ПОСТАНОВА

"12"
травня 2008 р.

Справа
№ 14/29-857

12 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у
складі

при
секретарі судового засідання

Розглянув
справу

за
позовом  Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
АДРЕСА_1

до
Тернопільська об`єднана державна податкова інспекція вул. Білецька,
1,Тернопіль,46000

про
скасування рішення.

За
участю представників сторін:

позивача:ОСОБА_1,  ОСОБА_2. - представник;

відповідача: Переймибіда Р.Б. -
довіреність   № 38/7/10-015  від 08.01.08 р.

Суть
справи:

Приватний
підприємець ОСОБА_1 звернулася в господарський суд Тернопільської області з
позовом до Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції про скасування правового акту  індивідуальної дії,-  рішення суб'єкта владних повноважень від
25.10.2007 року  №70162.

Судом
для допиту в якості свідків викликались посадові особи контролюючого органу,
які проводили перевірку: ОСОБА_3 ОСОБА_4 та фізичну особу, що перебувала у
трудових відносинах із позивачем, - ОСОБА_5

В
обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судовому засіданні повноважними
представниками, позивач посилається на невідповідність висновків, викладених у
актах перевірки фактичним обставинам справи, відсутність з його боку порушень
законодавства, яке визначає правові засади застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, з
огляду на що, на думку позивача, оспорюване рішення суперечать вимогам нормативно
- правових актів України, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно
до заперечень на позов та згідно з поясненнями уповноважених представників,
відповідачем позовні вимоги відхилені повністю, як безпідставні. Державна
податкова інспекція вказує на доведеність матеріалами перевірки порушень з боку
товариства вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, вважаючи при
цьому, що оскаржуваний правовий акт індивідуальної дії прийнятий внаслідок
з'ясування всіх обставин справи, ґрунтуються на чинному законодавстві України,
з огляду на що у задоволенні вимог просить позивачу відмовити.

Учасникам
судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно  ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив
наступне:

За
результатами проведеної перевірки щодо контролю за додержання порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом
порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, посадовими
особами контролюючого органу 17.10.2007 року
складено акт за № 013054/1918/2303.

За
наслідками дослідження документів позивача, податковим органом зроблені, поряд
з іншими, висновки про порушення товариством вимог Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 01.06.2000р. №1776-ІІІ (далі -  Закон).

Зважаючи
на наведені обставини,  25.10.2007
року   контролюючим органом відповідно до
пункту 11 статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" та згідно пункту 1 статті 17,22,23 Закону до позивача,  згідно з рішенням  №70162 застосовано штрафні
(фінансових) санкції в розмірі 1999,5 грн.

Наведений
правовий акт індивідуальної дії оспорений платником податків у судовому
порядку.

Оцінивши
зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на
таке.

Статтями
10-11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи ДПІ
наділені повноваженнями по контролю за додержанням порядку   проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом порядку, за наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької   діяльності,
ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають
ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про
виявлені порушення органам, що видають ці документи, за наявністю торгових
патентів.

Реалізація
вказаних вище функцій та прав органами державної податкової служби здійснюється
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України (стаття 15 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”).

Суд
враховує, що перевірки позивача проведені контролюючим органом згідно із
затвердженим ДПА в Тернопільській області планом  їх проведення, на підставі відповідних
направлень,  із якими під розписку
ознайомлено посадових осіб позивача
(копії вказаних  документів у
матеріалах справи).

Стосовно
з'ясованих в процесі перевірки посадовими особами ДПІ обставин, які,  за висновками контролюючого органу  вказують на недотримання позивачем вимог
законодавства, що регламентує спірні правовідносини, судом на підставі
досліджених доказів встановлено наступне.

17.10.2007
року в 16 год. 54 хв. посадовими особами контролюючого органу ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 на підставі направлень  від 12.10.2007 року  в присутності бармена  ОСОБА_5 було розпочато перевірку
господарської одиниці, - бару "Хутір", що розташований у АДРЕСА_1 та
належить суб'єкту підприємницької діяльності - позивачу у справі.

Перевірку
закінчено в 19 год. 00 хв., у складеному за її результатами акті  зафіксовані порушення позивачем вимог п.1,2 ,
13 статті 3 Закону, а саме:

1.
Розрахункову  операцію на повну суму
покупки (надання послуги) 60 грн. не проведено через зареєстрований,
опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи
РРО з роздрукуванням відповідного розрахункового документа, що підтверджує
виконання розрахункової операції.

Вирішуючи
спір по суті, суд враховує що згідно з п.4.4 розділу 4 Порядку реєстрації,
опломбування та застосування
реєстраторів  розрахункових
операцій за товари (послуги), що затверджений наказом Державної податкової
адміністрації України 01.12.2000 за № 614 та зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 5 лютого 2001 р. за № 107/5298 (з послідуючими змінами та
доповненнями, далі -Порядок), реєстрація
продажу  товару (оплати послуги)
через РРО проводиться  одночасно з
розрахунковою операцією, а відповідно до статті 2 Закону, розрахункова
операція -  це приймання  від
покупця  готівкових коштів.

В той
же час,  порушення позивачем п.1,2 статті
3 Закону підтверджується як матеріалами перевірки так і показами свідків -
барменом ОСОБА_5 та посадовими особами
контролюючого органу -  ОСОБА_3
та  ОСОБА_4, які в повному обсязі
підтвердила викладені в акті перевірки відомості із цього приводу.

З
наведених підстав контролюючим органом обґрунтовано, з дотриманням положень п.1
статті 17 Закону до суб'єкта господарювання застосовано фінансові санкції в
сумі 300 грн. - п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів.

За
таких обставин, суд приймає заяву позивача про відмову від позову у цій частині
та закриває провадження у справі за правилами, що передбачені п.2 ч.1 статті
157 КАС України.

2.Не забезпечено відповідність сум готівкових
коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій в розмірі 399,9 грн.

Пунктом 13 статті 3 Закону суб'єктів
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
формі зобов'язано забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій.

Статтею
22 Закону визначено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО до
суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність

Уповноваженими
працівниками державної податкової інспекції
констатовано, що на місці проведення розрахунків знаходилось 466 грн.10
коп., в той час як за даними поточного звіту РРО сума готівкових коштів
становить 66 грн. 20 коп.

При
вирішенні позову у цій частині суд враховує, що:

-  у приміщенні в якому проводилась перевірка
провадять підприємницьку діяльність 2
суб'єкти господарювання: позивач по справі та приватний підприємець
ОСОБА_1Наведена обставина підтверджується
договором оренди від 10.07.2004 року,
показами свідків  барменом ОСОБА_5
та посадовими особами  контролюючого
органу -  ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 Наведені особи  також засвідчили, і учасники спору не
заперечують, що позивач по справі провадить діяльність пов'язану із реалізацією
підакцизних товарів (із застосуванням РРО), а приватний підприємець ОСОБА_1
перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, а відтак РРО не
застосовуючи,  реалізує покупцям у барі
всю іншу продукцію, крім підакцизних товарів. При цьому бармен ОСОБА_5
перебуває у трудових відносинах як із позивачем по справі так і з приватним
підприємцем ОСОБА_1(копії трудових угод у справі).

Як
вбачається із рахунку офіціанта від 17.10.2007 року (копія у справі) та
підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3 та  ОСОБА_4, посадовими особами контролюючого
органу у барі "Хутір" здійснено замовлення на продукцію, яка
реалізовувалась як позивачем по справі (горілка) так і СПД ОСОБА_1( канапки,
вода, пельмені, салати, риба, тощо),
всього на суму 306 грн. 10 коп., в тому числі: товару який реалізований
позивачем - на суму  60 грн. Розрахунки
за здійсненим  замовленням посадовими
особами контролюючого органу проведено двома купюрами номіналом 200 грн. кожна.

При
цьому, як пояснили працівники державної податкової інспекції та бармен, при
здійсненні опису готівкових коштів, до коштів що знаходились у касі позивача -
66 грн.10 коп. додані і кошти в сумі 400 грн., якими розрахувались
перевіряючі.

За
таких обставин, зважаючи що із наведеної суми за даними рахунку офіціанта та
акту перевірки лише 60 грн. належали позивачу по справі (за прийняте замовлення
на горілку "Золоте поле"), а решту коштів - іншому суб'єкту
господарювання, контролюючим органом необґрунтовано та всупереч фактичним
обставинам віднесено  кошти, які позивачу
не належали, до суми його готівкових коштів на місці проведення розрахунків.

З
огляду на викладене судом критично оцінюються доводи контролюючого органу про
невідповідність  сум готівкових коштів на
місці проведення розрахунків у розмірі 339,90 грн. ( 400 грн. - 60 грн. сума не
проведеної розрахункової операції через РРО, за що позивача притягнуто до відповідальності
згідно із  п.1 статті 17 Закону ), а
відтак оспорюваний акт індивідуальної дії у частині застосованих штрафних
санкцій у сумі 1699 грн.50 коп. на підставі ст.22 Закону  слід скасувати.

При
цьому, судом враховано і положення
статті 71 КАС України, згідно із якою
в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій  покладено на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову. Всупереч вказаної норми,  належних та допустимих доказів, які б  підтверджували правомірність дій
контролюючого органу у цій частині позовних вимог  суду не представлено, факт невиконання
позивачем вимог  Закону зібраними у
справі доказами не підтверджується, а відтак
позов як обґрунтований  та
належним чином доведений    слід
задовольнити..

У
відповідності до ст. 94, 95, 97, 98 КАС України судові витрати по справі
підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України .

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст.  6, 7, 86,
89, 94 - 98, п.2 ч.1 ст.157, 162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства  України, господарський суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2.          Скасувати рішення Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції від 25.10.2007 року № 70162
в частині застосованих сум штрафних (фінансових)  санкцій у розмірі 1699, 5 грн.

3. В
решті позовних вимог провадження у справі закрити.

4.
Відшкодувати приватному  підприємцю  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)  з Державного бюджету України 3 (три) грн. 40
коп. сплаченого державного мита.
Виконавчий лист видати за заявою стягувача.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне
її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі
26.02.2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20
днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя