ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2008 р.

№ 4/54

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів :

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

касаційної скарги

ВАТ по виробництву сільськогосподарської техніки “Червона зірка”

на постанову

від 29.07.2008 року Донецького апеляційного

господарського суду

у справі

№ 4/54

господарського суду

Донецької області

за позовом

ВАТ по виробництву сільськогосподарської техніки “Червона зірка”

до

ЗАТ “Донецьксталь” –металургійний завод”

про

стягнення матеріального збитку від недостачі металопродукції в сумі 38919,94 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

не з’явились

від відповідача:

не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області (суддя Гринько С.Ю.) від 26.05.2008 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду (головуючий суддя –Скакун О.А., судді –Колядко Т.М., Мирошниченко С.В.) від 29.07.2008 року, у справі № 4/54 у позові відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалені по справі судові акти та задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: приписів Інструкції “Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості” (далі по тексту –Інструкція П-6), ст.ст.33, 43 ГПК України.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач не надіслав.

Сторони не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі був укладений договір №302036-249/341-128 від 22.02.2007 року (далі –Договір), відповідно до якого ЗАТ “Донецьксталь” –МЗ” (продавець) зобов’язується передати, а ВАТ “Червона зірка” (покупець) прийняти та оплатити металопродукцію, номенклатура, кількість, ціна та строк поставки якої узгоджуються сторонами у Додатках, що є невід’ємними частинами Договору.

У відповідності до п.3.2 Договору, покупець здійснює оплату продукції шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок продавця у вигляді 100% передплати від вартості продукції на підставі виставлених рахунків.

На виконання цих умов, відповідач виставив для оплати позивачу рахунок №302036/19 від 30.11.2007 року на суму 1477912,13 грн., яка була оплачена останнім, платіжними дорученнями №6455 від 13.12.2007 року в сумі 1442812,13 грн. та №6233 від 05.12.2007 року в сумі 35000,00 грн. (а.с.24, 25, 64). Між сторонами відсутній спір щодо здійсненої 100% передплати від вартості продукції.

11.12.2007 року ЗАТ “Донецьксталь” –МЗ” навалом завантажив у піввагон №67671859 та здав залізниці зважену на вагових 250-тоних вагах для перевезення і передачі ВАТ “Червона зірка” сталь сортову в кількості 89950 кг брутто, тара - 23900 кг, нетто - 66050 кг.

Вантажоодержувачу, разом із залізничною накладною №50490671, переданий сертифікат якості №13153-С, про що є відмітка в п.4 залізничної накладної. В ній же відмітка, що вантаж маркований фарбою.

На станцію призначення вагон прибув у справному непошкодженому стані, без ознак втрати і переданий залізницею вантажоодержувачу (позивачу) без перевірки ваги 15.12.2007 року, згідно зі ст.52 Статуту залізниць України.

Пунктом 4.2 Договору передбачено здійснювати приймання продукції у відповідності з правилами приймання продукції за Інструкцією П-6 та Інструкцією “Про порядок приймання продукти: виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю та за якістю” №П-7 (далі Інструкція П-7).

Перевантаження продукції повинно проводитися на вагах ВВ 200-50-2 з урахуванням погрішності зважування + / –150 кг.

ВАТ “Червона зірка” звернулось до суду з позовом про стягнення з ЗАТ “Донецьксталь” –МЗ” матеріальних збитків в сумі 38919,94 грн., посилаючись на те, що при прийманні продукції комісією за участю представника громадськості виявлена нестача полоси сталі сортової в кількості 3 пачок загальною вагою (без врахування пакувального дроту) 10880 кг та посилається на акт приймання №1 від 19.12.2007 року, претензію №84/385 від 17.01.2008 року та відповідь на претензію №17/5вх від 18.02.2008 року (а.с.16-19, 28, 29).

Заперечуючи проти позову з підстав його недоведеності, ЗАТ “Донецьксталь” –МЗ” зазначало, що приймання продукції здійснювалося з порушення правил Інструкції П-6.

Суди встановили, що договір №302036-249/341-128 від 22.02.2007 року за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі ст.265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти цей товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не передбачено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Предметом даного спору є стягнення збитків від нестачі металопродукції в сумі 38919,94 грн.

У п.4.2 Договору сторони домовились здійснювати приймання продукції у відповідності з правилами приймання продукції за Інструкціями П-6, П-7.

Відповідно до п.3 Інструкції П-6, підприємство-одержувач зобов’язано забезпечити приймання продукції за кількістю у точній відповідності з стандартами, технічними умовами, Основними та Особливими умовами поставки, цією Інструкцією, іншими обов’язковими правилами і договором.

Пункт 4 Інструкції зобов’язує підприємство-одержувача при прийманні вантажу від органів транспорту перевірити, чи забезпечено зберігання вантажу при перевезенні, зокрема, перевірити в належних випадках наявність на транспортних засобах (вагоні, цистерні, баржі, трюмі судна, автофургоні тощо) або контейнерах пломб відправника або пункту відправлення (станції, пристані, порту), справність пломб, відбитки на них, стан вагона, інших транспортних засобів або контейнера, наявність захисного маркування вантажу, а також справність тари; перевірити відповідність найменування вантажу і транспортного маркування на ньому даним, зазначеним у транспортному документі, і вимагати від органів транспорту видачі вантажу за кількістю місць або ваги у всіх випадках, коли такий обов’язок покладений на них правилами, чинними на транспорті, та іншими нормативними актами.

За п.9 Інструкції П-6 приймання продукції, що надійшла у відкритій тарі, проводиться в момент одержання її від органу транспорту.

Згідно п.12 Інструкції П-6 приймання продукції за кількістю проводиться за транспортними і супровідними документами (рахунком-фактурою, специфікацією, описом, пакувальним ярликам тощо) відправника (виробника).

Дані залізничної накладної №50490671, 11.12.2007 року свідчать, що ЗАТ “Донецьксталь” –МЗ” навалом завантажило у піввагон №67671859 та здало залізниці зважену на вагових 250-тоних вагах для перевезення і передачі ВАТ “Червона зірка” сталь сортову в кількості 89950 кг брутто, тара - 23900 кг, нетто - 66050 кг разом з сертифікатом якості №13153-С, про що є відмітка в п.4 залізничної накладної. Також, в ній є відмітка, що вантаж маркований фарбою. У відзиві на позовну заяву №17/5-вх-1 від 10.04.2008 року відповідач зазначив, що вага спірної продукції була перевірена у присутності незалежного експерта Донецької ТПП, що підтверджується актом експертизи ТПП №7381/4 від 11.12.2007 року (а.с.51). Вага, вказана в цьому акті відповідає вазі, відображеній у залізничній накладній №50490671; Донецька залізниця прийняла піввагон без зауважень.

На станцію призначення вагон прибув у справному непошкодженому стані, без ознак втрати і переданий залізницею ВАТ “Червона зірка” без перевірки ваги 15.12.2007 року, згідно зі ст.52 Статуту залізниць України.

Колегія суддів вважає правомірним висновок судів, що прийняття вантажу позивачем здійснювалось всупереч вимогам Інструкції П-6 з огляду на таке.

Приймання вантажу позивачем проводилося без перевірки даних сертифікату даним, які були виявлені комісією. Якщо і в залізничній накладній, і в сертифікаті якості вказано, що прокат, відвантажений по фактичній масі брутто, складає 66050 кг, а нетто - 65750 кг, позивач мусив перевірити вагу фактичної маси.

Визначення ваги нетто шляхом відрахування ваги тари з ваги брутто за даними, вказаними у супровідних і транспортних документах, без перевірки фактичної ваги брутто і ваги тари не допускається.

Як зазначено у частинах 1, 2 п.16 Інструкції П-6, якщо при прийманні продукції виявлено нестачу, то одержувач зобов’язаний зупинити подальше приймання, забезпечити збереження продукції, а також вжити заходів до запобігання її змішуванню з іншою однорідною продукцією; про виявлену нестачу продукції складається акт за підписами осіб, що проводили приймання продукції.

ВАТ “Червона зірка” зазначало, що для участі у складанні двостороннього акту, за вимогами п.17 Інструкції П-6, ЗАТ “Донецьксталь” –МЗ” 17.12.2007 року за №1802/341 було направлене повідомлення щодо виявлення нестачі ( тобто не у день прийняття вантажу 15.12.2007 року). Проте, докази відправлення такого повідомлення у матеріалах справи відсутні.

У зв’язку з неприбуттям представника відповідача, подальше приймання продукції здійснювалось за участю представника громадськості.

Вантаж приймався від залізниці (згідно відомості плати за користування вагонами-подавання вагону) 15.12.2007 року о 14-30 годині комісією, яка складалася із шести осіб: заступника начальника Тютюшкіна В.А., матеріально-відповідальних осіб - Безай Т.І., Тукан Т.Ю. - зав. складом, Багач Н.П. - контролер ОТК і Шкуратов С.А - спеціатіст профкому.

У відповідності до п.20 Інструкції П-6, матеріально відповідальні і підлеглі їм особи, пов’язані з обліком, зберіганням, прийманням та відпуском матеріальних цінностей, як представники громадськості підприємства-одержувача виділятися не повинні. Зокрема, не можуть виділятися як представники громадськості підприємства-одержувача керівники підприємств та їх заступники (і у тих випадках, коли вони не є матеріально-відповідальними особами), працівники відділу технічного контролю, бухгалтери, товарознавці пов’язані з обліком, зберіганням, відпуском і прийманням матеріальних цінностей, працівники юридичної служби цих підприємств, претензіоністи.

З матеріалів справи вбачається, що представником громадськості був Шкуратов С.А., якому видано посвідчення №1 від 15.12.2007 року, що підписане головою первинної профспілкової організації ВАТ “Червона зірка”, який мав право підписувати свідоцтво.

У відповідності з п.21 Інструкції П-6 у посвідченні на право участі у прийманні продукції за кількістю має бути зазначено: дату видачі посвідчення та його номер; прізвище, ім’я та по батькові, місто роботи і посаду особи, якій видано посвідчення; на участь у прийманні якої саме продукції уповноважено представника.

Якщо для участі у прийманні продукції виділяється представник громадськості (п.18 “б” цієї Інструкції), то в посвідченні зазначається також дата і номер рішення заводського, фабричного або місцевого комітету, яким підприємству виділено даного представника.

Посвідчення видається на право участі у прийманні конкретної партії продукції. Видача посвідчення на будь-який період (декаду, місяць тощо) не допускається.

Для приймання продукції у вихідні або світкові дні посвідчення може бути видано в останній передвихідний або передсвятковий день на кожен день окремо без зазначення конкретної партії продукції.

Свідоцтво на представника громадськості видане 15.12.2007 року - суботу (вихідний день), і в цей же день відбувалося приймання вантажу, що є порушенням п.21 Інструкції.

Доказів того, що профспілкова організація працює в суботній день судам не надано.

Крім того, у свідоцтві №1 від 15.12.2007 року не вказано на участь в прийманні якої саме продукції уповноважений цей представник.

У відповідності до ч.6 п.21 Інструкції П6, свідоцтво, видане в порушення правил Інструкції, є недійсним.

Вірним є висновок судів, що комісія, яка приймала вантаж 15.12.2007 року, була неповноважною приймати участь в прийманні вантажу по кількості, оскільки склад учасників комісії не відповідав приписам Інструкції П-6, отже, вимоги пред’явлені відповідачу по факту нестачі є недоведеними.

Беручи до уваги все наведене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови Донецького апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст. 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ВАТ по виробництву сільськогосподарської техніки “Червона зірка” на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.07.2008 року у справі № 4/54 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.07.2008 року у справі

№ 4/54 –без змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

О.Глос