ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 52/6

03.09.08

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритеплоенергомережа»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Укрфарм»про стягнення 23 416,09 грн. за участю представників позивача –Коваленко О.М., довіреність № 01-34 від 09.01.2008 р., відповідача –не з’явився,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2008 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення 23 416,72 грн. у зв’язку з неналежним виконанням останнім зобов’язань з оплати спожитої теплової енергії за договором № 196 про надання послуг з теплопостачання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.07.2008 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.07.2008 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2008 року розгляд справи відкладено на 29.08.2008 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.08.2008 року розгляд справи відкладено на 03.09.2008 року.

В судовому засіданні 03.09.2008 року представник позивача надав доповнення до позовної заяви, яким просив стягнути з відповідача окрім основного боргу збитки на суму 17 грн., які витрачені позивачем на придбання довідки у Державного реєстратора про включення відповідача до ЄДРПОУ.

Представник відповідача в судове засідання 03.09.2008 року не з’явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез’явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.03.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 196 про надання послуг з теплопостачання, відповідно до умов якого теплогенеруюча організація (Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритеплоенергомережа») зобов’язується постачати теплову енергію, а споживач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Укрфарм») - здійснювати розрахунки за послуги з теплопостачання за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Договір діє з 05.03.2006 року до 05.03.2007 року, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення (п. 10.1. договору).

Згідно з п. 3.1.1. теплогенеруюча організація зобов’зується відпускати споживачу теплову енергію на об’єкти, перераховані в додатку №1 до цього договору.

За додатком №1 договору позивач відпускав відповідачу теплову енергію в приміщення магазину останнього, яке знаходиться за адресою м. Бровари, вул. Київська, б. 288 площею 525,2 кв. м. за лічильником на опалення та гарячу воду.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що розмір оплати за користування послугами з теплопостачання встановлюється згідно з діючими тарифами, які затверджуються рішенням Виконкому Броварської міської ради.

Відповідно до п. 7.3. договору відповідач повинен оплачувати послуги за теплопостачання грошовими коштами до 18 числа місяця, що передує місяцю надання послуг у розмірі 100% від запланованої вартості надання послуг з теплопостачання на наступний місяць.

Позивач здійснював розрахунки за поставлену теплову енергію на підставі Рішень Броварської міської ради №373 від 21.08.2006 року та №641 від 11.12.2007 року, якими затверджено тарифи на теплову енергію відповідно з 01.09.2006 року та з 01.01.2008 року (3 –я група споживачів).

Поясненнями позивача, його роз'ясненнями до позовної заяви, поданим ним розрахунком, здійсненим згідно з вимогами чинного законодавства та умовами договору на підставі рахунків за теплопостачання № 4047/196 від 28.11.2007 року на суму 3055,36 грн. (4 м3 ГВ, 525,2 м2 ОПАЛ), № 4682/196 від 18.12.2007 року на суму 4121,72 грн. (4 м3 ГВ, 525,2 м2 ОПАЛ), № 206/196 від 21.01.2008 року на суму 6726,47 грн. (4 м3 ГВ, 525,2 м2 ОПАЛ), № 1043/196 від 27.02.2008 року на суму 6132,60 грн. (4 м3 ГВ, 525,2 м2 ОПАЛ), № 1641/196 від 24.03.2008 на суму 5040,94 грн (4 м3 ГВ, 525,2 м2 ОПАЛ), № 2066/196 від 21.04.2008 року на суму 1394,36 грн. (4 м3 ГВ, 525,2 м2 ОПАЛ), стверджується факт поставки позивачем відповідачу та факт отримання відповідачем теплової енергії на суму 23 416,09 грн. за спірним договором в період з 01.12.2007 року по 01.05.2008 року і наявності заборгованості у останнього перед позивачем за спожиту теплову енергію у сумі 23 416,09 грн.

Доказів сплати відповідачем зазначеної заборгованості суду не надано.

Отже, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов’язання з оплати спожитої теплової енергії за зазначеним договором у спірний період та має перед позивачем заборгованість у сумі 23 416,16 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 23 416,09 грн. основного боргу ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають закону, і тому підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків у розмірі 17 грн., які позивач витратив у зв’язку з отриманням довідки з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію відповідача, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Віднесення позивачем до збитків зазначених витрат суперечить закону, зокрема ст.ст. 22, 623 УК України, оскільки такі витрати не мають обов’язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться у необхідному зв’язку з порушеним правом цивільним.

До того ж, ці витрати не відносяться і до складу судових витрат відповідно до вимог ст..44 ГПК України.

Тому позовні вимоги про стягнення 17 грн. витрат, які пов’язані з отриманням довідки з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію є необґрунтованими і такими, що суперечать вимогам закону, тому позові в цій частині не підлягає задоволенню.

Державне мито у сумі 234,16 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 78, 82–85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Укрфарм»(03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 30А, код 33998641, р/р 3389 в Київській філії «Укрексімбанк», МФО 380333) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритеплоенергомережа»(07400, м. Бровари, Київська область вул. Грушевського, 3-а, код 13711949, р/р 6001 в Броварській філії АТ «Укрексімбанку», МФО 321808) 23 416 (двадцять три тисячі чотириста шістнадцять) грн. 09 коп. основного боргу, 234 (двісті тридцять чотири) грн. 16 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя           С.Чебикіна

24 жовтня 2008 року