ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02"
липня 2008 р.
Справа № 29/256-08

вх. № 3712/5-29

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

1-го відповідача - не з"явився

2-го відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом СПДФО ОСОБА_1, м. Харків

до  1-го відповідача -
СПДФО ОСОБА_2, м. Харків

до 2-го відповідача - Харківська міська рада

про визнання права власності та визнання угоди дійсною

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд :

- визнати дійсним договір купівлі - продажу нежитлової будівлі від
10.03.08, укладений між позивачем та першим відповідачем;

- визнати за позивачем право власності на нежитлову будівлю,
загальною площею 24 кв.м., що розташована в м. Харкові, АДРЕСА_1, на земельній
ділянці загальною площею 0,0024 га.

Перший відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду
відзив на позовну заяву, в якому проти позову не заперечує.

2-й відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що
земельна ділянка була отримана першим відповідачем для будівництва тимчасової
споруди.

Представники позивача та другого відповідача в судове засідання
02.07.08 не з"явились.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач 10.03.2008р. на підставі договору купівлі-продажу придбав
у першого відповідача нежитлову будівлю з цегли загальною площею 24 кв.м., яка
розташована в м. Харкові поАДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею
0,0024 га, користування якою СПД ФО ОСОБА_2. здійснювала на підставі договору
оренди земельної ділянки від 10.06.2005р., зареєстрованого у ХРФ ДП „Центр
державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних
ресурсах” за №6612405 (книга№4).

Земельна ділянка була надана в оренду для будівництва ( до
1.11.2007р.) та подальшої експлуатації ( строком до 1.11.2009р.) об'єкту -
тимчасового торговельного паві льону.

Першим відповідачем в установленому порядку було отримано
дозвільний документи, на будівництво об'єкту містобудування, а саме:
рішення  Харківської міської ради від
25.02.2004р. № 2004 „Про надання згоди проектів відведення земельних ділянок
юридичним та фізичним особам для будівництва (реконструкції) та експлуатації
об'єктів", рішення Харківської міської ради від 24.11.2004р. № 19104 „Про
надання згоди проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним
особам для будівництва (реконструкції) та експлуатації об'єктів", договір
оренди землі від 10.06.05, проект відведення земельної ділянки, міськбудівельне
обгрунтування, акт вибору майданчику для проектування та будівництва
об"єкту, акт встановлення меж земельної ділянки та місцевості ,
архітектурне - планувальне завдання, ескізний проект торгівельного павільону.

Таким чином, перший відповідач здійснив забудову на земельній
ділянці, яка за цільовим призначенням є землями житлової та громадської
забудови ( п. 16 договору оренди землі), не порушуючи умов договору оренди.

Відповідно до ст. 24 Закону України “Про планування і забудову
територій” рішення органу місцевого самоврядування (Харківської міської ради)
про надання земельної ділянки для містобудівних потреб є дозволом на
будівництво об'єкту.

Враховуючи викладене, приймаючи рішення про надання вищевказаної
земельної ділянки, Харківська міська рада надала свою згоду на будівництво та
подальше розміщення об'єкту - торгівельного павільону.

Статтею 95 Земельного кодексу України прямо передбачено право
землекористувача самостійно господарювати на земельній ділянці, споруджувати
жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди тобто самостійно
використовувати одержану в установленому порядку земельну ділянку за умови
збереження її цільового призначенням.

Ст. 27 Закону України “Про оренду землі” орендарю забезпечено
захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права
власності на землю. Втручання в діяльність, пов'язану з використанням земельної
ділянки, заборонена.

Відповідно до ст. 42 Конституції України кожен має право на
підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Ст. 145 Цивільного кодексу України передбачено, що землекористувач
має право власності на будівлі, споруджені на земельній ділянці, переданій йому
для забудови.

Статтею 331 Цивільного кодексу України передбачено, що право
власності на нову річ набувається особою, яка її створила.

ХНДІ СЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надало позивачу висновок
про технічний стан будівельних конструкцій спірної нежитлової будівлі.

Згідно з даним висновком спірну нежитлову будівлю побудовано з
дотриманням усіх необхідних будівельних норм та правил, з дотриманням правил
пожежної безпеки, санітарних норм, технічний стан будівель на момент
дослідження є задовільним і допускається подальша експлуатація вказаної будівлі
за своїм функціональним призначенням.

Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України та п. 5 договору
купівлі-продажу укладений між позивачем та першим відповідачем договір купівлі
- продажу нежитлової будівлі підлягає нотаріальному посвідченню. Однак, перший
відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу,
посилаючись на тег що вона не може надати документів на підтвердження права
власності на цю будівлю.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки укладений договір купівлі-продажу відповідає дійсному
наміру сторін, усі умови, викладені в ньому виконані, є підстави для визнання
цього договіру дійсним.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16
Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права є його
визнання. Також, слід зазначити, що підставою для проведення державної
реєстрації прав власності на нерухоме майно відповідно до п. 10 додатку № 1 до
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно
затвердженого наказом Мін'юсту № 7/5 від 07.02.2002 р. є рішення судів,
третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про
встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу
безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. Зважаючи на викладене
вище, суд, визнав позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню повністю.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від
10.03.2008р., укладений між СПД ФО ОСОБА_2. (м. Харків,АДРЕСА_2, код НОМЕР_1)
та СПД ФО ОСОБА_1.  (м. Харків, АДРЕСА_3,
код НОМЕР_2).

Визнати за СПД ФО ОСОБА_1 (м. Харків, АДРЕСА_3, код НОМЕР_2) право
власності на нежитлову будівлю, загальною площею 24 м.кв., яка розташована в м.
Харкові, АДРЕСА_1, на земельній ділянці загальною площею 0,0024 га.

Суддя