ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
У Х В А Л А

12.09.08                                                                                 Справа № 01-10/10-171.

Суддя Мінська Т.М., розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС", м. Луганськ

до Закритого акціонерного товариства "Луганськспецекскавація", м. Луганськ

про визнання договору дійсним та визнання права власності

Суть спору: позивачем заявлені вимоги:

- визнати договір купівлі –продажу № 1 між ТОВ "ІНТЕКС" та ЗАТ "Луганськспецекскавація" від 15.04.2008р.;

- визнати за ТОВ "ІНТЕКС" право власності на нерухоме майно: приміщення для зберігання та видачі масел (літ. А –1) з рампою (літ. а1) та спорудами ГСМ (Р,С) –інвентариний номер 773 та об’їзну дорогу –інвентариний номер 768, які знаходяться за адресою: м. Луганськ, вул. Дачная, 1а.

Розглянувши матеріали позову, суд встановив:

До позовної заяви від 09.09.2008р. не подано належних доказів сплати державного мита у встановленому розмірі.

Так, відповідно до підпункту “а” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" (з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" від 25.03.2005р. № 2505-I//, що набули чинності до подачі позовної заяви) розмір державного мита із заяв майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менш 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 102 грн. і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, із позовних заяв немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково актів ненормативного характеру, становить 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

Згідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/675 від 14.08.07 державне мито з позовної заяви про визнання права власності визначається з урахуванням вартості спірного майна та з огляду на приписи пунктів 29 і 30 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 N 15.

Відповідно до пункту 32 розділу V Інструкції про порядок справляння державного мита (затвердженої наказом Головної Державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.1993) з позовних заяв про право власності на майно державне мито сплачується виходячи із вартості майна.

У постанові Верховного Суду України від 25.12.2007 8/219-07 та ухвалі Вищого господарського суду України від 05.03.08 № 18/523пн викладено таку ж правову позицію.

Позивачем заявлено 2 вимоги, з яких одна є немайновою (про визнання договору дійсним), друга - майновою (право власності).

Таким чином підлягає сплаті державне мито за немайновою вимогою –85 грн., що становить 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за майновою вимогою –1 % від ціни позову (вартості майна за яким визнається право власності), але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 678 грн. 94 коп.

Однак позивачем сплачено державне мито лише в сумі 85 грн. 00 коп. (квитанція № 6901891 від 10.09.2008р.) лише по немайновій вимозі

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України дану позовну заяву і додані до неї документи слід повернути без розгляду.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Повернути заяву та додані до неї документи заявнику без розгляду.

2.Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Додаток (тільки позивачу): –на “32” аркушах, у тому числі квитанцію № 6901891 від 10.09.2008р. про сплату державного мита у розмірі 85 грн. та квитанцію № 7001911 від 10.09.2008р. про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Суддя Т.М.Мінська