ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"27" жовтня 2008 р.            Справа №4/102-08

за позовом: Дочірнього підприємства "Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління "Вінницяліфт" (вул. С. Лазо, 17, м. Вінниця, 21010, )

до: Приватного підприємства "МЕШКАНЕЦЬ" (вул. Келецька, 41, м. Вінниця, 21100, )

про стягнення 38749,74 грн. заборгованості

Головуючий суддя Білоус В.В.

Cекретар судового засідання Логінов А.О.

Представники :

позивача: не з'явився

відповідача: Звіжинський Ю.Р.

В С Т А Н О В И В:

Позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача боргу в сумі 38749,74 грн.

Представник позивача в листі поданому наручно через канцелярію суду 27.10.2008р. о 10 год. 20 хв., заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. При цьому не заперечив проти розгляду справи понад 2-х місячний строк. Мотивував своє клопотання тим, що на цю ж дату і годину (27.10.2008р. о 10 год. 30 год.) в господарському суді Вінницької області призначено розгляд іншої справи №2/164-08. Також посилається на те, що позивача зобов'язано надати всі документи на яких ґрунтуються позовні вимоги (дуже велика кількість банківських документів в підтвердження оплати), а відповідач заперечує наявність у нього документів та від проведення звірки, позивач не підготував ці документи, оскільки вони є архівними матеріалами.

Представник відповідача проти вказаного клопотання позивача заперечив і просив розглянути справу в передбачені законом терміни.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи судом відхиляється з огляду на таке.

Згідно ч. 1, 3 ст. 69, ч. 3 ст. 51 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках голова господарського суду чи заступник голови господарського суду має право продовжити строк розгляду справи, але не більше як на один місяць. У випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Позовна заява №399 від 27.06.2008р. надійшла до господарського суду Вінницької області 25.07.2008р. (вх. №1293). Відповідно до ч. 1 ст. 69 ГПК України спір мав бути вирішений до 26.09.2008р. З огляду на графік призначених справ і графік чергових відпусток, винятковість цих обставин, ухвалою голови господарського суду Вінницької області від 28.07.2008р., на підставі заяви судді, було продовжено розгляд справи по 25.10.2008р.

Ухвалою про порушення провадження у справі від 28.07.2008р. розгляд справи було призначено на 16.10.2008р. о 10 год. 30 хв. та зобов'язано позивача, відповідача надати суду до 13.10.2008р. додаткові докази необхідні для вирішення справи.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 51, ч. 1, 3 ст. 69 ГПК України, на ухвалу голови господарського суду Вінницької області від 28.07.2008р., спір у даній справі мав бути вирішений не пізніше 27.10.2008р. (перший робочий день після 25.10.2008р.).

Позивач вимог ухвали від 28.10.2008р. про надання до 13.10.2008 р. додаткових доказів, в тому рахунку доказів про дату, суму, призначення частково отриманої оплати (банківські витяги), не виконав. Письмових пояснень причин цьому, як то вимагалося названою ухвалою, не надав. Представник відповідача в судовому засіданні 16.10.2008р. пояснив невиконання вимог ухвали від 28.07.2008р. щодо надання додаткових доказів неможливістю їх надати в зв'язку із закінченням терміну дії їх зберігання. Покликався на пропуск позивачем строку позовної давності.

Невиконання позивачем вимог ухвали від 28.07.2008р. про надання додаткових доказів позбавило суд можливості вирішити спір 16.10.2008р. та призвело до відкладення ухвалою розгляду справи на 27.10.2008р. - останній день строку в який згідно ч. 1, 3 ст. 69, ч. 3 ст. 51 ГПК України мав бути вирішений спір. Відповідно до ч. 4 ст. 69 ГПК України спір міг бути вирішений у більш тривалий строк, ніж передбачено ч. 1 названої статті лише за клопотанням обох сторін або клопотанням однієї сторони погодженим з другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України господарський суд має право відкласти розгляд справи в межах строків встановлених ст. 69 названого кодексу. Оскільки відповідач не надав згоди на розгляд справи понад 2-х місячний термін, заперечив проти клопотання позивача про відкладення розгляду справи і розгляду справи понад 2-х місячний термін, господарський суд позбавлений права відкласти розгляд справи понад строк встановлений законом для вирішення спору. Позивачу було надано достатньо часу для надання витребуваних судом доказів.

В зв'язку із неможливістю відкласти розгляд справи в межах строку, встановленого законом для вирішення спору, ненаданням позивачем без поважних причин витребуваних доказів, і зокрема доказів про дату, суму, призначення частково отриманої оплати (банківські витяги), неможливістю без них вирішити спір, суд прийшов до висновку про залишення позову без розгляду згідно п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Такий висновок суду ґрунтується на такому.

Ухвалами від 28.07.2008р., 16.10.2008р. від позивача вимагалося надати суду до 13.10.2008р., 24.10.2008р. додаткові докази необхідні для вирішення спору, і зокрема докази про дату, суму, призначення частково отриманої оплати (банківські витяги). Витребування цих доказів було обумовлене тим, що позивач в позовній заяві вказав що в період з липня 2004р. по грудень 2005р. виконав для відповідача роботи з технічного обслуговування і ремонту ліфтів на суму 126024 грн. 60 коп., а отримав оплати лише в сумі 87274 грн. 83 коп.

Згідно ст. 33, п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на це, обґрунтованим розрахунком сум, що стягуються, є такий розрахунок в обґрунтування якого в позовній заяві вказано докази щодо всіх сум, як виконаних робіт, так і отриманої оплати, вказаних в розрахунку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України обґрунтований розрахунок та докази які б стверджували отримання оплати саме в сумі 87274,83 грн., як позивач вказав в позовній заяві, а не в більшій чи меншій, мали б бути вказані позивачем і прикладені до розрахунку суми боргу ще при направленні позовної заяви до господарського суду.

Оскільки цього, всупереч вимогам п. 5 ст. 54, ст. 33 ГПК України, не було зроблено, то суд ухвалами від 28.07.2008р., 16.10.2008р. зобов'язував позивача надати докази, необхідні для вирішення спору, і зокрема докази про дату, суму, призначення частково отриманої оплати (банківські витяги). Вимоги ухвали від 28.07.2008р. позивачем, щодо надання вказаних доказів, не були виконані і причини цього не пояснені. Після витребування ухваленого від 16.10.2008р. вдруге вказаних доказів, і ненадання їх позивачем, пояснив це великою кількістю банківських документів і тим, що ці документи є архівними матеріалами. Вказані пояснення позивача суд розцінює як невиконання вимог ухвал суду щодо надання доказів про дату, суму, призначення частково отриманої оплати (банківські витяги) без поважних причин, оскільки згідно п. 5 ст. 54 ГПК України позивач мав мати ці докази ще при написанні позовної заяви і направленні її до суду. Суд дав достатньо часу позивачеві (понад два місяці) для зібрання доказів і наданні їх суду. Тому знаходження доказів в архіві, їх кількість не є поважною причиною щоб не надавати ці докази суду на протязі більше як двох місяців. Ненадання позивачем доказів про дату, суму, призначення частково отриманої оплати (банківські витяги) не дозволяє суду вирішити спір. Тому позов підлягає залишенню без розгляду згідно п. 5 ст. 81 ГПК України.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

В зв'язку із залишенням позову без розгляду судові витрати на державне мито в сумі 388 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., а загалом в сумі 506 грн. на підставі ч. 2, 5 ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст. 4-5, 33, ч. 2, 5 ст. 49, ст. 50, 51, ч.1, 3 ст. 69, п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 81, ст. 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Позов залишити без розгляду.

2. Судові витрати та державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в загальній сумі 506 грн., покласти на позивача.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу, відповідачу рекомендованим листом або вручити їх повноважним представникам під розписку.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу