ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2008 р.                                                                                 Справа № 13/4419

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого –судді Скиби Г.М., при секретарі Бордунос Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства „Смілянське племпідприємство”, м. Сміла

до Смілянської районної державної адміністрації, м. Сміла

відділу земельних ресурсів у Смілянському районі, м. Сміла

Малосмілянської сільської ради, с. Малосмілянка Смілянського району

про захист права шляхом визнання правових актів незаконними та їх скасування, та зобов’язання вчинити певні дії

за участю представників сторін:

позивача –Думанецького В.В. –за довіреністю;

відповідача (РДА): Омельченка В.В.- за довіреністю;

відповідача (відділ земельних ресурсів): Семко Я.А. –за довіреністю;

відповідача (сільська рада): Біловчука І.С. –за довіреністю.

Позивач звернувся до господарського суду в порядку господарського процесуального законодавства з позовом до відповідачів про захист права шляхом визнання незаконними і скасування розпорядження Голови Смілянської районної державної адміністрації (перший відповідач) від 21.09.2004 р. №367 „Про приватизацію земель сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства „Смілянське племпідприємство”, про визнання незаконним і скасування рішення Малосмілянської сільської ради (третій відповідач) від 6.09. 2005 р. №22-1/IV „Про повернення державного акту на право постійного користування землею” та про зобов’язання Смілянський районний відділ земельних ресурсів (другий відповідач) внести зміни в земельно-кадастрову документацію щодо чинності Державного акту на право постійного користування землею від 18.04. 2001 р. 1-ЧК №000955 площею 168,7 га землі сільськогосподарського призначення за позивачем сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства „Смілянське племпідприємство”.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить суд поновити термін позовної давності на звернення до суду з даним позовом, оскільки він пропущений з поважних причин. За захистом своїх прав позивач звертався в органи прокуратури і аналогічний позов пред`являвся прокуратурою області. Позов не був належно оформленим щодо захисту інтересів позивача і провадження у справі було припинено. Вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки всі відповідачі при проведенні розпаювання землі і проведення її приватизації порушили права позивача, проігнорувавши чинним земельним законодавством та корпоративними правами акціонерів і засновників позивача. Позивач є акціонерним товариством.

Представник першого відповідача позов не визнав. Його представник Омельченко В.В. пояснив, що позивач не має права на постійне користування спірною земельною ділянкою. Ділянка є державною власністю і вона не може бути передана позивачу на підставі чинного земельного законодавства. Розпаювання землі проведено відповідно чинному законодавству між членами трудового колективу позивача. позивач має право лише на майно, що знаходиться на спірній земельній ділянці. Заперечує речове право позивача на користування землею. Посилається на постанову господарського суду у справі №04/1751а та стверджує, що спір вже вирішено по суті. Вказує, що СВАТ не мало у власності земельних ділянок, не могло самостійно розпоряджатися землею, тому РДА не повинна проводити процедуру вилучення землі у користувача.

Представник першого відповідача звертає увагу і на проектну документацію по приватизації землі, яка пройшла землевпорядну експертизу. Всі зауваження усунуті. Висновок експертизи не спростований. Представник також посилається на пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні до суду. Просить в позові відмовити і з цих підстав.

Представник другого відповідача Семко Я.А. позов заперечила аналогічними доводами і доповнила, що рішення Конституційного суду від 22.09.2005р не поширюється на правовідносини між сторонами спору, оскільки вказане рішення не має зворотної сили.

Представник сільської ради Біловчук І.С. позов також не визнав і вважає, що провадження у справі необхідно припинити, оскільки дана справа має розглядатися за нормами ЦПК України з залученням громадян, які отримали документи на розпаювання спірної земельно ділянки. Позивач оспорює право громадян на приватизацію землі. Статут позивача не передбачає органу управління, який займається земельними питаннями. Прийняте сільською радою рішення про повернення Державного акту на право користування земельною ділянкою є законним. Вказує на припинення позивачу права користування земельною ділянкою ще з 2004 року.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення з слідуючих підстав.

Позивач є сільськогосподарським відкритим акціонерним товариством, про що свідчить його статут, зареєстрований в новій редакції 25.05.2001 року Черкаською районною державною адміністрацією. Одним з основних видів діяльності є сільськогосподарське виробництво в суспільних інтересах та інтересах акціонерів.

Позивач в установленому порядку отримав Державний акт від 18.04 2001р. І-ЧК №000955 про право постійного користування землею площею 168,7 га в адміністративних межах Малосмілянської сільської ради.

Голова Смілянської районної державної адміністрації 29.03. 2004 року видав дозвіл за №01-20/373 (а.с. 57), а 21.09.2004 року і розпорядження за №367 про виготовлення проекту приватизації землі та приватизацію землі, яка знаходиться в адміністративних межах Мало смілянської сільської ради та користуванні позивача, передавши трудовому колективу позивача 123,6 га землі для приватизації, а 45,1 га землі залишивши в землях державної власності.

Малосмілянська сільська рада рішенням від 6.09. 2005 року №22-1/IV (а.с. 73) погодила проект приватизації, визнала Державний акт 1-ЧК №000955 не чинним і повернула його відділу земельних ресурсів.

Суд вважає, що районною державною адміністрацією і сільською радою порушені права і інтереси позивача, оскільки прийняті ними і оспорені у суді їх рішення не відповідають чинному законодавству.

Позивач за захистом своїх інтересів звертався в різні державні органи, органи місцевого самоврядування та в органи прокуратури. Даний позов є повторним після скасування рішення суду про задоволення позову прокурора в інтересах позивача. Рішення суду скасовано з мотивів порушення норм ГПК і КАС України про підвідомчість спору.

Позивач правомірно розраховував на захист своїх прав контролюючими органами і органами прокуратури, тому суд вважає, що пропущення позивачем термінів позовної давності сталося з поважних причин і порушене його право позивача підлягає захисту відповідно до вимог п.5 ст. 267 ЦК України, оскільки при зверненні до суду перебіг позовної давності переривається (ст. 264 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на землю із земель державної власності лише після вилучення її у попереднього власника чи користувача (п.5) в порядку передбаченому ЗК України.

Порядок погодження питань пов’язаних з вилученням та порядок вилучення земельних ділянок передбачено ст.ст. 149, 151 ЗК України.

Жодної дії, передбаченої у вказаних нормах права щодо земель, які знаходились у правомірному володінні позивача, Смілянська районна державна адміністрація не виконала. Тому приватизація землі без вилучення її у позивача як правомірного землекористувача є незаконною і прийняті рішення підлягають скасуванню.

При прийнятті оспореного розпорядження голови державної адміністрації були суттєво порушені і права засновників і акціонерів позивача, оскільки тільки за їх рішенням, прийнятими на загальних зборах в установленому порядку, може порушуватись і вирішуватись питання про приватизацію землі, як це передбачено в розділі 8.2 статуту позивача та п.п. 3, 4 Постанови Верховної Ради України «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі»і Рекомендацій комітету Верховної Ради України з питань агропромислового комплексу (15.05.1992р.). Для проведення роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств за рішенням сільської ради створюється комісія, до складу якої входять депутати, представники державної адміністрації, сільськогосподарського підприємства, їх трудового колективу, державних землевпорядних організацій тощо.

Фактично ж розпорядження першим відповідачем про приватизацію землі було прийнято на підставі рішення загальних зборів працівників позивача, які не правомочні підміняти рішення загальних зборів акціонерів акціонерних товариств, як це передбачено ст. 41 ЗУ „Про господарські товариства” та статутом позивача.

Незаконним оспорене розпорядження райдержадміністрації є і тому, що за даним розпорядженням приватизація землі, що знаходилася у користуванні позивача проведена між працівниками і пенсіонерами позивача, які не є членами акціонерного товариства, тобто не є його акціонерами і тому не мають права на отримання земельних часток (паїв).

До того ж у список осіб, яким мали передаватись у власність земельні паї, не були включені акціонери і пенсіонери товариства, які мають безумовне право на отримання земельних паїв, як це передбачено п. 8 розділу Х перехідних положень ЗК України, оскільки у сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві.

Відповідно до Указу Президента України від 8.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільгосппідприємствам»право на розпаювання земель мають лише члени перелічених сільськогосподарських утворень. Членом акціонерного товариства є тільки акціонер.

Підлягає скасуванню і оспорене рішення Малосмілянської сільської ради про вилучення у позивача державного акту на землю і передачу його у відділ земельних ресурсів, оскільки відповідно до п. 3.10 Інструкції „Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів..”, затвердженої наказом Держкомзему України від 4.05.1999 року №43 державні акти повертаються органом земельних ресурсів тільки у випадках припинення права власності чи права користування землею. Право позивача на постійне користування землею у встановленому порядку не припинялось.

Позивач правомірно звернувся до господарського суду відповідно до вимог ст. 20 ГК України про захист своїх прав як суб’єкта господарювання шляхом визнання недійсними правових актів органів державної влади та місцевого самоврядування, які ущемляють права заявника на ведення господарської діяльності. В результаті незаконного припинення користування земельними ділянками позивач вимушений був припинити роботу по вирощуванню і утриманню племінних кнурів, бугаїв та селекційному відбору тварин, отримавши значні збитки, про що свідчать довідка від 22.09.2008р. та фінансові звіти за результатами роботи по формі 2 в 2005 і 2006 роках.

Доводи представників першого і третього відповідачів про те, що зі зміною земельного законодавства позивач втратив право на користування землею, є безпідставним, оскільки позивач має державний акт на право користування земельною ділянкою і по її вилученню не була вчинена жодна дія відповідно до вимог ст. 151 ЗК України.

Не є перешкодою для розгляду даної справи і постанова господарського суду Черкаської області від 27.04.2007р. у справі №04/1751а, оскільки позов і підстави та процесуальне її вирішення, склад осіб, що приймали участь у її розгляді –не співпадають з даною справою. Спору про право не було.

За таких обставин підстав для припинення провадження у справі немає.

Суд вважає за необхідне зобов’язати другого відповідача (земельні ресурси) внести зміни в земельно-кадастрову документацію по відновленню прав позивача на постійне користування земельною ділянкою площею 168,7 га та повернути позивачу державний акт 1-ЧК №000955 від 18.04 2001 року.

Позивачем понесені судові витрати на оплату державного мита 85 грн. і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 203 грн.

Суд, відповідно до вимог ст.49 ГПК України, вважає за необхідне покласти для відшкодування на першого відповідача –103 грн. на другого –100 грн.

Керуючись ст. 49, 82-84 ГПК України на підставі ст. 159,267 ЦК України, ст. 116, 149, 151 ЗК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Смілянської районної державної адміністрації від 21.09.2004 р. №367 „Про приватизацію земель сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства „Смілянське племпідприємство ”.

Визнати незаконним та скасувати рішення Малосмілянської сільської ради від 6.09.2005 р. №22-1/IV „Про повернення державного акту на право постійного користування землею”.

Зобов’язати відділ земельних ресурсів у Смілянському районі внести зміни в земельно-кадастрову документацію по відновленню прав СВАТ „Смілянське племпідприємство” на постійне користування земельною ділянкою площею 168,7 га та повернути позивачу державний акт на постійне користування землею 1-ЧК №000955 від 18.04 2001 року.

Стягнути на користь позивача –сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Смілянське племпідприємтво»м. Сміла, вул. Пермська, 1, код 00709537

з відповідача - Смілянської районної державної адміністрації, м. Сміла, вул..

Леніна, 37, код 04061276

103 грн. судових витрат.

Стягнути на користь позивача –сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства «Смілянське племпідприємтво»м. Сміла, вул. Пермська, 1, код 00709537

з відповідача - Малосмілянської сільської ради

100 грн. судових витрат.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Суддя                                                   Скиба Г.М.