ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"14" жовтня 2008 р. Справа № 7/472-08

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Белнефтехим”, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Темп-3000”, м. Ірпінь

про стягнення 5172, 46 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Підліснюк В.Ю . (дов. № 2 від 09.04.2008 р.);

від відповідача: не з’явився.

секретар судового засідання: Гайдамаченко Н.Ф.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Белнефтехим” (далі –позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Темп-3000” (далі –відповідач) про стягнення 5172, 46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору купівлі-продажу нитки поліефірної, зокрема, щодо своєчасності оплати за переданий у власність товар.

Ухвалою суду від 01.09.2008 року було порушено провадження у справі № 7/472-08 та призначено її розгляд на 25.09.2008 року.

В зв’язку з неявкою представника відповідача в судове засідання 25.09.2008 р., розгляд справи було відкладено на 14.10.2008р.

В судовому засіданні 14.10.2008 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

На підставі ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, так як його нез’явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

29.03.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Белнефтехим” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Темп-3000” був укладений договір купівлі-продажу № 613/04-С/07 (далі-Договір).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, Продавець (позивач) зобов’язувався передати у власність Покупця (відповідач), а Покупець прийняти та оплатити нитку поліефірну в асортименті, виробництва РУП „Світло гірське ПО „Хімволокно” (Республіка Білорусь, м. Світлогорськ), надалі –Товар, асортимент, кількість та ціна якого визначаються Сторонами в специфікаціях, що являються невід’ємної частиною Договору.

Умовою для оплати Товару є рахунок-фактура, наданий Продавцем (п. 4.1 Договору).

Згідно з п. 4.2 Договору оплата проводиться Покупцем шляхом стопроцентної передоплати за партію Товару на рахунок Продавця.

14.05.2008 р. сторонами Договору укладено додаткову угоду № 1, відповідно до п. 1 якої оплата за партію Товару (нитка поліефірна текс 16, 0 ПСН, м. С., нефарбована, у кількості 1303, 52 кг), поставка якої буде здійснена у травні 2008 р., здійснюється Покупцем у наступному порядку: 75 % передплати та 25 % протягом 10 календарних днів з дня поставки Товару.

На підставі рахунку-фактури № СФ –0000975 від 13.05.2008 р. позивачем 14.05.2008 р. був поставлений відповідачеві Товар на загальну суму 20465, 26 грн. Факт отримання відповідачем Товару підтверджується видатковою накладною № 0000864 від 14.05.2008 р. та довіреністю серії ЯПВ № 745315 від 14.05.2008 р. (копії в матеріалах справи).

Таким чином, свої зобов’язання за Договором купівлі-продажу позивач виконав в повному обсязі.

Натомість відповідач за поставлений Товар розрахувався частково, перерахувавши 13.05.2008 р. на розрахунковий рахунок позивача 15700, 00 грн., в якості передоплати, передбаченої додатковою угодою.

Згідно з умовами додаткової угоди, решту суми, тобто 4765, 26 грн., відповідач зобов’язаний був перерахувати протягом 10 календарних днів з моменту поставки, а саме до 25.05.2008 р.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

В порушення умов Договору та діючого законодавства відповідачем не проведено повний розрахунок з позивачем за поставлений Товар, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 4765, 26 грн.

Пунктом 8.6 Договору передбачено, що у разі недотримання строків оплати згідно Договору, Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, котра діяла в період, за котрий нараховується пеня, від вартості неоплаченого Товару за весь період прострочення.

На цій підставі позивачем нараховано пеню в сумі 294, 53 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача 3 % річних становлять 36,42 грн.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 76, 24 грн., суд виходить з наступного.

Згідно рекомендацій Верховного суду України (Лист Верховного суду України № 62-97р. від 03.04.1997р. „Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ) сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то рахунок починається з наступного місяця.

З урахуванням викладеного, суд здійснив перерахунок інфляційних втрат нарахованих позивачем та дійшов висновку, що стягненню підлягають 9, 53 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 5105, 74 грн., з яких 4765 грн. 26 коп. основна заборгованість, 294 грн. 53 коп. - пеня, 36 грн. 42 коп. –3 % річних та 9 грн. 53 коп.- інфляційні втрати.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Темп-3000” (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. 3-го Інтернаціонала, 104, , р/р 9 в АППБ «Аваль»м. Київ, МФО 300335) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Белнефтехим” (02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 19, , р/р 5609 в Філії ВАТ „Укрексімбанк” в м. Києві, МФО 380333) 4765 (чотири тисячі сімсот шістдесят п’ять) грн. 26 коп. заборгованості, 294 (двісті дев’яносто чотири) грн. 53 коп. пені, 36 (тридцять шість) грн. 42 коп. –3 % річних, 9 (дев’ять) грн. 53 коп. інфляційних втрат та судові витрати: 100 (сто) грн. 68 коп. державного мита і 116 (сто шістнадцять) грн. 48 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                          Антонова В.М.