ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.08р.

Справа № 18/172-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Монофарм", м. Дніпропетровськ

до Дочірнього підприємства "Фірма "Дніпромед"

Державної акціонерної

компанії "Укрмедпром", м. Дніпропетровськ

третя особа 1 Державна акціонерна компанія "Держмедпром", м. Київ

третя особа 2 Регіональне відділення Фонду державного майна по

Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про визнання договору дійсним

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з"явився.

від відповідача: Лихопьок Д.П. дов. від № 44 від 19 серпня 2008 року

від третьої особи-1: Мамонов І.Л. дов. від 20.06.08р.

від третьої особи-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Монофарм" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дочірнього підприємства "Фірма "Дніпромед" Державної акціонерної компанії "Укрмедпром", в якому просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01 червня 2007 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Монофарм" та Дочірнім підприємством "Фірма "Дніпромед" Державної акціонерної компанії "Укрмедпром" дійсним та визнати за ним право власності на об"єкти самочинного будівництва, розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Стартова, 32, без підтвердження державними приймальними комісіями готовності до експлуатації (вводу до експлуатації, прийняття до експлуатації) об"єктів нового будівництва акта (прийняття) введення об"єкта у експлуатацію.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що договір купівлі-продажу був укладений згідно чинного законодавства, узгоджений по усіх істотних умовах, підписаний стронами, завірений печатками, майно фактично передано, що підтверджується актом прийому-передачі майна від 01.06.2007 року, оплата здійснена векселем, але відповідач у встановлений договором строк не з"явився до нотаріуса для його посвідчення.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу неможливо, оскільки будівлі побудовані без проекту та на теперішній час у відповідача немає коштів для приведення документації відповідно до закону.

Третя особа 1 - Державна компанія "Держмедпром" зазначає, що договір купівлі-продажу було вчинено неуповноваженою особою, кошти від продажу майна Дочірнього підприємства "Фірма "Дніпромед" не надходили, а майно останнього перебувало у податковій заставі і не могло бути відчужене без дозволу податкової служби.

Третя особа 2 - Регіональне відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області явку представника в судове засідання не забезпечила, пояснення по суті спору та витребувані судом документи не надала, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв"язку з неможливістю явки представника з поважних причин до суду не зверталась.

В судовому засіданні 20.10.08 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2007 року між Дочірнім підприємством "Фірма "Дніпромед" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Монофарм" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу майна (будівель та споруд), яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Стартова, 32.

Загальна вартість відчужуваного майна за договором становила 1 294 961,00 грн. Продаж майна за цим договором, за домовленістю сторін, вчиняється простим векселем ціною 1 294 961грн.00 коп. строком платежу 15 місяців. (п.п.1.3, 2.1 договору).

Позивач зазначає, що за продане відповідачем майно він розрахувався простим векселем номіналом 1294961 грн. ( т.2 а.с. 48).

01.06.2007 року сторони договору склали акт приймання-передачі майна, зазначеного в договорі. ( а.с. 13).

Відповідно до п. 3.3 договору право власності на майно у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього договору згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України. Обов"язки за цим договором вважаються виконаними після повного розрахунку покупця з продавцем та підписання сторонами акту приймання-передачі майна.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Позивач зазначає, що укладений позивачем та відповідачем договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально з незалежних від їх волі обставин та просить на підставі ст. 220 ЦК України визнати його дійсним.

Суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ст. 658 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 331 ЦК України вирішує питання виникнення права власності на нерухоме майно, за якою право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації, якщо це передбачено законом.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Ані позивач, ані відповідач не надали суду документів, що посвідчують реєстрацію спірного нерухомого майна за відповідачем, а тому у останнього не виникло право на його відчуження в силу ст. 658 ЦК України.

До того ж, відповідно до Статуту ДП "Фірма Дніпромед" Державної акціонерної компанії "Укрмедпром", відповідач не мав права розпоряджатись майном, оскільки безоплатна передача, реалізація або відчуження іншим чином, передача в оренду, здійснення застави основних фондів підприємства здійснюється підприємством тільки за рішенням правління засновника, а директор підприємства має право без погодження засновника заключати договори, укладати угоди лише на суму, що не перевищує п"ятисот тисяч гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу в позові відмовити.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення підписано 06.11.08 року