ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.08                                                                                 Справа № 17/57

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Луганської філії, м. Луганськ

до Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», м. Луганськ

про стягнення 11524757 грн. 99 коп.

Суддя Фонова О.С.

Представники:

від позивача –Яковлєв Д.О., довіреність № 28 від 01.01.2008;

від відповідача –Осадча О.С., довіреність № 254 від 05.05.2008;

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за використану активну електроенергію у сумі 10249749 грн. 48 коп., заборгованості за послуги з перетікання реактивної електроенергії у сумі 87783 грн. 39 коп., пені у сумі 1172886 грн. 47 коп., 3% річних у сумі 14338 грн. 65 коп., всього –11524757 грн. 99 коп.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом від 15.09.2008 б/н позов визнав частково у сумі боргу за активну та реактивну електроенергію, у решті відхилив та подав клопотання про зменшення розміру пені, яке обґрунтоване складним фінансовим становищем підприємства.

Дослідивши обставини справи, надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в :

16.06.2004 між ТОВ «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Луганської філії (позивач у справі) та Обласним комунальним підприємством «Компанія «Луганськвода»(відповідач у справі) було укладено договір № 120 на постачання електричної енергії (далі –Договір), за яким Постачальник – ТОВ «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Луганської філії, зобов’язався постачати електричну енергію, а Споживач - Обласне комунальне підприємство «Компанія «Луганськвода»зобов’язалося оплачувати Постачальнику її вартість.

У відповідності з п. 9 Додатку «Порядок розрахунків»до Договору розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, а також надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії Споживач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків у 5-ти денний строк з дня їх отримання.

На виконання умов вказаного договору позивачем було поставлено електричну енергію відповідачеві належним чином.

Однак, відповідачем умови договору по сплаті спожитої активної електроенергії не виконано, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за активну електроенергію за період з червня по липень 2008 року, на сплату якої позивачем було виставлено рахунки № 120/6/1 від 03.07.2008 на суму 5227756,64 грн., № 120/7/1 від 06.08.2008 на суму 5021992,84 грн. Вручення зазначених рахунків відповідачу підтверджується матеріалами справи.

Також в процесі використання електричних мереж та споживання електроенергії відповідач генерує реактивну електроенергію і потужності, що спричиняє додаткові технологічні втрати активної електроенергії та погіршує показники якості останньої. Таким чином згідно умов договору відповідач має сплачувати вартість послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, яка за період з червня по липень 2008 року складає 87783 грн. 39 коп. Відповідачу було вручено рахунки № 120/6/3 від 01.07.08, № 120/7/3 від 06.08.08, але оплату не було здійснено у зв’язку з чим за ним також утворилась заборгованість.

У зв’язку з тим, що відповідач умови договору порушив та виставлений рахунок не сплатив, позивач звернувся до суду та просить стягнути заборгованість у судовому порядку.

Відповідачем у частині боргу позов визнано повністю.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Матеріалами справи підтверджено постачання позивачем електричної енергії відповідачу, на виконання умов Договору, та виставлення рахунків на її оплату. Однак, зобов’язання по перерахуванню позивачеві вартості спожитої активної електроенергії та послуг з перетікань реактивної електроенергії в обумовлені Договором строки відповідачем не були виконані у повному обсязі та вчасно, що підтверджено наданими позивачем доказами.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем зобов’язання по сплаті боргу у сумі 10249749,48 грн. за спожиту активну електроенергію та 87783,39 грн. –за реактивну.

Відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань передбачена сторонами у п. 4.4.1 Договору у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості невиконаних зобов’язань за кожен день прострочення.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення пені у сумі 1172886 грн. 47 коп., яка є обґрунтовано заявленою.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України - у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Суд враховує, що відповідач є комунальним підприємством, яке надає послуги з водопостачання та водовідведення, а споживачі несвоєчасно та не в повному обсязі сплачують послуги відповідача, що в свою чергу веде до виникнення заборгованості і затримки оплати електроенергії.

Крім того, стягнення пені суттєво погіршить фінансовий стан відповідача, призведе до зростання заборгованості, що може відобразитися на якості послуг з водопостачання та водовідведення, що надаються споживачам.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача, застосувавши ст. 233 ГК України, та зменшити розмір пені, яка підлягає до стягнення, на 50% - до 586443 грн. 24 коп. У стягненні решти пені слід відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути 3% річних у сумі 14338 грн. 65 коп. Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення 3% річних у сумі 14338 грн. 65 коп. відповідають чинному законодавству, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію у сумі 10249749 грн. 48 коп., за реактивну електроенергію у сумі 87783 грн. 39 коп., пені у сумі 586443 грн. 24 коп. та 3% річних у сумі 14338 грн. 65 коп. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на відповідача відповідно до статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 44, 49, 82, п. 3 ч. 1 ст. 83, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», м. Луганськ, кв. Пролетаріату Донбасу, б. 166, ідент. код 32538783 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Луганської філії, м. Луганськ, вул. Штерівська, 17, ідент. код 26204065

–борг за активну електроенергію у сумі 10249749 грн. 48 коп. на п/рахунок № 80 в ЛОУ ВАТ «Державний Ощадний банк України», МФО 304665, видати наказ;

-          борг за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії у сумі 87783 грн. 39 коп., пеню у сумі 586443 грн. 24 коп., 3% річних у сумі 14338 грн. 65 коп.; витрати по сплаті державного мита у сумі 25500 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. 00 коп. на п/рахунок № у ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” Луганської обласної дирекції, МФО 304007, видати наказ.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

У судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 19.09.2008.

Суддя                                                                                 О.С. Фонова