ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.04.08
р.
Справа № 39/56пн

Господарський
суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при
секретарі судового засідання Бахрамовій А.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За
позовом: Товариства з обмежено відповідальністю “М.В.М.” м. Донецьк

До
відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк

про:
визнання права власності

За
участю представників сторін:

від
позивача: Лаврін О.В. - за довіреністю;

від
відповідача: ОСОБА_1 - особисто;

В С Т
А Н О В И В:

Позивач,
Товариство з обмежено відповідальністю “М.В.М.” м. Донецьк, звернувся до
господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк, про визнання права власності на
торгівельно-розважальний комплекс, що розташований за адресою м. Донецьк, вул.
Постишева, 117, загальною площею 927,0 кв.м. у повному обсязі.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на листи від 03.03.2008 р., від
06.03.2008 р., від 12.03.2008 р., договір купівлі-продажу від 28.11.2003 р.,
акт приймання-передачі від 01.12.2003 р., технічний паспорт КП “Бюро технічної
інвентаризації” від 29.02.2008 р.

Відповідач
проти позовних вимог заперечив, з підстав відсутності у позивача право
установчих документів на спірне майно.

В
порядку статті 41 ГПК України, судом призначено судову будівельно-технічну експертизу,
за висновками якої, спірний об'єкт є нерухомим майном та відповідає вимогам
будівельних норм та правил.

Як
вказує позивач, в позовній заяві, порушення його прав полягає у відмові
відповідача, Підприємця ОСОБА_1., від укладення договору оренди торгівельно-розважального
комплексу, загальною площею 927,0 кв.м., що розташований по вул. Постишева,
117, в м. Донецьку, з підстав відсутності у ТОВ “М.В.М.” м. Донецьк
правоустановчих документи на означене майно.

Вислухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані
докази, господарський суд встановив.

28.11.2003
р., в порядку визначеному ст.ст. 224-240 ЦК УРСР, ст.ст.  655-697 ЦК України, позивач за договором
купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, укладеного між  ним та Товариством з обмеженою
відповідальністю „Альфа-спорт” м. Донецьк,
отримав у власність  об'єкт
незавершеного будівництва торгово-розважальний комплекс, що розташований за
адресою м. Донецьк, вул. Постишева, 117.

Факт
передачі майна підтверджений актом приймання-передачі від 01.12.2003 р.,  підписаного та скріпленого печатками обох
підприємств без зауважень та заперечень.

Таким
чином, в силу положень ст. 12 Закону України „Про господарські товариства”, ст.
128, 240 ЦК УРСР, ст. 66 ГК України, ст.ст. 328, 655, 664 ЦК України, а також
п. 1.4 Договору, - позивач є добросовісним набувачем та власником зазначеного
майна.

Позивач,
пояснив, що без належного дозволу, закінчив будівництво об'єкту незавершеного
будівництва, що розташований за адресою м. Донецьк, вул. Постишева, 117,
внаслідок чого утворився новий об'єкт цивільно-правового обороту -
торгівельно-розважальний комплекс, загальною площею 927,0 кв.м., позначений в
технічній документації літ. Б-1.

Згідно
з експертним висновком ДП „Експертно-технічний центр „Інтек”, стан самовільно
забудованих позивачем конструкцій - торгівельно-розважального комплексу,
загальною площею 927,0 кв.м. добрий, будівництво конструкцій виконано у
відповідності до чинних будівельних норм та правил, готовність об'єкту складає
100%, об'єкт придатний для подальшої експлуатації за призначенням.

29.02.2008
р. в порядку Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень” та Інструкції про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого майна, комунальним підприємством „Бюро
технічної інвентаризації міста Донецька” здійснено технічну інвентаризацію та
виготовлено технічний паспорт на торгівельно-розважальний комплекс, загальною
площею 927,0 кв.м., позначений в технічній документації літ. Б-1, згідно якого
Комплекс визначений як об'єкт нерухомого майна.

З
огляду на наведене, означене право власності позивача на вказаний об'єкт
виникло на законних підставах, тому суд вважає безсумнівною наявність у
позивача права власності на спірну нерухомість.

Статус
нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за висновком
суду є властивим об'єкту, оскільки за матеріалами справи
торгівельно-розважальний комплекс, загальною площею 927,0 кв.м. розташований на
земельній ділянці, а його переміщення є неможливим без знецінення та зміни
призначення.

Частина
1 ст. 376 ЦК України передбачає, що будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно
до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

Згідно
ч. 5 ст.376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України  сторона повинна
довести ті обставини справи на які вона посилається,  як на підставу своїх вимог та заперечень.

На
час розгляду справи суду не надані документи, які б підтверджували, що
збудоване спірне майно порушує чиї-небудь права.

Позивач
на час розгляду справи володіє, користується та розпоряджається вказаним майном.

У
відповідності до ст. 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності
набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не
встановлене судом. Згідно ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права власності, гарантованого ст. 41 Конституції
України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За
нормами ст. 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в
суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Оскільки,
згідно правової позиції, відповідач не визнає та оспорює речові права ТОВ
“М.В.М.” м. Донецьк на нерухоме майно - торгівельно-розважальний комплекс, що
розташований за адресою м. Донецьк, вул. Постишева, 117, загальною площею 927,0
кв.м, суд доходить висновку, про правомірність звернення позивача до суду за
захистом свого права власності.

Таким
чином, вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на
торгівельно-розважальний комплекс, що розташований за адресою м. Донецьк, вул.
Постишева, 117, загально площею 927,0 кв.м, є такими, що підлягають
задоволенню.

Судові
витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На
підставі вищенаведеного, згідно ст.ст. 655-697, 328, 331, 376 ЦК України, ст.
115 ГК України, керуючись ст.ст.22, 33, 41, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Товариства з обмежено відповідальністю “М.В.М.” м. Донецьк -
задовольнити.

Визнати
за Товариством з обмежено відповідальністю “М.В.М.” м. Донецьк право власності
на торгівельно-розважальний комплекс, що розташований за адресою м. Донецьк,
вул. Постишева, 117, загальною площею 927,0 кв.м.

Стягнути
з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк на користь Товариства з обмежено
відповідальністю “М.В.М.” м. Донецьк витрати на оплату державного мита в сумі
85, 00 грн., витрати на технічно-інформаційне забезпечення судового процесу в
сумі 118, 00 грн.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в
апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в
касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної
сили.

Суддя
Морщагіна Н.С.