ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2008 Справа № 1/352-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Губіної І.В. при секретарі Берещенко Л.П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Миколаївської філії ВАТ "Укртелеком", м.Миколаїв

до Військової частини А-1836, м.Херсон

про стягнення 4980грн.25коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Кривий І.В. - ю/к, дор. ВКО № 255329 від 21 липня 2008р.

від відповідача -Щербіна Р.О. - ю/к, дор. № 140 від 11.02.08р.

Суть спору:ВАТ “Укртелеком” в особі Миколаївської філії ВАТ “Укртелеком” звернулося до суду з позовом про стягнення з військової частини А-1836 , м. Херсон заборгованості в сумі 3256 грн. за надані послуги електрозв’язку, яка склалася за період з липня 2005 року включно по лютий 2006 року. року. За прострочення виконання грошових зобов'язань заявлена вимога про стягнення інфляційних збитків - 1475,38 грн. та 248,88 грн. річних, Загальна сума, яка заявлена до стягнення складає 4980,25 грн.

У процесі розгляду справи позивачем збільшені та уточненні позовні вимоги у частині сум інфляційних збитків та річних. Вони нараховані станом під час розгляду справи. Копія розрахунку збільшеної суми позову відповідачеві було надано у судовому засіданні.

Судом оголошувалась перерва у засіданні для надання відповідачу можливості ознайомитися з цим розрахунком до 26.09.2008 року о 10 год.

Відповідач проти основної суми заборгованості не заперечує, але вважає, що збитки по інфляції та річні не підлягають стягненню, посилаючись на те, що позивачем своєчасно не надсилались йому акти звірки розрахунків. Проти отримання від позивача рахунків на сплату вартості отриманих комунікаційних послуг представник військової частині не заперечує. Ним також пояснено, що причиною не проведення платежів є те, що з державного бюджету протягом 2005-2007 року коштів на оплату цих послуг не надходило.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Між сторонами по справі 17.08.2004 року укладено договір на експлуатаційно-технічне обслуговування засобів зв'язку, відповідно до умов якого військова частина ((споживач) здає, а ВАТ "Укртелеком" в особі Миколаївської філії ВАТ “Укртелеком” (виконавець) приймає на експлуатаційно-технічне обслуговування засоби зв'язку споживача. Споживач зобов’язався своєчасно сплачувати вартість цих послуг їх виконавцю. Додатком №2 додоговору сторони встановили суму річної оплати зазначених послуг в сумі 4879,87 тобто по 407грн. щомісячно . Цей договір був укладений строком на п'ять років.

Відповідно до пункту 3.1 договору розрахунки за експлуатаційно-технічне обслуговування засобів зв'язку військова частина зобов'язалась проводити щоквартально, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом на підставі рахунків виконавця.

За липень 2005 року рахунок надсилався військовій частині 29.07.2007 року з визначенням строку оплатило 20.08.2005 року. Відповідно за серпень рахунок надсилався 31.08.2005 року, за вересень –30.09.2005 р, за жовтень –31.10.2005 р., за листопад –30 листопада 2005 р., за грудень –30 грудня 2005 р., за січень 2006 року –31січня 2006 року, за лютий –28 лютого 2006 року. По всіх рахунках строк оплати зазначений до 20 числа наступного за звітним місяця.

Але, як випливає з розрахунку суми позову, відповідач, визначені у цих розрахунках суми ( по 407 грн), починаючи з липня 2005 року включно по лютий 2006 року, не сплачував і має заборгованість по вартості наданих йому позивачем послуг в сумі 3256,25 грн.

Суд вважає., що позивач не вірно у рахунках визначав строк оплати, так як відповідно до умов договору споживач послуг зобов'язаний був проводити їх оплату щоквартально, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом на підставі рахунків виконавця послуг. Тобто за липень, серпень, вересень 2004 року військова частина зобов'язана була перерахувати позивачеві суму вартості послуг у строк до 10 жовтня 2004 року.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з врахуванням збільшення позивачем його суми.

Після укладення договору між сторонами виникли господарські відносини.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином і в установлений строк відповідно до закону, інших правових актів та договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, не допускається.

Відповідачем у повному обсязі не виконані грошові зобов'язання, які на нього покладені договором тобто зобов'язання по сплаті вартості отриманих послуг у порядку та у строк, що встановлені договором, чим порушені умови договору та норми вказаної вище статті ГК України.

Статтею 199 ГК України встановлено, що до відносин по забезпеченню виконання зобов'язань учасниками господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання).

Відповідно ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені законом або договором.

Ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредиторів зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 процента річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому позивачем вірно і з урахуванням положень ст.625 ЦК України нараховані індекс інфляції і річні за кожний місяць, починаючи з 11.10.2005 року.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають повному задоволенню, з врахуванням збільшення суми позову.

Доводи військової частині до уваги не приймаються. Той факт, що вона фінансується за рахунок державного бюджету, не звільняє її від обов'язку сплати інфляційних витрат та річних. Звільнити від їх сплати відповідача по справі, або зменшити їх суму, суд не має права так як інфляційні збитки та річні не є штрафними санкціями.

Надсилання актів звірки розрахунків для проведення оплати послуг зв'язку договором не передбачено.

Відповідач зобов’язаний відшкодувати судові витрати позивача по сплаті державного мита ( 102 грн.) та вартості інформаційно-технічних послуг судового процесу (118 грн.)

З урахуванням викладеного, керуючись статтями ст. 44, 49, 82, 84- 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити

2.Стягнути з Військової частини А-1836 м.Херсон, вул.Пестеля,1, розрахунковий рахунок 0015, ГУ ДКУ у Херсонській області, МФО 852010, , на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Миколаївської філії ВАТ "Укртелеком", м.Миколаїв, вул. Адміральська,27, , розрахунковий рахунок 260023165 в МОД ВАТ "Райффайзенбанк Аваль", МФО 326182, основний борг з врахуванням індексу інфляції та річних в сумі 5137грн.95коп., та судові витрати позивача на загальну суму 220грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.В. Губіна

Дата виготовлення

повного тексту рішення 29.09..08р.