ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 жовтня 2008 р. Справа № 4/54-08/02-2а

Суддя господарського суду , розглянувши матеріали

за позовом: Державної авіаційної компанії "Херсон-Авіа", вул. Житлоселище, 13/14, м. Цюрупинськ, Херсонська область, 75100,

до: Державного підприємства "Вінницький авіаційний завод", вул. Чехова, 7, м. Вінниця, 21034,

про витребування майна із чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ :

Як вбачається із позовної заяви № 51.4-7-243датованої 07.11.2008р. Державна авіаційна компанія «Херсон-Авіа» м. Цюрупинськ, Херсонської області звернулася до господарського суду Вінницької області із позовом до Державного підприємства «Вінницький авіаційний завод», м. Вінниця про витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме зобов'язання відповідача повернути на користь позивача літак АН-2, борт номер 56461 та заборонити чинити перешкоди з його вивезення з території відповідача.

Вказані позовні вимоги є вимогами майнового характеру про витребування майна. Відповідно до п. «а» ч. 2 ст. 3 Декрету КМ України «Про державне мито» із заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду має сплачуватися держмито в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (102 грн.) і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25500 грн.).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 ГПК України позивач в позовній заяві мав вказати ціну позову, яка мала бути визначена вартістю майна, що витренується. Пункт 5 ст. 54 ГПК України вимагає щоб позовна заява містила зазначення доказів, що підтверджують позов.

Всупереч вказаних вимог закону, в позовній заяві не вказано ціну позову, доказів про вартість майна, яке позивач просить витребувати, що позбавляє суд самостійно визначити ціну позову та перевірити правильність сплати держмита.

Згідно банківської квитанції № 101309.35.1 від 09.10.2008р. позивач сплатив держмито тільки в сумі 85 грн., тобто в розмірі який згідно п. «б» ч. 2 ст. 3 Декрету КМ України «Про державне мито» передбачено за розгляд господарським судом заяв немайнового характеру.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про те, що позивач не надав доказів сплати держмита в установленому законом порядку для позовних заяв майнового характеру.

Окрім того, в позовній заяві не вказано доказів які підтверджують позов і викладені в ньому обставини і зокрема доказів про правонаступництво позивача, доказів які стверджують право власності, оперативного управління майном яке він просить витребувати, доказів передачі відповідачеві літака для виконання ремонтних робіт та взяття сторонами зобов'язань при виконанні договору підряду.

Вказані недоліки оформлення позовної заяви є підставою для її повернення та доданих до неї документів без розгляду на підставі п. 3, 4 ст. 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись ст.. 4-5, 54, 57, п. 3, 4 ст. 63, ст. 86, 115 ГПК України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву №51.4-7-243 від 07.10.08 на 3 аркушах разом з матеріалами на 47 аркушах повернути позивачу.

У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 85 грн., перераховане за квитанцією № 101309.35.1 від 09.10.2008 р. , підлягає поверненню.

У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.10.93 р. № 7-93 та п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України № 1258 від 21.12.2005р. "Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів" витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., перераховане за квитанцією № 101309.34.1 від 09.10.2008 р. , підлягають поверненню.

Суддя

віддрук. прим.:

1 - позивачу

2 - відповідачу

3 - в наряд