ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2008 р.

№
6/70

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кота
О.В.

Суддів

Шевчук
С.Р. (доповідач) Владимиренко
С.В.

розглянувши  касаційну               скаргу

ОСОБА_1
ОСОБА_2

на
постанову

Київського
апеляційного господарського суду від 21.05.2008р.

у
справі

№6/70
господарського суду міста Києва

за
позовом

ОСОБА_1
ОСОБА_2

до

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Київміськвторресурси"

про

стягнення
вартості частки майна

В судовому засіданні взяли участь
представники:

-          позивача-1: не з'явились

-          позивача-2: ОСОБА_3 дов. б/н від
05.12.2005р.

-          відповідача: Онищенко А.В., Завірюхін
І.А., Чуднер О.М.

ВСТАНОВИВ:

До
господарського суду міста Києва звернулися з позовомОСОБА_1 та ОСОБА_2а про
стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Київміськвторресурси”
вартості часток, належних позивачам при виході з товариства у розмірі
відповідно 26,14% та 6,43% в сумах, відповідно до незалежної експертної оцінки
майна відповідача.

Рішенням
господарського суду міста Києва від 20.12.2007р. (суддя                  Ковтун С.А.) в задоволенні
позову відмовлено.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2008р. вказане рішення
суду залишено без змін.

Не
погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями позивачі звернулись до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просять їх
скасувати та передати справу на новий розгляд.

Розпорядженням
заступника Голови Вищого господарського суду України Шульги О.Ф. від
31.07.2008р. змінено колегію суддів та призначено колегію суддів у складі:
головуючого Кота О.В., Шевчук С.Р., Владимиренко С.В.

Позивач
-ОСОБА_1  не реалізував своє процесуальне
право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та
місце його проведення був повідомлений належним чином.

Перевіривши
доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин,
проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального
та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Попередніми
судовими інстанціями встановлено, що 01.09.05 рішенням зборів учасників TOB
"Київміськвторресурси" позивачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2  виключено із складу учасників товариства та у
відповідності до ст. 54 Закону України "Про господарські товариства"
останнім, як учасникам товариства, виплачена вартість частини майна товариства
станом на 01.09.05, пропорційна їх частці у статутному фонді, а саме:

-         ОСОБА_1. - 26, 14% статутного фонду -
126 854,74 грн.,

-          ОСОБА_2 - 6,43% статутного фонду - 31
204,13 грн.

Втім,
вважаючи, що вартість майна відповідача вказана у балансі, на підставі якого
вираховувалась їх частка є значно заниженою порівняно з реальною ринковою
вартістю майна позивачі звернулись до суду.

З
метою встановлення загальної вартості майна відповідача, що належало останньому
на праві власності станом на 01.09.05, та вартості часток позивачів, судом 1-ої
інстанції у справі було призначено судову товарознавчу експертизу, проведення
якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Висновком
судово-бухгалтерської експертизи КНДІСЕ від 12.12.07 № 2226 встановлено, що
згідно з даними балансу TOB "Київміськвторресурси" станом на 09.09.05
(баланс станом на 01.09.05 відсутній) балансова вартість майна товариства, що
належить йому на праві власності, станом на 09.09.05 складає 2 945,5 тис. грн.

Розрахункова
вартість майна TOB "Київміськвторресурси" станом на 09.09.05 для
визначення часток учасників у майні товариства ОСОБА_1. та ОСОБА_2 складає
485,3 тис. грн.

При
цьому, зазначено, що проведення оцінки майна у разі виходу учасника з
товариства з обмеженою відповідальністю Законом України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.01 та
листом Міністерства юстиції України "Щодо визначення вартості майна
товариства з обмеженою відповідальністю у разі виходу з його складу учасників"
від 28.07.04 № X-11 -19 не передбачено.

Отже,
у відповідності до ч. 1 ст. 148 Цивільного кодексу України, ст.ст. 64, 54
Закону України "Про господарські товариства" від 19.09.91 та п.п.
4.4., 4.7., 5.4. Статуту TOB "Київміськвторресурси" вартість частки у
розмірі 26,14%, належної учасникуОСОБА_1., у майні TOB
"Київміськвторресурси" станом на 09.09.05 складає 126,86 тис. грн., в
т.ч.: 125,99 тис. грн. - вартість частки в Статутному капіталі товариства, 0,86
тис. грн. - вартість частки у нерозподіленому прибутку товариства; вартість
частки у розмірі 6,43%, належної учаснику ОСОБА_2, у майні TOB
"Київміськвторресурси" станом на 09.09.05 складає 31,2 тис. грн., в
т.ч.: 30,99 тис. грн. - вартість частки в Статутному капіталі товариства, 0,21
тис. грн. - вартість частки у нерозподіленому прибутку товариства.

Відтак,
суди попередніх інстанцій дійшли висновку,
що відповідач діяв у відповідності до чинного законодавства та правильно
розрахував розмір часток позивачів при їх виході з товариства, тоді як позивачі,
в порушення вимог                ст. ст.
32, 33 ГПК України,  не довели своїх
вимог, а тому відмовили в задоволенні позову.

При
цьому, посилання позивачів на те, що Київським науково-дослідним інститутом
судових експертиз була проведена судово-бухгалтерська експертиза замість
призначеної судом товарознавчої експертизи не прийнято судами до уваги,
оскільки  КНДІСЕ фактично провів
економічну експертизу, передбачену п.п. 127 та 128 Інструкції про призначення
та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань
підготовки та призначення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 08.10.98 №53/5.

Також
відхилені доводи позивачів про те, що вони не погоджуються з висновком
судово-бухгалтерської експертизи, в якому зазначено: "Проведення оцінки
майна у разі виходу учасника з товариства з обмеженою відповідальністю Законом
України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність
в Україні" від 12.07.01 не передбачено", оскільки відповідно до ч. 1
ст. 3
Закону України
"Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в
Україні" від 12.07.01 № 2658-ІП оцінка майна, майнових прав - це процес
визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою
нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є
результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно
зі ст. 7 Закону України № 2658-ІП оцінка майна проводиться у випадках,
встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі
договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Проведення
оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення вартості внесків
учасників та засновників господарського товариства, якщо до зазначеного
товариства вноситься майно господарських товариств з державною часткою
(часткою комунального майна), а також у разі виходу (виключення) учасника або
засновника із складу такого товариства;

Проведення
оцінки майна у разі виходу учасників з товариства з обмеженою відповідальністю
ст. 7 Закону України № 2658-ІП не передбачено.

Не
знайшло свого підтвердження і твердження позивачів про те, що майно, яке
перейшло в процесі реорганізації від Київського колективного
виробничо-заготівельного підприємства "Київміськвторресурси № 4" до ТОВ
"Київміськвторресурси", набуте на законних підставах, є власністю
відповідача та не може не враховуватися при визначенні вартості майна
товариства і частки учасників, оскільки це не відповідає п.п. 4.4., 4.7., 5.4.
Статуту ТОВ "Київміськвторресурси", ст.ст. 64, 54 Закону України
"Про господарські товариства" та ст. 148 ЦК України.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що вказані висновки
попередніх судових інстанцій зроблені з дотриманням вимог ст. ст. 43,
47, 43, 84, 107 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення
усіх обставин справи та правильного застосування законодавства під час розгляду
справи.

Поряд
з цим, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції щодо безпідставності вимоги позивачів  про призначення повторної судової
експертизи для визначення ринкової вартості майна, яке належало на праві
власності відповідачу станом на 01.09.05, оскільки поданий суду висновок
судово-бухгалтерської експертизи від 12.12.07 № 2226 відповідає вимогам ч.1 ст.
42 ГПК України, та був оцінений попередніми судовими інстанціями разом з іншими
доказами у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом.

Щодо
доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вказаних висновків судів,
та, крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень
касаційної інстанції.

З
огляду на викладене та враховуючи, що в силу вимог ст. 1117 ГПК
України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти їх, колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає
підстав для скасування прийнятих у справі рішень, які відповідають матеріалам
справи та чинному законодавству.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного
господарського суду від 21.05.2008р. у справі №6/70 залишити без змін.

Головуючий
Кот О.В,

С у д д я
Шевчук С.Р.

С у д д я                                                                                Владимиренко
С.В.