ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 16/205

22.07.08

За позовом

Державного підприємства «Донецька залізниця»

До:

Відкритого акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг»

Про

стягнення 5 275 437, 8 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача:           Вишневський С.В.– по дов.

Від відповідача:          Лець Ю.В. –по дов.

08.07.08, 15.07.08 в засіданнях суду оголювалась перерва на підставі ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Пред”явлені вимоги про стягнення 5275437,8 грн. пені за невиконання умов договору фінансового лізингу від 07.11.2006р. №Д/В-061705/НЮ.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушені умови договору, а саме: п. 3.1. договору та Графік передачі майна в лізинг.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві на позовну заяву пояснив, що 27.02.07 між сторонами було укладено додатковому угоду № 1 до договору фінансового лізингу № Д/В –061705/НЮ, якою передбачено зменшення об‘єму поставки за новим графіком, у відповідності до якого відповідач поставив 70 вагонів. 26.09.2007 р. сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору, якою передбачалось достроково припинити дію договору в частині передачі решти на піввагонів. Відповідач заявив про сплив строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу № Д/В-061705/НЮ, відповідно до умов якого відповідач (лізинодавець за договором) взяв на себе зобов»язання набути у власність на піввагони в кількості 1350 шт. та передати у користування позивачу (лізингоодержувачу за договором).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що майно передається лізингодавцем і приймається у лізинг лізингоодержувачем поетапно окремими партіями по мірі виготовлення та поставки майно лізингодавцю виробником (продавцем) та відповідно до затвердженого сторонами графіку (додаток № 2).

Відповідно до Графіка передачі майна в лізинг (додаток № 2 до договору), відповідач повинен був передати в лізинг позивачу в листопаді 2006 р. 30 одиниць, грудні 2006 року - 50 одиниць, січні 2007 року - 270 одиниць, лютому 2007 році –500 одиниць, березні 2007 року –500 одиниць.

Згідно актів прийому –передачі від 15.12.2006р. та від 29.12.2006 р., у грудні 2006 року відповідачем було передано 70 одиниць з відхиленням від Графіка передачі майна в лізинг (додаток № 2 до договору).

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача 5275437,8 грн. пені за невиконання умов договору фінансового лізингу від 07.11.2006р. №Д/В-061705/НЮ, посилаючись на п. 10. 2. договору, ст. т. 526, 611 ЦК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

П. 10.2. Договору передбачено за порушення термінів надання майна в лізинг відповідач сплачує позивачу неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який обліковується неустойка, від вартості несвоєчасно наданого майна, за кожен день затримки.

28.02.2007 р. сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до договору фінансового лізингу № Д/В-061705/НЮ від 07.11.2006 р., якою сторони змінили кількість напіввагонів та графік передачі майна в лізинг.

Пунктом 3 додаткової угоди сторони прийняли додаток № 5 до договору «Графік передачі майна в лізинг від ВАТ «Укртрансслізинг» (Лізингодавець) до ДП «Донецька залізниця»(Лізингоодержувач) у 2006 –2007 роках та п. 4 визначили, що з дати підписання цієї угоди Додаток № 2 до Договору № Д/В-061705/НЮ від 07.11.2006 р. втрачає чинність.

Відповідно до «Графіку передачі майна в лізинг від ВАТ «Укртрансслізинг»(Лізингодавець) до ДП «Донецька залізниця»(Лізингоодержувач) у 2006 –2007 роках (додаток № 5 до договору), відповідач повинен передати в лізинг позивачу в грудні 2006 року - 70 одиниць, в березні 2007 року –140 одиниць, в квітні 2007 року –140 одиниць.

26.09.2007 р. сторони підписали додаткову угоду № 2 до договору № Д/В-061705/НЮ від 07.11.2006 р., якою домовились достроково припинити дію договору в частині передачі решти –280 шт. напіввагонів.

Отже, підписанням додаткових угод до договору № Д/В-061705/НЮ від 07.11.2006 р., сторони змінили первісні зобов‘язання новим зобов‘язанням між тими ж сторонами.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Обов”язок доказування та подання доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному випадку це стосувалося позивача, що мав довести факт порушення його права відповідачем при виконанні умов договору.

Оскільки в частині передачі 280 шт. напівввагонів сторони домовились припинити зобов‘язання, а 70 шт. напіввагонів були поставлені у відповідності до діючого Графіка (додаток № 5 до договору), то підстав для стягнення пені не вбачається.

За таких обставин заявлена позивачем вимога про стягнення пені є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає. Тому в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85, ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                           О.М. Ярмак