ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2008 р.
Справа № 40/126-08

вх.
№ 4964/4-40

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_1. - приватний підприємець
відповідача - не з*явився

розглянувши
справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до  Харківської міської ради, м. Харків

про визнання
права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить визнати за ним
право власності на нежитлові приміщення частини підвального поверху у літ.
АДРЕСА_1

Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що позивач всупереч вимогам чинного законодавства України не
може в повній мірі здійснити своє право власності щодо нежитлової будівлі у
зв'язку з неможливістю проведення державної реєстрації відповідного права.
Позивач вважає, що у цьому випадку він обмежений у своєму праві розпоряджатися
своїм майном.

Позивач у судовому засіданні
підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у  повному обсязі.

Представник
відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву суду не
надав, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справу
розглянуто за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено
наступне.

Зазначені
приміщення перебувають у фактичному користуванні позивача на протязі останніх
12 років.

Позивачем у
2008 році за власні кошти реконструйовано нежитлові приміщення, що займають
частину підвального поверху поАДРЕСА_1 Роботи виконано самочинно, без
розробки  проекту та отримання
відповідного дозволу на початок будівельних робіт.

В процесі
реконструкції (переробки) фактично була створена нова річ, тобто вартість
реконструкції та створеної нової речі значно перевищила вартість первісної.

Відповідно до
розділу "Висновки та рекомендації" технічного висновку „Про стан
будівельних конструкцій та можливість експлуатації нежитлових приміщень, що
займають частину підвального поверху по АДРЕСА_1 виконаного ПОП "Білий
ведмідь" (ліцензія: серія НОМЕР_1), технічний стан будівельних конструкцій
забезпечує несучу здатність, достатню для експлуатації приміщень. Експлуатація
не протирічить будівельно-технічним, санітарним та протипожежним нормам.

Оцінюючі
встановлені правовідносини та вирішуючи спір, суд прийшов до наступних
висновків.

Відповідно до
частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим
майном протягом десяти років набуває право власності на це майно. Право
власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 344
Цивільного кодексу України право власності за набувальною давністю на нерухоме
майно набувається за рішенням суду.

Відповідно до
частини 4 статті 332 Цивільного кодексу України якщо вартість переробки і
створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу, право власності на
нову річ набуває за її бажанням особа, яка здійснила таку переробку. У цьому
разі особа, яка здійснила переробку, зобов'язана відшкодувати власникові
матеріалу моральну шкоду.

Власник
зазначеної частини підвального поверху невідомий, відповідач не заявив своїх
прав щодо цього майна.

Згідно
Конституції України право власності в Україні є непорушним, ніхто не може бути
позбавлений цього права.

Згідно частини
2 статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Виходячи з
вищенаведеного можна зробити висновок про те, що проведена реконструкція
нежитлових приміщень колишньої квартири не є юридичною чи фактичною підставою
для невизнання права власності позивача на ці приміщення.

Відповідно до
статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання
його права власності, а згідно частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України
одним із способів захисту цивільного права є його визнання

Згідно частини
1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року та пункту 1.5.
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N
7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно
позивача.

З огляду на
викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними,
підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до
уваги, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд
вважає, що витрати по сплаті державного мита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Враховуючи
викладене та керуючись статтями  6, 8,
19, 124, 129 Конституції України,
статтями 16, 328, 332, 344, 392 Цивільного кодексу України,  статтею 4 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", статтями 1, 4,
12, 33, 43, 47, 49, 75,  82-85  Господарського процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Визнати право
власності на нежитлові приміщення №№ І - VIII частини підвального поверху у
літ. "А-5" поАДРЕСА_1 загальна площа яких складає - 256,8 кв.м., де
основна - 151,7 кв. м., допоміжна 105,1 кв.м. за Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1

Повний тест
рішення підписаний 14.07.2008 року.

Суддя

Секретар судового
засідання                       Карімов
В.В.