ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/278

01.10.08

За позовом

Закарпатського державного університету

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінк Ком»

про

стягнення 17 500,00 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Попова А.М., нач. ю. відділу, дов. №810/01-21 від 05.11.2007

від відповідача –

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закарпатський державний університет (далі –Позивач) звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінк Ком»(далі –Відповідач) про стягнення 17 500,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначив, що на виконання умов Договору 07.10.2005 здійснив передоплату в розмірі 20% суми Договору, крім того 29.11.2005 з метою оптимізації договірних правовідносин та прискорення виконання постачальником своїх зобов’язань, Позивач перерахував на рахунок Відповідача залишок суми.

Проте, і після перерахування коштів, як зазначає Позивач, поставка товару Відповідачем здійснена не була.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала суду про порушення провадження по справі №34/278 від 11.07.2008 та ухвала про відкладення розгляду справи від 15.09.2008 були надіслані на юридичну адресу Відповідача: 02020, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, кв. 308, зазначену в позовній заяві.

Юридична адреса Відповідача підтверджується наданою Позивачем Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб виданої станом на 23.07.2008.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

26.09.2005 між Позивачем (Покупець) та Відповідачем (Постачальником) було укладено Договір б/н (далі –Договір), відповідно до п.1.1 Постачальник зобов’язується встановити, протестувати, поставити та передати у власність Покупця, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити ліцензійне програмне забезпечення (далі –Товар) на комп’ютерну техніку, на умовах даного Договору.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що загальна вартість Товару дорівнює вартості окремих партій Товару та становить 17 500,00 грн. (сімнадцять тисяч п’ятсот).

Покупець здійснює оплату 100% вартості партії поставленого Товару протягом 5 банківських днів після її отримання шляхом перерахування коштів на р/рахунок Постачальника згідно з рахунком –фактурою (п.2.2 Договору).

Відповідально до 2.3 Договору Покупець здійснює передоплату партії Товару у розмірі 20 % вартості однієї партії Товару.

Згідно п.3.1 Договору Постачальник здійснює поставку та передачу встановленого та опротестованого Товару на місці у Покупця за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 89.

Поставка та передача товару здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з дня здійснення передоплати (п.3.2 Договору).

На виконання умов Договору, 07.10.2005 Позивач здійснив передоплату в сумі 20 % суми Договору, а саме 3 450,00 грн. (поставка Товару мала бути здійснена у строк до 12.10.2005).

Крім того, 09.11.2005 та 29.11.2005 Позивач перерахував на рахунок Відповідача грошові кошти в сумі 7 025,00 грн. та 7 025,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №№1998, 2093 (поставка Товару мала бути здійснена у строк до 14.11.2005 та 02.12.2005).

28.12.2005 Позивач направив на адресу Відповідача Претензію за вих. №1168/01-21 з вимогою негайно сплатити суму штрафних санкцій на розрахунковий рахунок Позивача.

Проте, як слідує з матеріалів справи, Відповідач на зазначену претензію не відповів, товару в обумовлений Договором строк не поставив.

Згідно наявних в матеріалах справи документів на день прийняття рішення умови Договору Відповідачем не виконані, кошти не повернуті.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до частини 3 статті 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Як слідує з матеріалів справи, Позивач здійснив Відповідачеві передоплату відповідно до умов Договору в сумі 3 450,00 грн. та 14 050, 00 грн., проте, Відповідач, як у передбачений Договором строк так і на дату судового розгляду свого зобов’язання не виконав, коштів не повернув.

Відтак, суд визнає вимогу Позивача про стягнення з Відповідача суми попередньої оплати по Договору в розмірі 17 500,00 грн. правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Що ж стосується вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафних санкцій в сумі 1 608,21 грн. суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається (п.1). У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором (п.2).

Згідно ст.22 ГК України суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному фонді яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів (п.2). Держава застосовує до суб'єктів господарювання у державному секторі економіки усі засоби державного регулювання господарської діяльності, передбачені цим Кодексом, враховуючи особливості правового статусу даних суб'єктів (п.7).

Відповідно до п. 7.2 Договору за неповну передачу Товару Постачальник сплачує Покупцю за кожен день прострочення штраф у розмірі 0,1% вартості непереданого Товару.

Як слідує з наявного в матеріалах справи Статуту Закарпатського державного університету, прийнятого Конференцією трудового колективу 29 листопада 2004, фінансування останнього здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

У зв’язку з вищезазначеним, розрахунок штрафних санкцій здійснюється судом відповідно до приписів ч.6 ст. 231 ГК України, ст. 253- 255 ЦК України, пункту 7.2 Договору та складає:

3 450,00 грн. (сума заборгованості) *126 (кількість прострочених днів з 13.10.2005 по 15.02.2006) * 0,1%(відсоток штрафу) = 434,70 грн.

7 025,00 грн. (сума заборгованості) * 93 (кількість прострочених днів з 15.11.2005 по 15.02.2006) * 0,1% (відсоток штрафу) = 653,32 грн.

7 025 грн. (сума заборгованості) * 75 (кількість прострочених днів з 03.12.2005 по 15.02.2006) *0,1 % (відсоток штрафу)= 526, 87 грн.

З огляду на те, що Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з Відповідача штрафних санкцій у меншому розмірі, штрафні санкції підлягають задоволенню у сумі 1608,21 грн.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на Відповідача в повному обсязі, оскільки спір виник саме з вини Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 255, 525, 526, 530, 610, 612, 693, 1212 ЦК України, статтями 22, 193, 231 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінк Ком»(02020, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, кв. 308, р/р 9001 в РЦ ЗАТ КБ ПриватБанк м. Києва, МФО 320649, , або з будь – якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Закарпатського державного університету (88015, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 89А, р/р 2009 в УДК в Закарпатській області, МФО 812016, ) 17 500 (сімнадцять тисяч п’ятсот) грн. 00 коп. попередньої оплати; 1 608 (одну тисячу шістсот вісім) грн.21 коп. штрафних санкцій, 191 (сто дев’яносто одну) грн. 08 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                    Р.Б. Сташків