СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12.06.08
Справа № 17/101

Господарський суд Львівської
області у складі судді Ділай У.І.

При секретарі Хрунь І.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявою:
Прокурора міста Червонограда в інтересах держави уповноваженого органу
Червоноградської міської ради в особі КП “Комунальник”, м. Червоноград

до відповідача:
СПД-ФО ОСОБА_1, м. Червоноград

про розірвання договору та стягнення 3
542,57 грн.

Представники :

Від прокурора: Овчаренко О.З. -старший прокурор

Від позивача: Бесяда М.П. -головний бухгалтер
(Довіреність № 200 від 26.05.2008р.)

Від відповідача: не з'явився

Представникам прокурора та позивача
роз'яснено права і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Згідно
клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть спору:

На розгляд Господарського суду
Львівської області надійшла позовна заява                      Прокурора міста
Червонограда в інтересах держави уповноваженого органу Червоноградської міської
ради в особі КП “Комунальник”, м. Червоноград до СПД-ФО ОСОБА_1, м. Червоноград
про розірвання договору та стягнення                       3 542,57 грн.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 25.04.2008р. порушено провадження у справі та призначено
до розгляду на 27.05.2008р.

З підстав, викладених в Ухвалі суду
від 27.05.2008р. розгляд матеріалів справи відкладався.

В судовому засіданні 12.06.2008р.
представник позивача надав суду Заяву про збільшення позовних вимог №
1761/вих-08 від 10.06.2008р., відповідно до якої просить стягнути з відповідача
1 795,20 грн. боргу, 1 712,52 грн. пені, 367,10 грн. інфляційних,                   71,42 грн. штрафу та 25,51
грн. 3 % річних, всього 3 971,75 грн.

Відповідач явку представника в
судове засідання з невідомих причин не забезпечив, відзиву на позовну заяву
суду не надав, хоч і був належно повідомлений про час та місце судового
засідання.

Спір розглядається в порядку ст. 75
ГПК України.

В процесі розгляду матеріалів
справи судом встановлено:

06.07.2005р. між сторонами у справі
укладено Договір № 16 тимчасового користування місцем розташування спеціальної
конструкції, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста
Червонограда для розміщення зовнішньої реклами.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору
позивач зобов'язувався передати відповідачу місце розташування на умовах оренди
на термін дії Дозволу встановлення спеціальної конструкції.

Згідно із п. 3.1. Договору,
відповідач зобов'язувався до 5-го числа наступного місяця сплачувати позивачу
щомісячну орендну плату у розмірі 105,60 грн.

Як зазначається у позовній заяві,
СПД-ФО ОСОБА_1 договірних зобов'язань належно не виконувала, платежів за
тимчасове користування місцем розташування своєчасно та у повному обсязі не
сплачувала. Відповідно до уточненого розрахунку позовних вимог розмір основного
боргу відповідача становить 1 795,20 грн.

На підставі п. 3.2. Договору та ч.
2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне внесення плати позивачем нараховано
відповідачу пеню у розмірі 1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення,
що згідно уточненого розрахунку становить 1 712,52 грн., інфляційні втрати у
розмірі  367,10 грн., та 3 % річних від
простроченої суми, що становить 25,51 грн.

Посилаючись на ч. 2 ст. 231 ГК
України, позивач просить суд стягнути з відповідача 71,42  грн. штрафу.

Окрім того, відповідно до п. 4.1.
Договору позивач просить суд розірвати Договір № 16 від 06.07.2005р., оскільки
у відповідача наявна заборгованість по оплаті за користування місцем
розташування за три та більше місяці.

Вивчивши та оцінивши матеріали
справи в їх сукупності, заслухавши представників сторін в судовому засіданні
суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з
наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов
та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Порушенням зобов'язання, відповідно
до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 599 ЦК України, ст. 202
ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним
чином.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за
правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими
законами та договором.

Ст. 625 ЦК України передбачає право
кредитора звернутися до боржника, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, з вимогою сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із. Ч. 1 ст. 759 за
договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Ч. 1 ст. 762 ГК України передбачає,
що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 782 ЦК України,
наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців
підряд.

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги позивача про розірвання Договору та стягнення 1 795,20 грн.. боргу,
1 712,52 грн. пені, 367,10 грн. інфляційних втрат та                   25,51 грн. 3 % річних
правомірними та доведеними наявними в матеріалах справи документами.

Щодо вимоги про стягнення 71,42
грн. штрафу позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки Договором
№ 16 від 06.07.2005р. не передбачено відповідальності відповідача у вигляді
штрафу за несвоєчасне виконання розрахунків.

Позивач обгрунтовуючи вимогу про
стягнення штрафу посилається на ч. 2 ст. 231 ГК України, відповідно до якої у
разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є
суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок
державного кредиту, за порушення строків виконання зобов'язання якщо інше не
передбачено законом чи договором стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка
вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за
кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково
стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як вбачається із змісту даної
правової норми, визначені у ній штрафні санкції застосовуються за прострочення
виконання зобов'язання щодо передання товарів (виконання робіт, надання
послуг).

Штрафні санкції за прострочення
виконання грошового зобов'язання передбачені ч. 6 ст. 231 ГК україни, згідно
якої штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках,
розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за
увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

Договором № 16 від 06.07.2005р. за
несвоєчасне виконання розрахунків передбачено застосування штрафної санкції у
вигляді пені в розмірі 1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ч. 1
ст. 549 ЦК України, штраф є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання.
Згідно із ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Враховуючи наведене, в частині
стягнення 71,42 грн. штрафу у позові слід відмовити.

У
відповідності  з п.4 ч. 3 ст. 129
Конституції України  та ст. 33 ГПК України  кожна
сторона  повинна  довести
ті  обставини,   на
які   вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доводи позивача не
спростував, докази належного виконання умов Договору суду не подав.

Судові витрати, відповідно до ст.
49 гПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 193, 216, 231 ГК України, ст. 509, 525, 526, 546, 547, 549, 599, 610,
625 ЦК України, ст.ст.4-3, 7, 33, 43 , 49, 75, 78, 80, 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ :

1.Позовні вимоги задоволити
частково

2.Розірвати
Договір № 16 тимчасового користування місцем розташування спеціальної
конструкції, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста
Червонограда для розміщення зовнішньої реклами від 06.07.2005р.

3.Стягнути з СПД-ФО ОСОБА_1
(АДРЕСА_1. ЗКПО НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 у ЧФ КБ “ПриватБанк”, МФО 325882) на
користь КП “Комунальник” (80100, Львівська обл., м. Червоноград, вул. Св.
Володимира, 112. ЗКПО 03348643, р/р № 0643 в Червоноградському
Промінвестбанку, МФО 325376) 1 795,20 грн.. боргу, 1 712,52 грн. пені, 367,10
грн. інфляційних втрат та 25,51 грн. 3 % річних, всього 3 900,33 грн.

4.Стягнути з СПД-ФО ОСОБА_1
(АДРЕСА_1 ЗКПО НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 у ЧФ КБ “ПриватБанк”, МФО 325882) в
доход державного бюджету (Отримувач -Держбюджет Личаківського району
м.Львова, МФО 825014, ) 100,17 грн. державного мита

5.Стягнути з СПД-ФО ОСОБА_1
(АДРЕСА_1. ЗКПО НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 у ЧФ КБ “ПриватБанк”, МФО 325882) в
доход державного бюджету (Отримувач -УДК у Личаківському р-ні м. Львова,
МФО 825014, ) 115,88 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.В частині стягнення 71,42 грн.
штрафу у позові відмовити.

7.Накази
видати  згідно ст.116 ГПК України.

Суддя