ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.09.2008

Справа №2-27/2030-2007А

За позовом Державне підприємство “Радгосп – завод “Плодове”, Бахчисарайський район, с. Плодове, вул. Леніна, 60.

До відповідача: ДПІ в Бахчисарайському районі, м. Бахчисарай, вул. Сімферопольська, 3.

Про визнання нечинними податкових повідомлень – рішень.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н. О.

представники:

Від позивача – Халілова, дор. у справі; Бабанов, дор. у справі.

Від відповідача – Османов, дор. у справі; Герасименко, дор. у справі; Литвиненко, дор. у справі.

Сутність спору:

Позивач звернувся до Господарського суду з позовною заявою до відповідача про визнання нечинними податкових повідомлень – рішень від 19.12.2006 р. №00039723/0 і №00039723/1 від 15.01.2007 р. про сплату податку на додану вартість на загальну суму 1302584 грн., з яких 651207 грн. – за основним платежем, 651377 грн. – сума штрафних санкцій.

Вказані податкової повідомлення – рішення були прийняті на підставі акту від 18.12.2006 р. №254/27/0412866/23 “Про результати виїзної планової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.08.2003 р. по 30.06.2006 р».

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач виробляє виноматеріали з власної сировини, тобто виготовлені ним виноматеріали є продукцією власного виробництва та операції з реалізації яких правомірно відображені в Декларації сільськогосподарського товаровиробника. Вироблені та реалізовані підприємством виноматеріали належать оподаткуванню відповідно до п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість». Також вказав, що виноматеріали, які реалізовані позивачем не були кінцевим продуктом, а лише використовувалися для виготовлення вина, яке в свою чергу є підакцизним товаром. Вся продукція, яка реалізовувалася позивачем була виготовлена в тому ж самому господарстві, на тій же земельної ділянці.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує і вказує, що виноматеріали, вироблені позивачем, мають вміст спирту етилового від 9% і вище об’ємних одиниць, отримані шляхом спиртового бродіння цукромістких матеріалів і відноситься до товарної групи гармонізованої системи опису і кодування товарів під кодом 2204. Алкогольна продукція, яка виробляється позивачем, є підакцизною продукцією, тому що на неї, відповідно до законодавства, встановлено ставки акцизного збору. Платники податку на додану вартість, що виробляють вказані виноматеріали повинні відповідно до п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» платити даний податок до державного бюджету на загальних підставах.

На підставі викладеного, просить у позові відмовити.

Судом встановлено, що на розгляді в господарському суді АР Крим знаходилася справа №2-4/5842 – 2006А за позовом Державне підприємство “Радгосп – завод “Плодове” до ДПІ в Бахчисарайському районі про визнання нечинними податкових повідомлень – рішень, прийнятими відповідачем на підставі позапланової комплексної документальної перевірки філії “Хрещатик” ( в склад якого на правах структурного підрозділу входив позивач по справі ) з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.07.2004 р. по 31.07.2005 р. Неправомірність вказаних податкових повідомлень – рішень позивач по справі №2-4/5842- 2006А обґрунтовує саме тим ж обставинами, що і по справі №2-27/2030 –2007А. Також період перевірки за даним актом зачіпає період перевірки по справі №2-27/2030 –2007А.

За справою №2-4/5842 – 2006А провадження ухвалою ГС АР Крим від 16.03.2006 р. було зупинено та призначено судово – бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено Науково – дослідній лабораторії судових експертиз.

На вирішення експерта було поставлено наступне питання:

-          чи підтверджуються висновки ДПІ в Бахчисарайському районі, викладені в акті позапланової комплексної документальної перевірки філії “Хрещатик” з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.07.2004 р. по 31.07.2005 р., первинним документам бухгалтерського і податкового обліку підприємства ?

На момент розгляду справи №2-27/2030 –2007А ( 15.02.2007 р. ), судово – бухгалтерська експертиза по справі №2-4/5842 – 2006А не завершена, спор по суті ще не розглянутий.

Ухвалою від 15.02.07р. провадження по справі було зупинено до розгляду по суті справи №2-4/5842 – 2006А.

На адресу суду надійшов лист Державного підприємства “Радгосп – завод “Плодове”, у якому повідомляється, що ухвалою САГС від 19.06.2008р. по справі № 2-4/5842-2006 апеляційна скарга залишена без задоволення, постанову ГС АРК від 07.04.08р. по справі № 2-4/5842-2006, якою позов задоволено, залишено без змін.

Беручи до уваги те, що причини які слугували для зупинення провадження по справі відпали, суд ухвалою від 14.07.2008 р. поновив провадження по справі.

Позивач у доповненнях до позовної заяви вказав на той факт, що лише продукція, виготовлена на давальницьких умовах з власної сільськогосподарської сировини для застосування при оподаткуванні ПДВ відповідно до п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» потребує аналізу на предмет того чи є вона підакцизною. Однак позивач вказує, що за перевіряє мий період ним не застосувалося виготовлення виноматеріалів на давальницьких умовах за відсутністю такої потреби, оскільки підприємство має необхідні потужності для самостійного виготовлення виноматеріалів.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує по мотивам, викладеним у запереченнях на позов.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В :

В період з 21.11.2006 р. по 11.12.2006 р. ДПІ в Бахчисарайському районі було проведено планову виїздну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства позивачем за період з 01.08.2003 р. по 30.06.2006 р.

По результатам перевірки було складено акт № 254/27/0412866/23 від 18.12.06 р.

В ході перевірки було виявлено порушення п. 4.1 ст. 4, п.п. 74.3 п. 7.4 ст. 7; п. 11.29 ст. 11 Закону України “Про податок на додану вартість”, в зв’язку з чим було занижено ПДВ в сумі 651207,00 грн., в тому числі: за серпень 2005 р. – 35791,00 грн., за вересень 2005 р. – 82413,00 грн., жовтень 2005 р. – 91762,00 грн.; за листопад 2005 р. – 104663,00 грн.; за грудень 2005 р. – 70383,00 грн.; за січень 2006 р. – 87126,00 грн.; лютий 2006 р. – 30882,00 грн.; березень 2006 р. – 42185,00 грн.; квітень 2006р. – 70415,00 грн.; травень 2006 р. – 33702,00 грн., червень 2006 р. – 1885,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ в Бахчисарайському районі було винесено податкове повідомлення – рішення № №00039723/0 від 19.12.2006 р. про сплату податку на додану вартість на загальну суму 1302584 грн., з яких 651207 грн. – за основним платежем, 651377 грн. – сума штрафних санкцій.

Не погодившись з вказаним, позивач звернувся зі скаргою від 28.12.2006 р. №1015 до відповідача.

Рішенням відповідача від 15.01.2007 р. №45/10/23 у задоволенні скарги було відмовлено, а податкове повідомлення – рішення № №00039723/0 від 19.12.2006 р. було залишено без змін.

Також по результатам оскарження відповідачем було винесено податкове повідомлення – рішення №00039723/1 від 15.01.2007 р. про сплату податку на додану вартість на загальну суму 1302584 грн., з яких 651207 грн. – за основним платежем, 651377 грн. – сума штрафних санкцій.

Не погодившись з вказаним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При таких обставинах справи, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З акта перевірки вбачається, що радгосп – завод „Плодове” у період, що перевірявся, був виробником сільськогосподарської продукції та подавав в ДПІ в Бахчисарайському районі три декларації з податку на додану вартість:

- декларації з податку на додану вартість по реалізації підакцизних та покупних товарів;

- декларації з податку на додану вартість по реалізації продукції власного сільськогосподарського виробництва

- декларації з податку на додану вартість по реалізації продуктів тваринництва власного виробництва.

У період, що перевірявся, радгосп - завод „Плодове” при реалізації виноматеріалів підприємствам вторинного виноробства обсяг продажу виноматеріалів включав у декларацію з податку на додану вартість власного ( сілськогосподрського ) виробництва, податковий кредит по товарах, ( роботах, послугах ), використаних для виробництва виноматеріалів, включав у декларацію з податку на додану вартість власного ( сільськогосподарського ) виробництва.

Відповідач вважає, що спеціальний режим оподаткування з податку на додану вартість поширюється на сільськогосподарських виробників, що здійснюють операції з продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва, крім підакцизних товарів, до яких відносяться продукти зі змістом спирту етилового понад 1,2% об’ємних одиниць, отримані шляхом спиртового шумування цукромістимих матеріалів, чи матеріалів, виготовлених на основі харчових спиртів, які відносяться до товарних груп Гармонізованої системи опису і кодування товарів під кодами 2204, 2205, 2206, 2208 (ЗУ „Про внесення змін у деякі закони України щодо виробництва і реалізації алкогольних напоїв” від 5.03.98 р. №182/98 –ВР). Продукція радгосп - заводу „Плодове” відноситься до групи Гармонізованої системи під кодом 2204. Законом України „Про ставки акцизного збору і ввізного мита на спирт етиловий і алкогольні напої” від 7.05.96 р. №178/96 –ВР вина і виноматеріали віднесені до підакцизних товарів.

Отже, радгосп - завод „Плодове” згідно з пп.11.29 ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість, на думку відповідача, має сплачувати податок на додану вартість на загальних умовах. Радгосп - завод „Плодове” занизив податкові зобов’язання в деклараціях з податку на додану вартість по покупній та підакцизній продукції при реалізації виноматеріалів підприємствам вторинного виноробства на 651207,00 грн., в тому числі: за серпень 2005 р. – 35791,00 грн., за вересень 2005 р. – 82413,00 грн., жовтень 2005 р. – 91762,00 грн.; за листопад 2005 р. – 104663,00 грн.; за грудень 2005 р. – 70383,00 грн.; за січень 2006 р. – 87126,00 грн.; лютий 2006 р. – 30882,00 грн.; березень 2006 р. – 42185,00 грн.; квітень 2006р. – 70415,00 грн.; травень 2006 р. – 33702,00 грн., червень 2006 р. – 1885,00 грн.

Відповідно до п. 11.29 ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість” від 3.04.97 р. №168/97-ВР, у редакції, що діяла на той час, до 1 січня 2004 року зупинено дію пункту 7.7 статті 7, пунктів 10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік, становить не менше 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства.

Для новостворених сільськогосподарських товаровиробників різних форм власності питома вага сільськогосподарської продукції в загальній сумі валового доходу підприємства в поточному році визначається за даними звітного періоду.

Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку.

Порядок акумуляції та використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів України.

Дію п.11.29 ст. 11Закону України №168/97 – ВР продовжено до 01.01.06 р.

Зі змісту вищенаведеної норми Закону видно, що зупинення дії п.п7.7. ст.7. та п.10.1 та 10.2 ст. 10 Закону розповсюджується на операції з продажу продукції двох видів: по-перше, власного виробництва, по-друге, виготовленої на давальницьких умовах. При цьому обмеження „крім підакцизних товарів” стосується тільки продукції, виготовленої на давальницьких умовах.

Аналогічну думку викладено Державним комітетом України з питань регуляторної політики та підприємництва у роз’яснені з даного питання, наданому у листі № 2-222/5971 від 3.10.01 р.

Матеріали справи свідчать, що радгосп - завод „Плодове” є виробником сільськогосподарської продукції.

Ст. 1 Закону України „Про стимулювання розвитку сільського господарства за період 2001-2004 р.” від 18.01.01 р. №2238 встановлено, що продукція сільського господарства (сільськогосподарська продукція) –продукція, що виробляється в сільському господарстві та відповідає кодам 01.11-01.42 та 05.00.1 –05.00.42 Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-97.

Як убачається з довідки Головного управління статистики в АР Крим №05.3-06-19/1930 від 21.09.05 р., позивач здійснює діяльність по КВЕД 01.13.0 –вирощування фруктів, ягід, горіхів, культур для виробництва напоїв і прянощів. Підклас 01.13.0 по КВЕД включає не тільки вирощування, а й переробку на вино фруктів, ягід, винограду в межах господарства.

Отже, з матеріалів справи видно, що позивач є сільськогосподарським підприємством, яке здійснює вирощування винограду, його переробку власними силами, у тому числі на вино, тобто є підприємством первинного виноробства. Цей факт знайшов відображення також в акті перевірки ДПІ в Бахчисарайському районі № 254/27/0412866/23 від 18.12.06 р.

Сума, одержана від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва і продуктів її переробки за 2003 –2006 р. р., складала більше 50% загальної суми доходу підприємства, одержаного від реалізації всієї сільськогосподарської продукції, про що свідчить довідка радгосп –заводу „Плодове” від 27.03.08 р. №279.

Крім того, ДПІ в Бахчисарайському районі при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень - рішень не було враховано, що відповідно до п.2 Постанови Верховної Ради України „Про перелік товарів (продукції), на які встановлюється акцизний збір” від 12.09.96 р. №365/96 –ВР передбачено, що перелік товарів (продукції), на які встановлюється акцизний збір, визначається і обмежується переліками підакцизних товарів, які ввійшли до Законів України "Про ставки акцизного збору і ввізного мита на тютюнові вироби" від 6 лютого 1996 року, "Про ставки акцизного збору і ввізного мита на спирт етиловий та алкогольні напої" від 7 травня 1996 року, "Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі транспортні засоби та шини до них" від 24 травня 1996 року , "Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі товари (продукцію)" від 11 липня 1996 року.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України „Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої” від 7.05.96 р. №178/96 –ВР зі змінами та доповненнями встановлені ставки акцизного збору на виготовлені в Україні з вітчизняної сировини виноматеріали (код згідно з Гармонізованою системою опису та кодування товарів 220430), які реалізуються посередницьким організаціям та населенню, та виноматеріали, виготовлені на підприємствах первинного виноробства для суб’єктів підприємницької діяльності , які не є виробниками виноробної сировини (винограда), крім підприємств вторинного виноробства, які використовують дані виноматеріали для виготовлення готової продукції.

Отже за змістом цієї норми на виноматеріали, виготовлені на підприємствах первинного виноробства для підприємств вторинного виноробства, ставки акцизного збору не встановлені, а тому вони не є підакцизним товаром.

Згідно з п. “в”ч. 2 ст. 3 Закону України “Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби”не підлягають оподаткуванню обороти з реалізації (передачі) української сировини, що ввозиться або використовується для виробництва підакцизних товарів.

До таких товарів зокрема відноситься готова алкогольна продукція, що виробляється на заводах вторинного виноробства.

За висновком Торгово-промислової палати Криму від 29.05.06 р. №0-285 виноматеріал, виготовлений з власної сировини на заводі первинного виноробства ДП радгосп - завод „Плодове”, є продукцією сільськогосподарського виробництва та сировинною основою або полуфабрикатом для наступного виробництва готової алкогольної продукції.

Все вищенаведене свідчить про правомірність застосування позивачем п.11.29 ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Також необхідно зазначити, що вживання в Законі України „Про ставки акцизного збору на спирт етиловий та алкогольні напої” від 7.05.96 р. №178/96 –ВР зі змінами та доповненнями, терміну «Виноматеріали» не діє підстав відносити будь – яку продукцію. яка зазначається цим словом, до підакцизної, оскільки саме цим словом, до підакцизної, оскільки самим Законом, до підакцизної продукції віднесено лише спирт та алкогольні напої.

Словом «напій», виходячи з його семантики позначається спеціально приготовлена рідина, призначена для пиття. Алкогольний напій – це напій, який містить алкоголь.

Зважаючи на викладене, до підакцизної продукції може бути віднесено лише ті виноматеріали, які призначені для пиття та містять алкоголь.

Відповідачем не доведено того факту, що виноматеріали, що виготовляються позивачем, вже придатні для пиття без їх подальшої переробки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадовці зобов'язані діяти тільки в межах повноважень і способом, які передбачені Конституцією України і Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач заперечує проти позову але відповідних доказів щодо правомірності винесеного ним податкового повідомлення - рішення суду не представив.

Відповідно до п. 11 ст. 171 КАСУ резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

В даному випадку, приймаючи до уваги той факт, що опублікуванню належить постанова суду, яка виноситься по справі, результати якого зачіпають права і інтереси широкого кола осіб, суд дійшов висновку про те, що спор, який виник між сторонами по справі зачипає тільки їх інтереси. Результат розгляду даного спору носить локальний характер. Таким чином, суд не баче ніякої необхідності в опубліковані результатів розгляду даної справи.

За такими обставинами справи, позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Постанову проголошено 23.09.2008 р.

Постанову у повному обсязі складено 26.09.2008 р.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинними податкові повідомлення – рішення державної податкової інспекції в Бахчисарайському районі АР Крим від 19.12.2006 р. №00039723/0 і №00039723/1 від 15.01.2007 р. про сплату податку на додану вартість на загальну суму 1302584 грн., з яких 651207 грн. – за основним платежем, 651377 грн. – сума штрафних санкцій.

3.Стягнути з Державного бюджету України, (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405 ) на користь державного підприємства “Радгосп – завод “Плодове”, Бахчисарайський район, с. Плодове, вул. Леніна, 60, ( ЗКПО 00412866, банківські реквізити не відомі ) 3,40 гривень держмита.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсну постанову направити сторонам рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.