КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

22.10.08 р.                                                                                          № 12/5888

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Разіної Т. І (доповідач по справі),

суддів:

Фаловської І.М.

Чорногуза М. Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Замковенко В.М. - представник за дов. від 30.09.2008 р.;

Ярмольський Ю.В. - представник за дов. від 10.06.2008 р.;

від відповідача: Павленко В.Й. - представник за дов. № 175 від 14.05.2008 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім»на рішення господарського суду Черкаської області від 18.07.2008 року у справі № 12/5888 (суддя Грачов В.М.),

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім », м. Київ

до селянського (фермерського) господарства «Зоря-II», с. Кобриново Черкаської області

про стягнення 153000,00 грн. збитків,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім»звернулося до господарського суду Черкаської області із позовною заявою до селянського (фермерського) господарства «Зоря-II»про стягнення збитків (грошових коштів) в сумі 153000,00 грн., завданих невиконанням договору поставки № 07/010 від 15.05.2007 р. Також, позивач просив відшкодувати понесені судові витрати.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.12.2007 року позовну заяву ТОВ «Катеринопільський Торговий Дім»було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №12/5888.

Рішенням місцевого господарського суду від 18.07.2008 р. у справі № 12/5888 (суддя Грачов В.М.), у позові ТОВ «Катеринопільський Торговий Дім»відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що невиконання відповідачем договірних зобов’язань спричинене форс-мажорними обставинами, які виключають відповідальність у вигляді збитків.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 18.07.2008 року у справі № 12/5888 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача 153000,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

У доводах апеляційного оскарження позивач стверджує, що судом першої інстанції при винесенні рішення порушено норми процесуального права –ст.ст. 34, 35, 38, 43, 84, 85 ГПК України.

Позивачем надано додаткові пояснення, в яких він просить задовольнити вимоги апеляційної скарги та посилається також на порушення судом першої інстанції ст.ст. 42, 33, 79, 87, ч. 3 ст. 91 ГПК України.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.09.2008 р., у складі суддів: головуючого судді Разіної Т.І., суддів Фаловської І.М., Чорногуза М.Г. прийнято до провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім»на рішення господарського суду Черкаської області від 18.07.2008 року у справі № 12/5888.

Представники апелянта у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу № 247 від 05.09.2008 р., в яких просить залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду –без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у письмових запереченнях.

У судовому засіданні 01.10.2008 р. оголошувалась перерва.

22.10.2008 р. у судовому засіданні за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови згідно ст. 85 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм права, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, між сторонами був укладений договір № 07-010 від 15.05.2007 р. (а.с. 9-12) (далі –договір) поставки сільськогосподарської продукції, згідно умов якого постачальник (відповідач) зобов’язується в порядку і на умовах, визначених цим договором, поставити та передати у власність покупця (позивач) продукцію для використання її у господарській діяльності, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити її вартість на умовах цього договору.

Відповідно до п. 5.1 договору сторона звільняється від визначеної даним договором та (або) чинним в Україні законодавством відповідальності за повне чи часткове порушення даного договору, якщо вона доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин, визначених у цьому договорі, за умови, що їх настання було засвідчено у визначеному даним договором порядку.

Згідно п. 5.1.1 договору, під форс-мажорними обставинами у даному договорі розуміються випадок, непереборна сила.

Пунктом 5.1.2 договору визначено, що під непереборною силою у даному договорі розуміються будь-які надзвичайні події зовнішнього, щодо сторін характеру, які виникають без вини сторін, поза їх волею або всупереч волі чи бажанню сторін, і які не можна за умови вжиття звичайних для цього заходів передбачити та н можна при всій турботливості та обачності відвернути (уникнути), включаючи, зокрема, (але не обмежуючись) стихійні явища природного характеру (землетруси, повені, урагани, руйнування в результаті блискавки, тощо).

Пунктом 5.2 договору визначено, що настання непереборної сил має бути засвідчено компетентним органом, що визначений чинним в Україні законодавством.

Згідно п. 5.3 договору, сторона, що має намір послатись на форс-мажорні обставини, зобов’язана невідкладно із урахуванням можливостей технічних засобів миттєвого зв’язку та характеру існуючих перешкод повідомити іншу сторону про наявність форс-мажорних обставин та їх вплив на виконання даного договору в строк не пізніше 3-х днів з моменту їх виникнення.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач свої зобов’язання за договором не виконав, продукцію позивачу у власність не передав, повернув позивачу одержану попередню плату: 26.07.2007 р. –60000,00 грн. (платіжне доручення № 179), 23.08.2007 р. –20000,00 грн. (платіжне доручення № 213).

За оцінкою позивача та згідно його розрахунку (а.с. 19) відповідач завдав йому збитків у сумі 153000,00 грн.

Статтею 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»передбачено, що торгово-промислова палата в Україні засвідчує обставини форс-мажору.

У висновку Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини № 1528/05-4 від 25.06.2008 р. (а.с. 166) зазначено, що внаслідок стихійного лиха 2007 року на площах СФГ «Зоря-II», що розташовані в с. Кобриново Тальнівського району Черкаської області, на 26.06.2007 р. були пошкоджені і загинули посіви озимого ріпаку на площі 181 га. (Акт від 27.06.2007 р., затверджений управлінням агропромислового розвитку РДА Тальнівського району Черкаської області). Наведені несприятливі погодні умови, що спричинили пошкодження і загибель посівів сільськогосподарських культур на площах СФГ «Зоря-II»станом на 27.06.2007 р. є форс-мажорними обставинами.

Як вбачається з довідки № 111/01-1 від 03.03.2008 р., виданої управлінням агропромислового розвитку Тальнівської РДА, 26.06.2007 р. посіви ріпаку, розташовані на землях орендованих СФГ «Зоря-II»с. Кобриново Тальнівського району Черкаської області були знищені внаслідок явищ стихійного характеру, а саме ураганного вітру, сильного дощу та граду, про що були складено відповідні акти.

За оцінкою колегії суддів, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що невиконання відповідачем договірних зобов’язань сталося внаслідок непереборної сили.

Позивач просив суд стягнути з відповідача 153000,00 грн. у якості збитків.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України та ч. 1 ст. 224 ГК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включають: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Юридичною підставою для усіх видів цивільно-правової чи господарсько-правової відповідальності є наявність певних умов, що у своїй сукупності утворюють склад цивільного (господарського) правопорушення. Необхідними умовами цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності за загальним правилом є: протиправність поведінки особи; шкода як результат протиправної поведінки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, що заподіяла шкоду.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилався на відсутність своєї вини, оскільки невиконання ним умов договору сталося внаслідок дії непереборної сили.

За оцінкою колегії суддів такі твердження є обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи.

Стаття 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

У доводах апеляційного оскарження апелянт посилається на порушення відповідачем п. 5.3 договору, згідно якого останній мав повідомити іншу сторону про наявність форс-мажорних обставин та їх вплив на виконання даного договору в строк не пізніше 3-х днів з моменту їх виникнення.

На думку колегії суддів, недотримання відповідачем п. 5.3 договору не спростовує наявність форс-мажорних обставин, які підтверджені матеріалами справи. Договором не визначено правові наслідки недотримання названого пункту. Тому, відсутні підстави вважати, що наслідком недотримання п. 5.3 договору відповідачем має бути ігнорування факту форс-мажорних обставин. Стягнення збитків та неприйняття до уваги факту форс-мажорних обставин лише на підставі недотримання відповідачем п. 5.3 договору було б порушенням вимог ст. 617 ЦК України.

Апелянт посилається на рішення у справі № 04/4378, вважає, що ним встановлено факт відсутності форс-мажорних обставин, тому цей факт не повинен доводитись при розгляді даної справи. У зв’язку з незастосуванням такого факту, апелянт вбачає порушення судом ст. 35 ГПК України.

З висновком апелянта не можна погодитись, оскільки у справі № 04/4378 встановлено не відсутність форс-мажорних обставин, а констатовано їх недоведеність у зв’язку з відсутністю відповідного висновку компетентного органу Торгово-промислової палати. Відповідний висновок Торгово-промислової палати, що підтверджує наявність форс-мажорних обставин, у матеріалах даної справи наявний.

Твердження апелянта, що рішення суду першої інстанції у даній справі, в порушення ст. 85 ГПК України, не було оголошено суддею спростовується протоколом судового засідання від 18.07.2008 р. (а.с. 180). Письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 811 ГПК України позивачем не подавались.

Апелянт посилається також на порушення судом першої інстанції інших норм процесуального права, зокрема ст. 87, ч. 3 ст. 91 ГПК України, проте не зазначає, яким чином названі порушення призвели до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду, на підставі наявних в справі матеріалів прийшла до висновку що підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачається, а тому апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім»на рішення господарського суду Черкаської області від 18.07.2008 року у справі № 12/5888 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський Торговий Дім»на рішення господарського суду Черкаської області від 18.07.2008 року у справі № 12/5888 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Черкаської області від 18.07.2008 року у справі № 12/5888 залишити без змін.

Копію постанови апеляційної інстанції надіслати сторонам по справі.

Матеріали справи № 12/5888 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                                      Разіна Т. І

Судді:

Фаловська І.М.

Чорногуз М. Г.

Дата відправки 06.11.08

Постанову підписано 03.11.2008 р.