ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2008 р.

№ 38/294

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого судді

Першикова Є.В.

суддів

Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянувши

касаційне подання, клопотання про відновлення строку

Заступника прокурора м. Києва

на

постанову від 11.02.2008 Київського апеляційного господарського суду

у справі

№38/294 господарського суду м. Києва

за позовом

Заступника прокурора Подільського району м.Києва в інтересах держави в особі

Київської міської ради

Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Авто"

про

Зобов*язання вчинити дії, стягнення 4 314 030грн.

За участю представників сторін :

від позивача – 2) Стецина І.В. (дов. №049-16/4244 від 21.05.08)

від відповідача – Ісаєв І.С. (дов. №19/09 від 03.01.08)

Генеральної прокуратури України Громадський С.О.

В серпні 2007 року Заступник прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради, Головного управління економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Авто" про зобов'язання звернутись до Позивача 2 для укладення договору про сплату пайового внеску відповідно до рішення Позивача 1 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва" №271/431 від 27.02.03р. та стягнення пайового внеску в розмірі 4314030 гри.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 09.10.2007 р. (суддя Власов Ю.Л.) в позові відмовлено.

Постановою колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Корсака В.А., Коршун Н.М., Авдеєва П.В. від 11.02.08 рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Прокуратура м.Києва звернулась до Вищого господарського суду України із касаційним поданням, в якому просить рішення та постанову господарських судів попередніх інстанцій скасувати, позов задовольнити. Подання мотивоване неправильним застосуванням судами норм чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи та касаційного подання, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України, переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Господарськими судами при розгляді справи було встановлено, що 10.07.03р. Київською міською радою було прийнято рішення №638/798 "Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею". За змістом п.39 даного Рішення було затверджено проект відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Паритет-Авто" для реконструкції з розширенням існуючого майнового комплексу під розміщення автоцентру на вул. Набережно-Луговій, 29, у Подільському районі м. Києва, та вирішено передати 'ГОВ "Паритет-Авто" за умови виконання п.39.1 цього рішення в короткострокову оренду на З роки земельну ділянку площею 0.59 та для реконструкції з розширенням існуючого майнового комплексу під розміщення автоцентру на вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва, в тому числі: площею 0,49 га за рахунок частини земель, відведених відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих №2199 "Про закріплення за Винплодозаводом земельної ділянки для розміщення заводу", площею 0,10 га - за рахунок земель міської забудови.

Згідно з п.39.1, 39.1.5 зазначеного рішення ТОВ "Паритет-Авто" питання пайової участі передбачено вирішити відповідно до рішення Київради №271/431 від 27.02.03р. "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва".

Господарськими судами також було встановлено, що 05.03.2004р. між позивачем 1 та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки. За даним Договором позивач 1 передав, а відповідач прийняв в оренду земельну ділянку, визначену Договором, строком на З (три) роки. Об'єктом оренди зазначеного договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування на вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва; цільове призначення для реконструкції з розширенням існуючого майнового комплексу під розміщення автоцентру.

Згідно з п.4.5 Договору відповідач зобов'язаний, зокрема, питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київради від 27.02.2003р. №271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва".

Як встановлено судами, відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 26.03.2004р. позивач 1 передав, а відповідач прийняв у своє володіння і користування земельну ділянку на вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва для реконструкції з розширенням існуючого майнового комплексу під розміщення автоцентру.

Спір виник у зв'язку з тим, що, на думку Прокурора відповідач зобов'язаний звернутись до позивача 2 для укладення договору про сплату пайового внеску та сплатити його в розмірі 4314030 грн. За приписами ст. 11, 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в яких одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо).

Судами попередніх інстанцій обґрунтовано зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належ:ним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.638. ч. 1 ст.641 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони - укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Як встановлено господарськими судами, пунктом 1.6.1 рішення Київської міської ради від 27.02.2003р. №271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва" передбачено, що пайовий внесок сплачує юридична особа, яка виступає інвестором (забудовником) та (або) оформляє документи на землекористування та дозвіл на будівництво (реконструкцію). З п.4.7 рішення Київської міської ради від 27.02.03р. №271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва" випливає, що договір на сплату пайового внеску оформляється при будівництві (реконструкції) будь-яких об'єктів після затвердження інвестором (забудовником) в установленому порядку проектної документації та передує оформленню дозвільних документів на будівництво (реконструкцію) в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю.

За змістом п.4.3. Нормативу для визначення розмірів (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 27.02.03р. №271/431 '"Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва", пайовий внесок сплачує юридична особа, яка оформляє дозвільні документи на будівництво (реконструкцію).

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, позивачем 1 було прийнято рішення про затвердження відповідачу проекту відведення земельної ділянки для реконструкції майнового комплексу по вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва, та зобов'язано питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київради №271/431 від 27.02.03р. "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва". Крім того, встановлено, що між позивачем 1 та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки для реконструкції майнового комплексу по вул. Набережно-Луговій, 29 у Подільському районі м. Києва.

Згідно з даним договором відповідач зобов'язаний, зокрема, питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київради від 27.02.2003р. №271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва". Відповідно до вищезгаданих норм особа вільна у своєму волевиявленні щодо укладання договорів з іншими особами, пропонування укласти договір та погодження його умов. Сплата пайового внеску здійснюється на підставі договору, який укладається між його сторонами.

Колегія суддів відзначає, що господарські суди обґрунтовано дійшли до висновку про те, що зазначені норми не покладають на відповідача обов'язку звертатись до позивачів з пропозиціями щодо укладання договору на сплату пайового внеску.

Господарськими судами при розгляді справи було встановлено, що договір між відповідачем та позивачем 2 не укладався, розмірів та строків сплати відповідачем вказаного внеску сторонами погоджено не було; Прокурором та позивачами не надано суду доказів планової здачі об'єкта в експлуатацію. Заступником прокурора Подільського району м. Києва та позивачами не доведено факт здійснення відповідачем реконструкції майнового комплексу за адресою м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 29.

Таким чином, суди обґрунтовано дійшли до висновку, що встановлені вище обставини дають підстави вважати, що зобов'язання зі сплати пайового внеску та строк його виконання у відповідача не виникли.

Що стосується посилання прокуратури на неприйняття апеляційною інстанцією доказів, наданих прокуратурою в обґрунтування позову, колегія суддів відзначає, що це питання детально висвітлене у постанові Київського апеляційного господарського суду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу заявника на межі касаційного провадження, встановлені ст. 1117 ГПК України, відповідно до якої, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання

про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова Київського апеляційного господарського суду відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання Прокуратури м.Києва залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.02.08 у справі №38/294 господарського суду м.Києва залишити без змін.

Головуючий суддя Є.Першиков

Судді Т.Данилова

І.Ходаківська