ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

01.07.08
Справа  № 19/314

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії

Головуючого судді          Гнатюк Г.М.

Суддів:          Кравчук Н.М.

Мирутенко О.Л.

розглянув апеляційну
скаргу     Державного підприємства Міністерства
оборони України "Управління торгівлі Західного оперативного
командування", м.Львів від 11.02.2008р. №37

на рішення господарського суду Львівської
області від 27.11.2007р.

у справі  №19/314

за позовом   Державного
підприємства Міністерства оборони України "Управління торгівлі Західного
оперативного командування", м.Львів

до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1,
м.Львів

про стягнення 14251,31грн.

за
участю представників сторін:

від
позивача: не  з'явився

від
відповідач: не
з'явився

Клопотання
про  технічну фіксацію судового
процесу  не поступало, заяв про відвід
суддів не надходило.

Представники
сторін в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені
про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення  поштового відправлення №№ 319821, 319820 від
11.06.2008 р.

В с т а н
о в л е н о:

Рішенням
господарського суду  Львівської області
від 27.11.2007р. по даній справі (суддя Н.Г.Левицька) за позовом Державного підприємства
Міністерства оборони України «Управління торгівлі Західного оперативного
командування», м.Львів до Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Львів про стягнення
14251,31грн. відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позивач,
не погоджуючись із прийнятим рішенням судом першої інстанції, звернувся до
Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про перегляд
вищевказаного рішення суду в порядку апеляційного провадження, просить рішення
скасувати і прийняти нове, яким
позовні  вимоги задоволити  повністю.

Причини
відкладення розгляду справи викладено в попередніх ухвалах суду від  22.04.2008 р., 03.06.2008 р.

Колегія
суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, повідомлених
належним чином про час і місце судового засідання.

Розглянувши
матеріали справи, апеляційну скаргу
колегією суддів Львівського апеляційного господарського суду встановлено
наступне:

Між
державним підприємством Міністерства оборони України «Управління торгівля
Західного оперативного командування»та приватним підприємцем ОСОБА_1  20 листопада 2002 р. було укладено Договір
оренди нерухомого майна НОМЕР_1 згідно якого позивач (орендодавець згідно
Договору) передає, а відповідач (орендар згідно Договору) приймає у строкове
платне користування частину приміщення магазину площею 238,8 кв.м., що
знаходиться за адресою:АДРЕСА_1

Рішенням
господарського суду Львівської області від 20.09.2005р. по справі № 1/595-2/240
визнано недійсним договір оренди      №
206 від 20.11.2002р. та вирішено виселити орендаря з орендованого приміщення.
Відповідачем подано клопотання до господарського суду Львівської області з
проханням відстрочити виконання рішення суду. Ухвалою господарського суду
Львівської області від 15.11.2005р. клопотання задоволено, виконання рішення
господарського суду Львівської області від 20.09.2005р. по справі № 1/595-2/240
відстрочено до 01.04.2006р.

Позивач  - Державне підприємство Міністерства оборони
України  «Управління торгівлі Західного
оперативного командування», м.Львів звернувся з позовом до господарського суду,
так як відповідач - Приватний підприємець ОСОБА_1 з нежитлового приміщення
по    АДРЕСА_1не виселився, продовжував
використовувати дане приміщення для здійснення господарської діяльності  без
плати за користування даним майном за період з квітня по серпень 2007
року, також  ним лише частково  було перераховано орендну плату за березень
2006 року у сумі 966,42 коп., також виникла заборгованість за комунальні послуги.
Всього сума, котра підлягає стягненню, становить      14251,31 грн.

Суд
першої інстанції,  підставою відмови у
задоволені  позовних вимог вказав на
те,  що договір оренди № 206 від
20.11.2002 р. є розірваним (недійсним), що підтверджується рішенням
господарського суду Львівської області від 20.09.2005 р., а тому не породжує жодних
юридичних наслідків для сторін по справі,
при цьому керуючись положеннями частини 1 статті 236 ЦК України, яка
визначає момент недійсності правочину та
ст.653 ЦК України, що передбачає правові наслідки зміни або розірвання
договору.

Колегія
суддів Львівського апеляційного господарського суду не погоджується з таким
твердженням господарського суду і вважає його невірним, так як, відповідно до
вимог ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України, із врахуванням особливостей, передбачених
Господарським Кодексом України.

Частиною
1 ст.509 Цивільного кодексу України передбаченою, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має
право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У
даному спорі слід керуватись положеннями ст. 11 ЦК України від 16.01.2003 р.,
яка визначає підстави виникнення цивільних прав та обов'язків і встановлює,
зокрема,  таку підставу для їх виникнення
як юридичні факти. Факт користування відповідачем частиною нежитлового
приміщення магазину поАДРЕСА_1-є підставою
для виникнення у нього обов'язку здійснити оплату за користування даним
приміщенням незалежно від того визнаний
договір оренди недійсним чи ні.

Колегія
суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що аналогічна
справа розглядалась господарським судом Львівської області (суддя Н.Левицька),
рішенням про справі № 19/313 від 27.11.2007 р. задоволено позовні вимоги
Державного підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі
Західного оперативного командування»до ПП «Поліфарб», м.Львів про стягнення
коштів за користування нерухомим державним майном  (наявне в матеріалах справи).

З
огляду на викладене, колегія судів Львівського апеляційного господарського суду
приходить до висновку, що господарським
судом Львівської області не досліджено обставин справи та прийнято
помилкове  рішення, яке слід скасувати та
прийняти нове рішення, яким  позовні  вимоги задоволити.

Державне
мито за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до вимог ст.49 ГПК України,
покласти на   відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК
України Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі Західного
оперативного командування», м.Львів -
задоволити.

2.
Рішення господарського суду Львівської
області  від 27.11.2007 р.   у справі №
19/314 -скасувати. Прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги
Державного підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі
Західного оперативного командування», м.Львів та стягнути з Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Львів 14251,31 грн..

2.  Постанова набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.
Матеріали справи № 19/314 повернути в господарський суд Львівської   області.

Головуючий  - суддя                                                 Г.Гнатюк

Суддя
Н.Кравчук

Суддя
О.Мирутенко