ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2008
Справа № 2-234/07

Дніпропетровський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді : Павловського
П.П.

суддів:
Чус О.В. (доповідач), Мороз В.Ф.

при
секретарі: Мацекос
І.М.

Представники
сторін:

позивач:  ОСОБА_1 ,
;

від
відповідача-1:  Фененко Я.В. представник,
довіреність №458  від 14.12.07;

від
відповідачів-2,3:  представники сторін не
з"явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши
апеляційну скаргу
ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ на ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 23.05.2008 р.
у справі № 2-234

за
позовом: ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

до
відповідачів:

1
- закрите акціонерне
товариство "Оріль" (вул. Фучика, 18, м. Дніпропетровськ, 49000)

2-товариство з обмеженою
відповідальністю "Ніко-реєстр" (вул. Чернишевського, 1а, м.
Дніпропетровськ, 49044)

3
-  виконавчий комітет Дніпропетровської міської
ради (пр. Карла Маркса, 75, м. Дніпропетровськ, 49070)

про
визнання недійсним
договору

В
С Т А Н О В И В :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська
від 23.05.2007 року (суддя -Антонюк О.А.), позивачу відмовлено в задоволенні
заяви про направлення справи за підсудністю до господарського суду
Дніпропетровської області.

Не погодившись з ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська позивач надав до суду апеляційну скаргу в
якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду від 23.05.2007 року і
прийняти нову.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача - 1, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та прийняте рішення
господарського суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню  з наступних підстав.

Судом першої інстанції  повно та всебічно досліджені матеріали  справи,
правильно встановлені фактичні обставини справи, їм дана належна  правова
оцінка. Висновки суду відповідають приписам закону та ґрунтуються на
доказах, залучених до матеріалів справи.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач -ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
АТ “Оріль” про виділення частки майна, посилаючись на те, що він з листопада
1994 року є акціонером АТ “Оріль” і співвласником майна товариства, у травні
1996 року його повідомили про виключення зі складу співвласників, проте частку
майна, що йому належить, виділено не було. В подальшому він уточнив та доповнив
позов, пред'явив вимоги до  ЗАТ “Оріль”,
ТОВ “Ніко-реєстр”, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради й просив
також визнати його акціонером ЗАТ “Оріль” станом на 14 травня 2001 року,
визнати незаконною перереєстрацію ЗАТ “Оріль” у ВАТ “Оріль”, зобов'язати
відповідача надати відповідні документи, визнати незаконними та скасувати зміни
до установчих документів товариства, зобов'язати ТОВ “Ніко-реєстр” внести зміни
в реєстр акціонерів.

Під
час розгляду справи у суді першої інстанції
ЗАТ “Оріль” пред'явило зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання договору
відчуження акцій  недійсним, посилаючись
на те, що він незаконно отримав акції.

Ухвалою
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2005 року
провадження в справі було зупинено.

Ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2005 року зазначену
ухвалу суду скасовано, вирішення питання передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

ЗАТ
“Оріль” подало касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду й справа була
направлена до Верховного Суду України.

У
березні 2007 року справа для розгляду в касаційному порядку була передана до
Вищого господарського суду України.

Постановою
Вищого господарського суду України від 24 квітня 2007 року касаційну
скаргу  ЗАТ “Оріль” залишено без
задоволення, постановлено залишити без змін ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 липня 2005 року, а справу направити до
господарського суду Дніпропетровської області.

Господарський
суд Дніпропетровської області передав справу до Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська, ухвалою якого від 16 травня 2007 року постановлено продовжити
розгляд цивільної справи.

ОСОБА_1
звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про
передачу справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської
області.

Ухвалою
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2007 року в
задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2007 року ухвалу
суду першої інстанції скасовано, провадження в справі  закрито.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постановлені ухвали та передати
справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області, посилаючись
на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою  Верховного Суду України від 2 квітня 2008
року касаційна скарга Кравченка С.С була задоволена частково, ухвала  апеляційного суду Дніпропетровської області
від 24 вересня 2007 року скасована, справа передана до апеляційного
господарського суду Дніпропетровської області.

З
огляду на викладене колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до частин 2, 5 та 6 Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та корпоративних спорів” від 15 грудня 2006 року, який набрав
чинності з 29 грудня 2006 року, після набрання чинності цим Законом заяви і
скарги у справах, передбачених абзацом першим пункту 1 та пунктом 4 частини
першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, по яких не
порушено (не відкрито) провадження, розглядаються господарським судом у
порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Після
набрання чинності цим Законом касаційні скарги (подання) на судові рішення у
справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, підлягають
розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України. Касаційні
скарги (подання) на рішення судів у справах, передбачених пунктом 2 Прикінцевих
положень цього Закону, що подані до набрання чинності цим Законом, по яких
провадження не порушено (не відкрито) Верховним Судом України чи Вищим
адміністративним судом України, передаються для розгляду Вищому господарському
суду України.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1
зхвернувся з позовом  до  суду  в
квітні 2003 року, до набрання чинності Законом України “Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань
приватизації та корпоративних спорів” від 15 грудня 2006 року; справа по суті
судом не розглянута, рішення не ухвалювалось, а тому згідно пункту 2
Прикінцевих положень Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та
корпоративних спорів” її розгляд слід закінчувати у Жовтневому районному суді
м. Дніпропетровська.

Керуючись
ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П
О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 23.05.2007 року
залишити без змін.

Справу направити до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська для розгляду.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий
суддя
П.П. Павловський

Суддя
О.В. Чус

Суддя
В.Ф. Мороз

З оригіналом згідно:

Пом. судді:
О.В. Максименко