ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2008 р.

10:30

Справа № 11/302/08

За адміністративним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтотранссервіс”

(73000, м.Херсон, вул.Тираспольська, 5)

до відповідача: Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області

(54050, м.Миколаїв, пр.Жовтневий, 306)

Суддя Василяка К.Л.

при секретарі судового засідання Заболотній І.В.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Потапова В.В. –дов. від 29.07.2008р.

від відповідача:

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати акт вибору та обстеження земельних ділянок, передбачених під розміщення автозаправної станції ТОВ «Нафтотранссервіс», складений постійно-діючою комісією з питань вибору земельних ділянок Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області 25.09.2007р., затвердженим; визнати погодженим місце розташування автозаправної станції ТОВ «Нафтотранссервіс»на земельній ділянці, що знаходиться на автомобільній дорозі Н-14 Олександрвка-Кіровоград-Миколаїв, на відрізку км 232+236 –232+333 ліворуч, в районі с. Капустине, на території Коларівської сільської ради, Жовтневого району, Миколаївської області, зазначеній в акті вибору та обстеження земельних ділянок, передбачених під розміщення автозаправної станції ТОВ «Нафтотранссервіс»від 25.09.2007р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне:

- відповідно до п.6 Порядку вибору земельних ділянок під розміщення об’єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №427 від 31.03.2004р. (надалі Порядок) у разі неможливості вибору земельної ділянки в акті зазначається мотивоване обґрунтування відмови. В акті від 25.09.2007р. навпаки зазначено, що земельна ділянка придатна для розміщення на ній АЗС;

- процедура вибору земельної ділянки, встановлена Порядком, не передбачає, що після її закінчення оформленням та підписанням акту, особа що звернулася за її проведенням, набуває право оренди цієї земельної ділянки, тобто положення ч.1 ст.124 Земельного кодексу України не ставлять в залежність можливість підписання Акту від проведення аукціону;

- Кабінетом Міністрів України 17.04.2008р. прийнято постанову №394, якою затверджено Порядок проведення у 2008 році земельних аукціонів, але її дію зупинено указом Президента України №406/2008 від 25.04.2008р. Таким чином, на сьогоднішній день, реалізація ч.1 ст.124 Земельного кодексу України, щодо проведення земельних аукціонів, неможлива.

- положення ч.1 ст.124 Земельного кодексу України, щодо проведення земельних аукціонів, були введені в дію Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»№107-VI від 28.12.2007р. (опублікований в газеті «Урядовий кур’єр» №247 від 31.12.2007р.), а акт вибору земельної ділянки, відповідно до п.п.5,6,7 Порядку мав бути підписаний ще у вересні 2007 року.

Відповідач у відзиві позовні вимоги визнав та заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в:

14.08.2007р. ТОВ «Нафтотранссервіс»звернулось до Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області клопотанням про виділ в районі с.Капустине, на території Коларівської сільської ради, Жовтневого району Миколаївської області, земельної ділянки площею 1 га для будівництва двох автозаправних станцій (АЗС).

03.09.2007р. відповідачем було видане постійно-діючій комісії з питань вибору земельних ділянок доручення №2170/502/1407 обстежити бажане місце розташування АЗС, погодити орієнтовний розмір земельної ділянки, умови її вилучення з урахуванням місцевих правил забудови та комплексного розвитку території.

25.09.2007р. зазначеною комісією було складено акт вибору та обстеження земельних ділянок, передбачених під розміщення АЗС ТОВ «Нафтотранссервіс», в якому зазначено, що земельна ділянка площею 0,5 га, знаходиться в межах Коларівської сільської ради на автошляху «об’їзна м.Миколаїв», вільна від будівель та споруд, зелені насадження відсутні, складається з земель державної власності, рілля.

У висновку (п.4 акту) комісія, розглянувши клопотання ТОВ «Нафтотранссервіс»та керуючись положеннями нормативних документів та законодавчих актів, зазначила, що обстежена земельна ділянка придатна для розміщення АЗС.

Відповідно до п.7 Порядку вибору земельних ділянок під розміщення об’єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №427 від 31.03.2004р. акт вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів підписується головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з матеріалами, що використовувалися під час його складання, передається юридичній особі для подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного рішення.

Акт від 25.09.2007р. підписаний лише членами комісії та скріплений їхніми печатками. Головою комісії –т.в.о. голови Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області акт не підписаний.

Позивач надав суду докази звернення до голови Жовтневої райдержадміністрації з проханням затвердити акт (вх.№2797-5-03/37-08 від 24.07.2008р.).

30.07.2008р. відповідач своїм листом №2841/5-03/7-08 відмовив позивачу у затвердженні акту вибору земельної ділянки від 25.09.2007р.з посиланням на те, що відповідно до ст.124 Земельного кодексу України набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, що відводяться під певні об’єкти, до яких АЗС не відноситься.

Позивач вважаючи, що відмова відповідача від затвердження акту є неправомірною бездіяльністю, звернувся до суду з позовом.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; неупереджено; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливим наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч.3 ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно ч.4 ст.123 Земельного кодексу України передбачає, що до клопотання про відведення земельної ділянки додаються матеріали, передбачені частиною п’ятнадцятою статті 151 цього Кодексу документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Тобто, до клопотання про відведення земельної мають бути надані матеріали погодження місця розташування об’єкта, які повинні включати: викопіювання з генерального плану або іншої містобудівної документації населеного пункту, копію плану земельної ділянки з нанесенням на ній варіантів розміщення об'єкта із зазначенням загальної площі, яку необхідно вилучити. Зазначаються також склад угідь земельної ділянки, що вилучається, та умови її відведення. (ч.15 ст.151 Земельного кодексу України).

В той же час ст.151 Земельного кодексу України передбачає, що вибір земельних ділянок для розміщення об’єктів проводиться юридичними особами, зацікавленими у їх відведенні. Порядок вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України. У разі відмови власника землі або землекористувача, сільської, селищної, міської ради, органів державної влади у погодженні місця розташування об’єкта ці питання вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до п.4 Порядку вибору земельних ділянок під розміщення об’єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №427 від 31.03.2004р. сільська, селищна, міська рада, районна, Київська чи Севастопольська міська держадміністрація реєструє клопотання в день його подання з присвоєнням реєстраційного номера, розглядає клопотання і в п’ятиденний строк після реєстрації надсилає постійно діючій комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів, утвореній відповідною радою або держадміністрацією.

До складу комісії включаються заступник голови сільської, селищної, міської ради або заступник голови місцевої держадміністрації (голова комісії), а також представники районного (міського) органу земельних ресурсів, природоохоронного органу, санітарно-епідеміологічної служби, органів містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини.

До роботи в комісії також залучаються власники та користувачі земельних ділянок, які пропонуються до вибору, представник заявника.

Згідно п. 6 Порядку результати роботи комісії оформляються актом, у якому зазначаються: склад комісії; назва об'єкта, для розміщення якого здійснюється вибір земельної ділянки, його основні характеристики, орієнтовний розмір земельної ділянки з урахуванням перспективи її розширення тощо; умови вилучення (викупу) земельної ділянки; основні характеристики земельної ділянки (правовий режим земель, склад угідь та їх продуктивність, якісна характеристика ґрунтового покриву, наявність особливо цінних земель, будівель, споруд, багаторічних та деревно-чагарникових насаджень тощо); орієнтовна сума збитків, яка підлягатиме відшкодуванню власнику землі чи землекористувачу; орієнтовна сума втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, пов’язаних з вилученням земель; можливість поліпшення малопродуктивних земель шляхом нанесення родючого шару ґрунту, знятого під час будівництва об’єктів, тощо.

У разі неможливості вибору земельної ділянки в акті зазначається мотивоване обґрунтування відмови.

Акт відбору земельних ділянок для розміщення об’єктів підписується головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з матеріалами, що використовувались під час його складання, передаються юридичні особі для подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 14 серпня 2007 року звернувся до Жовтневої районної державної адміністрації з клопотанням про виділ в районі с.Капустине, на території Коларівської сільської ради, Жовтневого району Миколаївської області, земельної ділянки площею 1 га для будівництва двох автозаправних станцій.

Відповідно до п.12 “Прикінцевих положень” Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Оскільки земельна ділянка, на яку претендує позивач знаходиться за межами населеного пункту, то його звернення до визначеного чинним законодавством компетентного органу - Жовтневої районної державної адміністрації слід вважати обґрунтованим.

Подальші дії відповідача з розгляду заяви позивача цілкому відповідали приписам Земельного кодексу України та Порядку вибору земельних ділянок під розміщення об’єктів.

Так, 03.09.2007р., тимчасово виконуючим обов’язки голови Жовтневої райдержадміністрації було надане доручення постійно-діючій комісії з питань вибору земельних ділянок доручення №2170/502/1407 обстежити бажане місце розташування АЗС, погодити орієнтовний розмір земельної ділянки, умови її вилучення з урахуванням місцевих правил забудови та комплексного розвитку території.

Акт вибору та обстеження земельних ділянок, передбачених під розміщення АЗС ТОВ «Нафтотранссервіс»було складено 25.09.2007р.

Вказаний акт не містить відмови у виборі земельної ділянки, навпаки, у п.4 акту комісія зазначила, що обстежена земельна ділянка придатна для розміщення АЗС.

В той же час, відсутність підпису на акті голови комісії унеможливлює подальші дії позивача спрямовані на відведення йому земельної ділянки.

Тобто, внаслідок бездіяльності відповідача склалась ситуація невизначеності, яка порушує права позивача на отримання у користування земельної ділянки, передбачені Земельним кодексом України.

Крім того, зволікання відповідача у належному оформленні акту вибору та обстеження земельної ділянки (згідно п.5 Порядку, строк на обстеження бажаного місця розташування об’єктів та оформлення результатів роботи комісії шляхом складання акту має становити два тижні) свідчить про перевищення розумного строку прийняття рішення, оскільки з моменту складання акту минуло майже рік.

Викладену у листі №2841/5-03/7-08 від 30.07.2008р. відмову відповідача у затвердженні (підписанні) акту вибору земельної ділянки від 25.09.2007р. з посиланням на те, що відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах, суд вважає безпідставною, виходячи з наступного.

Положення ч.1 ст.124 Земельного кодексу України, щодо проведення земельних аукціонів, були введені законом України №107-VI від 28.12.2007р. «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»(опублікований в газеті «Урядовий кур’єр»№247 від 31.12.2007р.), тобто на момент складання акту (25.07.2007р.) зазначені положення Земельного кодексу України не вступили у дію.

Крім того, Кабінетом Міністрів України 17.04.2008р. прийнято постанову №394, якою затверджено Порядок проведення у 2008 році земельних аукціонів, але її дію зупинено указом Президента України №406/2008 від 25.04.2008р. Таким чином, на сьогоднішній день, реалізація ч.1 ст.124 Земельного кодексу України, щодо проведення земельних аукціонів, неможлива.

Суд також вважає доречним посилання позивача на те, що процедура вибору земельної ділянки, встановлена Порядком, не передбачає, безумовного набуття заявником права оренди цієї земельної ділянки.

Відповідно до ст.162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Враховуючи, що у акті від 25.09.2007р. не міститься будь-яких вмотивованих підстав для відмови у виборі земельної ділянки, в якій зацікавлений позивач, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та визнати зазначений акт від 25.09.2007р. затвердженим, а місце розташування автозаправної станції ТОВ «Нафтотранссервіс»на земельній ділянці, що знаходиться на автомобільній дорозі Н-14 Олександрвка-Кіровоград-Миколаїв, на відрізку км 232+236 –232+333 ліворуч, в районі с.Капустине, на території Коларівської сільської ради, Жовтневого району, Миколаївської області, зазначеній в акті вибору та обстеження земельних ділянок, передбачених під розміщення автозаправної станції ТОВ «Нафтотранссервіс»від 25.09.2007р., погодженим.

Керуючись ст. ст.160-163, 167, 254 КАСУ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати акт вибору та обстеження земельних ділянок, передбачених під розміщення автозаправної станції ТОВ «Нафтотранссервіс», складений постійно-діючою комісією з питань вибору земельних ділянок Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області 25.09.2007р., затвердженим.

3. Визнати погодженим місце розташування автозаправної станції ТОВ «Нафтотранссервіс»на земельній ділянці, що знаходиться на автомобільній дорозі Н-14 Олександрвка-Кіровоград-Миколаїв, на відрізку км 232+236 – 232+333 ліворуч, в районі с.Капустине, на території Коларівської сільської ради, Жовтневого району, Миколаївської області, зазначеній в акті вибору та обстеження земельних ділянок, передбачених під розміщення автозаправної станції ТОВ «Нафтотранссервіс»від 25.09.2007р.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя