ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.08 р.                     Справа № 04-05/29/4-108

м. Донецьк, вул. Артема, 157, к. 223

Суддя господарського суду Донецької області Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Багатогалузева фірма “Лоск” м. Донецьк

до відповідача: Державної податкової інспекції у Пролетарському районі м. Донецька

за участю третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача: Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька

про визнання повністю нечинними першої від 23.11.2005р. №1/90, другої від 29.12.2005р. №2/92 податкових вимог та податкового повідомлення-рішення від 12.09.2006р. №/0.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція”, звернувся до господарського суду з позовом до Державної податкової інспекції у Пролетарському районі м. Донецька про визнання повністю нечинними першої від 23.11.2005р. № 1/90, другої від 29.12.2005р. № 2/92 податкових вимог та податкового повідомлення-рішення від 12.09.2006р. № /0, прийнятих ДПІ у Пролетарському районі м. Донецька.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.10.2006 року позовну заяву СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” до Державної податкової інспекції у Пролетарському районі м.Донецька про визнання повністю нечинними першої від 23.11.2005р. №1/90, другої від 29.12.2005р. №2/92 податкових вимог та податкового повідомлення-рішення від 12.09.2006р. №/0 повернуто без розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2006р. ухвалу господарського суду Донецької області від 27.10.2006 року скасовано, справу направлено на розгляд до господарського суду Донецької області.

Ухвалою від 22.01.2007р. позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 04-05/29/4-108, та провадження у справі відбувалось за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 06.03.2007р. закінчено підготовче провадження та адміністративну справу № 04-05/29/-/108 призначено до судового розгляду. Цією ж ухвалою було замінено позивача у справі - СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” належним позивачем ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск”; до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача залучено ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що, СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” є підприємством спільної діяльності, зареєстровано як платник податку на прибуток, платник податку на додану вартість; податковим органом СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” видавались торгові патенти, сплата вартості яких здійснювалась з розрахункового рахунку СД.

Позивачем зазначено, що, згідно п. 1.2 Порядку складання декларації податку на прибуток, затвердженого наказом державної податкової адміністрації України від 29.03.2003 року № 143, позивач надавав Декларацію з податку на прибуток разом зі Звітом про спільну діяльність без створення юридичної особи та, як платник податку на прибуток відповідно до п. 16.3 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” у додатку К6 до рядку 13 Декларації зменшив податок на прибуток на вартість торгових патентів та відобразив суми податку на дивіденди, при цьому, податок на прибуток, стосовно первинним документам обліку, сплачувався позивачем своєчасно. Позивачем пояснено, що, при здачі Звіту про результати спільної діяльності за 9 місяців 2005 року, в якому відсутній рядок, де відображається зменшення нарахованої суми податку на прибуток на суму сплати по придбаним торговим патентам, були надані необхідні пояснення по факту зменшення податку на прибуток по придбаним торговим патентам, проте, 06.12.2005 року відповідачем виставлено Першу податкову вимогу від 23.11.2005 року № 1/90 про суму податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 2559,23 грн., яку позивач оскаржив в адміністративному порядку. 19.01.2006 року надіслана друга податкова вимога від 29.12.2005 року № 2/92, яку також було оскаржено позивачем, проте, як зазначає позивач, ДПА в Донецькій області проблемне питання не розглянуто.

Позивач стверджує, що СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” є особою, уповноваженою вести облік результатів діяльності за договором та, у підприємства є патент – державне свідоцтво, що підтверджує право на особливий порядок обліку вартості патенту у зменшення податку на прибуток.

Також, позивач наполягає на тому, що перевірка, результати якої викладені в акті перевірки № 457/15-1/220820309, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.09.2006 року № /0 про сплату податку на прибуток у розмірі 6006,00 грн., проведена робітниками відповідача з порушенням ст. 11-1 ч. 6 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з тих підстав, що у звіті про результаті спільної діяльності на території України без створення юридичної особи за три квартали 2005 року, що був наданий СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск”, позивач задекларував податкове зобов’язання, яке самостійно визначив, і ця сума податкового зобов’язання є узгодженою з моменту подання звіту, однак позивачем, в порушення вимог чинного законодавства, сума податку не була сплачена, у зв’язку з чим податковим органом було направлено позивачу Першу податкову вимогу від 23.11.2005 року № 1/90 та другу податкову вимогу від 29.12.2005 року № 2/92, які позивачем виконані не були; на лист та скарги, які були направлені Позивачем до органів державної податкової служби, ним були отримані вичерпні відповіді з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідач стверджує, що перевірка, за результатами якої було складено акт № 457/15-1/220820309, проведена ним відповідно до вимог Закону України „Про державну податкову службу”. Відповідач вважає, що, з огляду на п. 16.3 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” та положення Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, дії податкового органу є правомірними.

Крім того, відповідач зазначає, що платником податку на прибуток зареєстрована спільна діяльність ТОВ „БФ „Лоск”, а не конкретний учасник, тому у СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” не було право зменшувати податкові зобов’язання з податку на прибуток на суму торгових патентів.

Відповідачем до суду надані пояснення, згідно з якими відповідач зазначив, що наказ Державної податкової адміністрації України від 16.01.1998 року № 24 втратив чинність згідно з наказом Державної податкової адміністрації від 30.09.2004 року № 571 та з моменту набрання ним законної сили платник подає до податкового органу звіт про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи.

Третьою особою без самостійних вимог з боку відповідача, Державною податковою інспекцією у Ворошиловському районі м. Донецька, надані суду пояснення по справі, у яких, відносно правомірності видачі торговельного патенту пояснено, що торговий патент видається за плату суб’єктам підприємницької діяльності органами ДПІ за місцезнаходженням цих суб’єктів або місцезнаходженням їх підрозділів, суб’єктів підприємницької діяльності, що проводять торговельну діяльність або надають побутові послуги, за місцезнаходженням пунктів продажу товарів, або пунктів з надання торгових послуг. А оскільки Магазин кафе „Венеція” знаходиться у Ворошиловському районі м. Донецька, заявка від керівника спільної діяльності ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” відповідає вимогам п. 4 ст. 2 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, тому підстав для відмови у видачі торговельного патенту не було.

Ухвалою суду від 21.05.2007 р. провадження у справі було зупинено у зв’язку з призначенням судової економічної експертизи, проведення якої було доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

По закінченні експертизи та надходженні від судового експерта висновку № 3186/24 від 19.11.2007 року, ухвалою від 17.07.2008р. провадження у справі поновлено.

Позивач, згідно з наданими суду запереченнями щодо висновку судово-економічної експертизи, з висновком судово-економічної експертизи по першому питанню незгодний з огляду на наступне. 21.11.2005 року, що був останнім днем сплати податку на прибуток у листопаді 2005 року, до відповідача надійшов лист СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція”, де сплата за торгові патенти складає суму в розмірі 2880,00 грн., що надійшла до бюджету Ворошиловського району м. Донецька. Отже, згідно з п. 16.3 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємства”, сплата за патенти зменшує податок на прибуток. Крім того, лише наказом ДПА України від 03.04.2007 року № 208, до Звіту про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи введено строку 12 – податкове зобов’язання.

Відповідач, ознайомившись з висновком судово-економічної експертизи, надав пояснення, згідно з якими, стосовно другого питання, зазначає, що звіт про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи, який надавався СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” за 3 квартали 2005 року, не передбачає зменшення суми податку на прибуток від спільної діяльності на суму вартості торгових патентів; позивачем було задекларовано податкове зобов’язання у сумі 5,2 тис.грн., яка мала бути сплачена 21.11.2005 року; від СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” надійшов лист з повідомленням про сплату за торгові патенти на загальну суму 2,88 тис.грн. та про зменшення податку на прибуток за підсумком 9 місяців 2005 року на вказану суму.

З огляду на пункт 1 ст. 1 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” відповідач стверджує, що, оскільки СД не є юридичною особою, сплату за торгові патенти здійснює один з учасників договору.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Стосовно податкових вимог.

За період з 01.01.2005 року по 01.10.2005 року ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” здійснювало плату за торгові патенти на загальну суму 2880,00 грн., а саме: платіжними дорученнями № 9 від 17.01.2005 року, № 20 від 27.01.2005 року, № 66 від 11.03.2005 року, № 67 від 14.03.2005 року, № 105 від 14.04.2005 року, № 132 від 12.05.2005 року, № 270 від 13.07.2005 року, № 328 від 09.08.2005 року, № 383 від 30.08.2005 року на суму 320,00 грн. по кожному платежу.

08.11.2005 року СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” було надано до Пролетарського відділення Будьонівської міжрайонної податкової інспекції Звіт про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи за 3 квартали 2005 року, у рядку 10 якого задекларовано суму податку на прибуток від спільної діяльності в розмірі 5,2 тис.грн.

Сторонами в ході розгляду спору пояснено суду, що зазначена сума самостійно задекларована платником податків була частково погашена за рахунок переплати в сумі 2540,77 грн. В іншій частині сума сплачена не була.

Питання наявності заборгованості у сумі 2559,23 грн. досліджувалось також експертом, та, згідно з висновком судово-економічної експертизи від 19.11.2007 року № 3186/24, у результаті дослідження матеріалів справи та додатково наданих матеріалів, експертом встановлено, що, оскільки сума узгодженого податкового зобов’язання з податку на прибуток за 9 місяців 2005 року, з урахуванням зменшення на суми податкового зобов’язання нарахованих за попередні періоди, у сумі 5,1 тис. грн., значиться погашеною частково за рахунок переплати у сумі 2540,77 грн.

В результаті дослідження експертом також встановлено, що за період з 21.11.2005 року по 29.12.2005 року не значаться платіжні доручення на перерахування податку на прибуток, отже сума податкового боргу станом на 29.12.2005 року складає 2559,23 грн. Виходячи з наведеного, документально підтверджується наявність станом на 21.11.2005 року, 29.12.2005 року суми податкового боргу з податку на прибуток – 2559,23 грн.

Наявність заборгованості стала підставою для надіслання відповідачем податкових вимог.

Так, пролетарським відділенням Будьонівської міжрайонної податкової інспекції м. Донецька 23.11.2005 року СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” було надіслано першу податкову вимогу від 23.11.2005 року № 1/90, якою визначено суму податкового боргу СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” станом на 23.11.2005 року за узгодженими податковими зобов’язаннями з податку на прибуток у розмірі 2559,23 грн.

Першу податкову вимогу від 23.11.2005 року № 1/90 виконано не було, внаслідок чого податковим органом 29.12.2005 року було надіслано СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” другу податкову вимогу від 29.12.2005 року № 2/92, предметом якої є визначення суми податкового боргу станом на 29.12.2005 року за узгодженими податковими зобов’язаннями з податку на прибуток у сумі 2559,23 грн.

Твердження позивача про неправомірність надіслання відповідачем податкових вимог не узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Статтею 5 (п. 5.1.) цього ж закону передбачено, що податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податкові декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації та не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Пунктами 1.3) та 1.10) цього закону визначено, що податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання; податкова вимога - письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Порядок надіслання податкових вимог визначений п. 6.2.3. ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та передбачає, що перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків. обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк; друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Таким чином, надіслання податкових вимог є обов’язком податкового органу за наявності у платника податків податкового боргу, зокрема, самостійно визначеного податкового зобов’язання не сплаченого у встановлений строк.

Як зазначалось, судом в ході розгляду спору встановлено наявність самостійно визначеного позивачем податкового зобов’язання з податку на прибуток, не сплата його у встановлений строк, а тому направлення податковим органом позивачу податкових вимог є правомірним.

Посилання позивача на те, що ним надавались письмові пояснення щодо несплати узгодженого податкового зобов’язання судом до уваги не приймаються, оскільки порядок виправлення показників відповідних декларацій, а також заповнення податкової звітності за іншою, ніж встановлена, формою також чітко передбачені законодавством, зокрема, абзацом другим підпункту "з" підпункту 4.4.2 пункту 4.4 статті 4 та абзацами другим та третім п. 5.1. ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

З огляду на викладене у суду відсутні підстави вважати обґрунтованими вимоги позивача про визнання недійсними першої від 23.11.2005р. №1/90 та другої від 29.12.2005р. №2/92 податкових вимог.

Стосовно податкового повідомлення-рішення.

28.08.2006 року відповідачем було проведено невиїзну документальну перевірку СД ТОВ “Багатогалузева фірма “Лоск” магазин-кафе „Венеція” з питання перевірки правильності відображення торгових патентів за період з 01.07.2003 року – по 31.12.2004 року, за результатами якої складено акт перевірки від 28.08.2006 року № 457/15-1/220820309.

В ході перевірки відповідач дійшов висновків про порушення позивачем: п. 16.3 ст. 16 Закону України від 28.12.94 року № 334/94-ВР „Про оподаткування прибутку підприємств” (зі змінами та доповненнями); ст. 2 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”. При визначенні податкових зобов’язань за договором спільної діяльності ТОВ „БФ „Лоск” магазин-кафе „Венеція” було занижено суму податку на прибуток в розмірі 5,72 тис.грн.: за даними декларацій за ІІ півріччя 2003 року – податок на прибуток 1,92 тис.грн., за даними декларацій за 2004 рік – податок на прибуток 3,8 тис.грн.

На підставі висновків акту перевірки, згідно з підпунктом “в” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, п. 17.1.4 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” відповідачем 12.09.2006 року прийняте спірне податкове повідомлення-рішення № /0, яким п СД ТОВ “БФ“Лоск” магазин-кафе „Венеція” визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток на загальну суму 6006,00 грн., в тому числі за основним платежем 5720,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 286 грн.

Правовою підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення визначено порушення позивачем п. 16.3 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, ст. 2 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

Як вбачається з акту перевірки (стор. 3, 4), податковим органом встановлено, що згідно із вимогами ст. 2 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, торговий патент придбавається суб’єктом підприємницької діяльності. Таким чином, торговий патент повинен бути оформлений на юридичну особу – одного з учасників договору спільної діяльності, а тому СД ТОВ “БФ“Лоск” магазин-кафе „Венеція” не має права застосовувати правила п. 16.3 ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” та зменшувати податкові зобов’язання з податку на прибуток на вартість придбаних торгових патентів.

Враховуючи наведені посилання, відповідачем зроблений висновок про заниження позивачем податкового зобов’язання з податку на прибуток на суму 5,72 тис.грн., у тому числі по періодах: за даними декларацій за 2003 рік – податок на прибуток 1,92 тис.грн., за даними декларацій за 2004 рік – податок на прибуток 3,8 тис.грн., зокрема, сума заниженого податку за 2 півріччя 2003 року визначена в розмірі 1,92 тис.грн., сума заниженого податку за 2004 рік визначена в розмірі 3,8 тис.грн.

Наведені висновки відповідача не узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, суб'єктами правовідносин, які підлягають регулюванню за цим Законом, є юридичні особи та суб'єкти підприємницької діяльності, що не мають статусу юридичної особи, - резиденти і нерезиденти, а також їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо), які займаються підприємницькою діяльністю, передбаченою частиною першою цієї статті.

Таким чином, висновки відповідача, що торговий патент має бути оформлений на виключно юридичну особу – одного з учасників договору спільної діяльності не відповідає наведеним приписам закону. За наведеними приписами торговий патент може бути оформлений на будь-якого суб’єкта без статусу юридичної особи, включаючи філію, відділення або представництво.

Таке випливає також і з аналізу положень ст. 2 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” щодо порядку оформлення та змісту торгового патенту.

Враховуючи помилковість висновків відповідача про неналежність оформлення спірного торгового патенту, безпідставні і висновки про неправомірне зменшення у податкових деклараціях, що надавались позивачем суми податку на прибуток, оскільки, відповідно до ч. 3 п. 16.3. ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, податок з прибутку, отриманого від діяльності, яка підлягає патентуванню відповідно до Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", підлягає сплаті до бюджету у сумі, визначеній відповідно до цього Закону, зменшений на вартість придбаних торгових патентів для здійснення цього виду діяльності.

Тобто зменшення суми прибутку у відповідних деклараціях передбачено законом і підстави для донарахування податку у податкового органу були відсутні.

Таким чином, вимоги позивача про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 12.09.2006р. №/0 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1, 2 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, ст. 16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, ст.ст. 1, 4, 5, 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254, пунктами 6,7 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Багатогалузева фірма “Лоск” до Державної податкової інспекції у Пролетарському районі м. Донецька про визнання повністю нечинними першої від 23.11.2005р. № 1/90, другої від 29.12.2005р. № 2/92 податкових вимог та податкового повідомлення-рішення від 12.09.2006р. № /0, прийнятих ДПІ у Пролетарському районі м. Донецька – задовольнити частково.

Визнати повністю нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Пролетарському районі м. Донецька від 12.09.2006р. № /0.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині – відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Гончаров С.А.