ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"04"
березня 2008 р.
Справа № 5/022-08

Суддя
господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за
позовом

Відкритого
акціонерного товариства “Білоцерківський автобусний парк”, м. Біла Церква

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності  - фізичної
особи ОСОБА_1, м. Біла Церква

про

стягнення  3247,90 грн.

за
участю представників:

позивача:

Недоступ
Т. В. -дов. від 16.01.2008 р. № 17

відповідача:

не
з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином

суть спору:

До
господарського суду Київської області надійшла позовна заява відкритого
акціонерного товариства “Білоцерківський автобусний парк” (далі -Позивач) до
суб'єкта підприємницької діяльності  -
фізичної особи ОСОБА_1 (далі -Відповідач) про стягнення                3247,90 грн., з яких 2689,28
грн. основний борг, 202,98 грн. пені, 281,34 грн. інфляційних втрат та 74,30
грн. три проценти річних.

Позовні
вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань
щодо внесення в касу позивача суми місячної виручки, мінімальний розмір якої
визначається договором про надання послуг по обслуговуванню пасажирів
автомобільним транспортом загального користування № 052-МЖ/06 від 03.01.2006
року та додатковою угодою № 2 від 01.04.2007 р. до договору про надання послуг
по обслуговуванню пасажирів автомобільним транспортом загального користування №
052-МЖ/06.

Присутній
в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та
просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач,
належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання
не з'явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не
повідомив.

Враховуючи,
що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті,
суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України
за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази
та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між
сторонами у справі було укладено договір про надання послуг по обслуговуванню
пасажирів автомобільним транспортом загального користування № 052-МЖ/06 від
03.01.2006 року  (далі -договір), а також
додаткові угоди до договору  № 1 від
01.01.2007 р. та № 2 від 01.04.2007 р.

Відповідно
до умов зазначеного договору відповідач зобов'язався за завданням позивача
надати послуги по обслуговуванню пасажирів автомобільним транспортом загального
користування, а позивач зобов'язався оплачувати такі послуги (п. 1.1 договору).

У
відповідності до  п. 2.1 договору, для
надання відповідачем послуг передбачених договором, позивач передає
відповідачу  згідно акту прийому
-передачі (Додаток № 1 до договору) автотранспортний засіб  - ЛАЗ - 695 НГ держ. НОМЕР_1) п. 2.1
договору.

Згідно
Додаткової угоди № 1 від 01.01.2007 р. термін дії договору було продовжено до
31.12.2007 р.

Відповідно
до п. 3.1 розділу 3 договору відповідач зобов'язався у строк до 5 -го числа
місяця, що передує звітному, вносити в касу ВАТ “Білоцерківський автобусний
парк” суму місячної виручки, тобто, суму, мінімальний розмір якої за місяць
залежить від маршруту (напрямку), на якому ОСОБА_1. надав послуги. Розмір місячної
виручки  встановлюється у відповідності
до наступного: маршрут Гребінки -Київ -мінімальний розмір внесення в касу ВАТ
“Білоцерківський автобусний парк” суми місячної виручки за місяць становить 700
грн. У відповідності до Додаткової угоди № 2 від 01.04.2007 р., встановлено
мінімальний розмір внесення в касу позивача суми місячної виручки -500 грн.

На
виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв автотранспортний
засіб - ЛАЗ -695 НГ держ. НОМЕР_1, що підтверджується актом прийому - передачі
№ 52 від 03.01.2006 р.

Разом
з тими відповідач в порушення п. 3.1 договору не в повному обсязі сплачував
платежі в розмірі місячної виручки, в зв'язку з чим за останнім утворилась
заборгованість в сумі 5500 грн. (листопад 2006р. -700 грн. + грудень 2006р. 700
грн. + січень 2007р. 700 грн. + лютий 2007р. 700 грн. + березень 2007р. 700
грн. + квітень 2007р. 500 грн. + травень 2007р. 500 грн. + червень 2007р. 500
грн. + липень 500 грн.).

Відповідач
частково здійснив оплату на суму 3020,72 грн., що підтверджується прибутковими
касовими ордерами № 2375 від 12.12.2006 р. на суму 700 грн., № 348 від
13.02.2007 р. на суму 775 грн., № 1026 від 25.04.2007 р. на суму 341,77 грн., №
1131 від  08.05.2007 р. на суму 173,23
грн., № 1413 від 05.06.2007 р. на суму 515 грн., № 1930 від 23.07.2007 р. на
суму 500 грн. та відомістю на суму 15,72 грн.

Таким
чином станом на день розгляду справи належна до стягнення сума основного боргу
складає 2479,28 грн.

Згідно
із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом.

Згідно
приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на викладене та враховуючи,
що борг відповідача перед позивачем в сумі 2479,28 грн. на час прийняття
рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги в часині стягнення з відповідача 2479,28
грн. основного боргу, є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не
спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Решта
суми позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 210 грн. не
підтверджується наявними матеріалами справи, в зв'язку з чим суд відмовляє в їх
задоволення, як такі, що недоведені, безпідставні та непідтверджені належними
та допустимими доказами.

Позивач
також просить суд стягнути з відповідача 281,34 грн. інфляційних втрат, 74,30
грн. 3% річних та 202,98 грн. пені.

Проте,
обґрунтованого розрахунку, який вимагав суд, з вказівкою з якої дати і по яку
розраховані позивачем інфляційні втрати, 3% річних, пеня виходячи із суми
заборгованості за відповідний період з зазначенням та наданням доказів які б
підтверджували вказаний розрахунок позивачем не надано.

В
зв'язку з чим, суд дійшов висновку, про залишення позовних вимог в частині
стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені без розгляду на підставі п. 5 ч.
1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Витрати
по сплаті державного мита відповідно до статті 49 ГПК України та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 44 ГПК
України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись
ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1.
Позов задовольнити частково.

2.
Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь Відкритого акціонерного товариства “Білоцерківський автобусний парк”
(09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 18, ) 2479 (дві тисячі чотириста сімдесят дев'ять) грн. 28 коп. основного
боргу, 77 (сімдесят сім) грн. 86 коп. витрат по сплаті державного мита та 90
(дев'яносто) грн. 07 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

3. В
решті позовних вимог в частині стягнення основного боргу відмовити.

4.
Позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені
залишити без розгляду.

Видати
наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане
рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та
може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя
Подоляк Ю.В.