ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 44/185

01.10.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НК Альфа - Нафта»в особі філії №15 «Сумська»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮВС»

про стягнення 39 809,31 грн.

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

Від позивача

Жук О.В. - представник

Від відповідача

не з'явився

Рішення прийняте 01.10.2008р., оскільки в судовому засіданні 27.08.2008р. розгляд справи відкладався у відповідності до п. 1 ст. 77 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 38 931,92 грн. боргу, 312, 56 грн. збитків від інфляції, 426, 58 грн. пені та 138, 25 грн. річних.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки представника суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:                                13.05.2008р. між ТОВ «НК Альфа - Нафта»в особі філії №15 «Сумська»(постачальником) та ТОВ «ЮВС»(покупцем) був укладений договір поставки № 803, відповідно до п.1 якого постачальник зобов’язався передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов’язався прийняти вказаний товар на загальну суму 29580, 00 грн. та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п.6 договору оплата товару покупцем здійснюється протягом 11 банківських днів від дати виставлення рахунку –фактури.

13.05.2008р. між ТОВ «НК Альфа - Нафта»в особі філії №15 «Сумська»(постачальником) та ТОВ «ЮВС»(покупцем) був укладений договір поставки № 804, відповідно до п.1 якого постачальник зобов’язався передати у власність покупця нафтопродукти, а покупець зобов’язався прийняти вказаний товар на загальну суму 29 490, 02 грн. та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п.6 договору оплата товару покупцем здійснюється протягом 11 банківських днів від дати виставлення рахунку –фактури.

На виконання умов договору № 803 від 13.05.2008р. та договору № 804 від 13.05.2008р. позивач поставив відповідачу нафтопродукти згідно видаткових накладних № 6782 від 13.05.2008р. на загальну суму 29 580,00 грн. та № 6783 від 13.05.2008р. на загальну суму 29 490, 02 грн.

Вказаний товар мав бути оплачений відповідачем у відповідності до п. 6 договору № 803 від 13.05.2008р. та № 804 від 13.05.2008р. до 29.05.2008р.

Разом з тим, відповідач за поставлений товар з позивачем в повному обсязі не розрахувався.

На день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 38 931,92 грн.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницький діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (ст. 712 ЦК України).

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім суми основного боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача 312, 56 грн. збитків від інфляції, 426, 58 грн. пені та 138, 25 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача індексу інфляції в сумі 312, 56 грн. та 3 % річних в сумі 138,25 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 230 ГК України визначено що порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, пеня підлягає стягненню, якщо її розмір встановлений за згодою сторін, зокрема договором.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України у роз’ясненнях № 02-5/293 від 29.04.1994 р., відповідно до п. 2.1. яких якщо сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру відповідальності, передбаченої статтями 1 та 2 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, пеня стягненню не підлягає.

Як вбачається з договору поставки, сторонами (позивачем та відповідачем) не досягнуто згоди щодо розміру пені, яка підлягає сплаті за порушення умов договору поставки в частині прострочення платежів.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 426,58 грн. не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 38 931,92 грн. основного боргу, 312, 56 грн. збитків від інфляції та 138, 25 грн. 3% річних.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «ЮВС»(01103, м.Київ, вул. Кіквідзе, 18а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НК Альфа-Нафта»в особі філії №15 «Сумська»(40030, м. Суми, вул. Шевченка, 5, ) 38931 (тридцять вісім тисяч дев’ятсот тридцять одну тисячу) грн. 92 коп. боргу, 312 (триста дванадцять) грн. 25 коп. збитків від інфляції, 138 (сто тридцять вісім) грн. 25 коп. - 3% річних, 393 (триста дев’яносто три) грн. 82 коп. держмита та 116 (сто шістнадцять) грн. 74 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя П.П.Чеберяк

Дата підписання рішення 16.10.2008р.