження органу приватизації
комунального майна.

Рішенням
Ходорівскої міської ради від 04.05.2007р. «Про затвердження переліку об'єктів
комунальної власності, які підлягають відчуженню у 2007 році шляхом
викупу»спірні нежитлові будівлі (котельня, солерозчинник, димова труба), які
знаходяться у м.Ходорів по АДРЕСА_1 площею 741,0м.кв. було внесено до переліку
об'єктів комунальної власності, які підлягають відчуженню шляхом викупу у 2007
році. Як встановлено судом першої інстанції, вказане рішення Ходорівської
міської ради було опубліковано у місцевій пресі 17.05.2007р.

03.07.2007р.
виконавчим комітетом Ходорівської міської ради, за результатами розгляду заяви
орендаря спірних нежитлових приміщень -відповідача-2 у справі, було прийнято
Рішення № 199 «Про продаж шляхом викупу майна (котельні, солерозчинника,
димової труби), АДРЕСА_1»Вказане Рішення було опубліковано у місцевій газеті
«ІНФОРМАЦІЯ_1»05.07.2007р.(№ 13(143)).

Для
забезпечення виконання вказаного рішення, між Ходорівською міською радою та
Стрийським МБТІ було укладено договір № 350 проведення незалежної оцінки від
01.08.2007р., на виконання якого Стрийським МБТІ було надано висновок про
вартість приміщень котельні, солерозчинника та димової труби з метою
відчуження, який було затверджено Рішенням виконавчого комітету Ходорівської
міської ради № 220 від 03.08.2007р. та встановлено ціну продажу в сумі
104518,00грн.

На
виконання вказаного рішення органу приватизації, 06.08.2007р. між Ходорівською
міською радою та Відповідачем-2 у справі було укладено Договір купівлі-продажу
нежитлових будівель майнового комплексу (котельня, солерозчинник, димова труба)
загальною площею 741,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1

Слід
зазначити, що в процесі судового розгляду є встановленим той факт, що протест
прокурора на рішення Виконкому Ходорівської міської ради № 199 від 03.07.2007р.
надійшов на адресу ради 07.08.2007р., про що свідчить відбиток штемпеля
Ходорівської міської ради про реєстрацію вхідної документації (вх.№392 від
07.08.2007р.), тобто після укладення між відповідачами оспорюваного договору
купівлі-продажу. Разом з цим, скаржником не надано суду доказів оскарження
прокуратурою рішень органів місцевого самоврядування, рішень органу приватизації,
результатів проведеного конкурсу та договору купівлі-продажу.

Із змісту
статті 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)»вбачається, що доцільність застосування того чи іншого способу
приватизації визначається цим органом самостійно, окрім випадків, визначених
законами. Зокрема, викуп застосовується у випадках, передбачених статтею 11
Закону та іншими законами, і є в такому разі обов'язковим для органів
приватизації та органів, які затверджують переліки об'єктів малої приватизації.

Частиною
2 статті 777 Цивільного кодексу України закріплюється переважне право наймача,
який належно виконує свої обов'язки за договором найму, у разі продажу речі,
переданої у найм, на її придбання. У статті не визначається порядок реалізації
переважного права наймача на придбання речі у випадку її продажу. Тому такий
порядок може бути встановлений сторонами у договорі.

Виходячи
з того, що спосіб приватизації  було
визначено органом, який затверджує переліки об'єктів малої приватизації, та
враховуючи те, що предмет оспорюваного скаржником договору - нежитлові будівлі
майнового комплексу (котельня, солерозчинник, димова труба) загальною площею
741,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 було надано в оренду з правом викупу
відповідачеві-2, а також приписи згадуваної вище частини 2 статті 777 ЦК
України, вбачається наявність переважного права відповідача-2 на приватизацію
нежитлових будівель майнового комплексу (котельня, солерозчинник, димова труба)
загальною площею 741,0 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 шляхом викупу, яке і
було останнім реалізовано.

Водночас,
слід зауважити, що несвоєчасне та неналежне проведення органом приватизації
конкурсу з відбору експертів, які будуть залучені до незалежної оцінки об'єктів
комунальної власності, що підлягають приватизації, згідно з рішенням VII
позачергової сесії V скликання Ходорівської міської ради від 04.05.2007р. є
порушенням чинного законодавства, а згідно з ст.6 ЦК України сторони в договорі
не мають права відступати від положень актів цивільного законодавства, якщо
обов'язковість для сторін актів цивільного законодавства випливає з їх змісту
або із суті відносин між сторонами.

За
встановлених обстави, слід констатувати необхідність застосування в даному
випадку практики Європейського суду з прав людини у національному законодавстві
як інструменту функціонування Конвенції про захист прав людини та основних
свобод, що є частиною національного законодавства України.

Зокрема,
згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 24.06.2003р. проти
Об'єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії»визнання недійсним
договору, згідно з яким покупець отримав майно від держави, та подальше
позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон
є неприпустимим.

Зазначене
стосується оспорюваного договору купівлі-продажу та оскаржуваних рішень
виконавчого комітету Ходорівської міської ради.

Як
вбачається із тлумачення терміну «охоронюваний законом інтерес»- прагнення до
користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у
суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом
судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення
індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам
України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та
іншим загально правовим засадам (тлумачення терміну дається в Рішенні
Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних
депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих  положень частини першої статті 4 ЦПК (справа
про охоронюваний законом інтерес від 01.12.2004р. № 18-рп/2004), суд першої
інстанції, з чим погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції,
дійшов вірного висновку про те, що обов'язковою умовою визнання акта чи
договору недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного
акта/укладенням договору прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи
організації -позивача у справі, а скаржник із заявами про намір взяти участь у
конкурсі на оренду приміщення або про намір викупити згадане приміщення не
звертався, інтересу стосовно його придбання не виявляв, участі у конкурсі не
брав.

Статтею
33 ГПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на
які вона покладається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким
чином, суд першої інстанції, повно та об'єктивно встановивиши фактичні
обставини справи, вірно застосував вказані вище норми матеріального і
процесуального права до спірних правовідносин та прийняв правильне рішенння,
яким підставно відмовив у задоволенні позовних вимог, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення
апеляційної скарги.

З огляду
на викладене рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись
ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,
Львівський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
Господарського суду Львівської області від 08.04.2008р. у справі № 23/290
залишити без змін, а апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 м.Ходорів - без задоволення.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному
порядку.

Матеріали
справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Зварич О.В.

Суддя
Якімець Г.Г.