ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.10.08                                                                                           Справа№ 11/190

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Боржієвській Л.А.

По справі:

За позовом: Дочірнього підприємства „Моноліт”, м.Дрогобич

До відповідача: Приватного підприємства „Будівельний світ”, м.Трускавець

Про стягнення 10237,85грн.

В судовому засіданні взяли участь Представники:

Від позивача: Гречаник-предст.доручення № 213 від 1 жовтня 2008року

Від відповідача: не з’явився

Суть спору:

Позов заявлено Дочірнім підприємством „Моноліт” про стягнення із Приватного підприємства „Будівельний світ” 10237,85грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 06.08.2008року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 21.08.2008року.

В зв’язку із неявкою представників сторін розгляд справи відкладався на 07.10.2008року.

В судове засідання 07.10.2008року відповідач не з’явився, причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до статті 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності сторони, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

В процесі розгляду справи суд встановив наступне:

Відповідно до накладних:

- № РН-0000801 від 05.03.2008року на суму 2749,23грн.;

- № РН-0000831 від 07.03.2008року на суму 355,40грн.;

- № РН-0000996 від 18.03.2008року на суму 10162,65грн.; -

- № РН-002260 від 11.06.2008року на суму 5249,53грн.

позивач поставив відповідачу товарно-матеріальні цінності на загальну суму 18516,81грн.

Після часткової проплати отриманого товару по накладній № РН-0000801 від 05.03.2008року заборгованість по даній накладній зменшилась до 233,01грн.

Внаслідок несплати решти вартості отриманого відповідачем товару позивач звернувся до боржника із претензією № 149 від 03.07.2008року про сплату 16000,59грн., після чого ще була проведена часткова оплата на суму 6000,00грн.

Оскільки повне погашення заборгованості відповідач не провів. Позивач звернувся до суду із позовом про примусове стягнення заборгованої суми, що на момент подання позову складає 10000,59грн.

На дану суму позивачем нараховано 3% річних в розмірі 17,26грн. відповідно п.2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, загальна сума позову складає 10017,85грн.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволенню частково з огляду на наступне:

Позивачем поставлено відповідачу товар на підставі відповідних видаткових накладних, копії яких долучено до матеріалів справи. Дані правовідносини за своєю суттю є разовими договорами поставки, оскільки однією із сторін угоди виступає постачальник (продавець), другою –отримувач (покупець); Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського кодексу України, господарсько-торгівельною діяльністю є діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Ч.1 ст. 264 зазначає, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного так і придбаних у інших суб»єктів господарювання, здійснюється суб»єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу. Укладення разового договору поставки підтверджується видатковими накладними № РН-0000801 від 05.03.2008року; - № РН-0000831 від 07.03.2008року; № РН-0000996 від 18.03.2008року на суму 10162,65грн. та № РН-002260 від 11.06.2008року. Згідно приписів ч.1 ст. 665 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов”язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов”язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму в розмірі, встановленому домовленістю, відповідно до ст. 632 ЦКУ. Моментом виконання обов”язку продавця передати товар покупцеві є накладна, яка є і доказом отримання останнім товару. Ст. 692 ЦК України покладає на покупця обов”язок оплатити товар після його прийняття. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплату товару. Ціна товару вказана у відповідній видатковій накладній і ізагальному становить 18516,81грн.

Згідно частини 2 ст.509 ЦК України, зобов’язання виникають з підстав, вказаних у ст. 11 ЦК України, у тому числі з угод, передбачених законом, а також із угод, хоча і не передбачених законом, але не суперечних йому. Виникнення прав та обов’язків пов’язано з юридичними фактами, які підтверджують виникнення між сторонами правовідносин. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, у силу яких ДП „Моноліт” виконало постачання товару, а ПП „Будівельний світ” зобов’язалось провести оплату, при цьому строк оплати сторонами визначений не був.

Ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або визначений момент пред”явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати обов"язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги, якщо обов”язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

03.07.2008року позивачем надіслано відповідачу претензію № 149 про оплату недооплаченої вартості отриманого товару, що на даний момент становила 16000,59грн., після чого відповідач дооплатив ще 6000,00грн.

Відповідно ч.5 ст. 7 ГПК України підприємства та організації, що одержавши претензію, зобов’язані задовольнити обґрунтовані вимоги заявника.

Крім суми основної заборгованості позивачем правомірно нараховано у відповідності до п.2 ст. 625 ЦК України 3% річних за користування чужими коштами, що складає 17,26грн., які сплачує боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення виконання зобов’язання.

В судовому засіданні позивач повідомив про повне погашення відповідачем суми основної заборгованості.

Таким чином, стягненню підлягає сума нарахованих річних.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. 49, п.1.1 ст. 80, ст.ст. 82-84, 116 ГПК України,

суд,- в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

В частині стягнення 10000,59грн. провадження у справі припинити.

Стягнути з Приватного підприємства „Будівельний світ”, м.Трускавець, вул. Мазепи, 36 () на користь Дочірнього підприємства „Моноліт”, вул. Гайдамацька, 71/1, м.Дрогобич () 17,26грн. річних, 102,00грн. держмита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Сало І.А.