ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/229

06.11.08

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Мьолі-Інвест-

Україна»

до                    Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку»

про                    спонукання вчинення певних дій

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивача Оніщенко О.В. –представник (довіреність б/н від 15.02.2008)

від відповідача Дмітрішин Д.М. –представник (довіреність б/н від 27.07.2008)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мьолі-Інвест-Україна» звернулось до Господарського суду м.Києва з позовом до Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку»про розірвання договору про відкриття рахунку в цінних паперах № 172 від 14.06.2007 року, що був укладений між позивачем та відповідачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору про відкриття рахунку в цінних паперах, а саме не надається інформація щодо підстав арешту рахунку за постановою старшого слідчого з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України, а також копія згаданої постанови.

Ухвалою суду від 27.06.2008 року було порушено провадження у справі № 2/229, розгляд справи призначено на 24.07.2008 року.

В судове засідання 24.07.2008 року з’явився представник позивача, який звернувся до суду з заявою про зміну та доповнення позовних вимог, в якій просив зобов’язати АБ «Банк регіонального розвитку»повернути без виконання постанову старшого слідчого з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України Медведєва А.Г. від 15.01.2008 року про накладення арешту на належні позивачу іменні, безпроцентні (цільові) облігації, емітента ТОВ «Регіональні будівельні інвестиції».

Представник відповідача в судове засідання не з’явився. У зв’язку з необхідністю ознайомлення відповідача із зміненими позовними вимогами ТОВ «Мьолі-Інвест-Україна»та надання можливості надати свої обґрунтовані заперечення, ухвалою суду від 24.07.2008 року розгляд справи було відкладено на 05.08.2008 року.

В судове засідання 05.08.2008 року з’явились представники сторін. Крім того, в судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, яке в письмовому вигляді також надійшло через канцелярію суду. Для вирішення зазначеного питання, а також заявленого відповідачем клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Генеральної прокуратури України, судом оголошено перерву до 12.08.2008 року.

В судовому засіданні 12.08.2008 року представником позивача заявлено клопотання про зміну позовних вимог, яке також в письмовому вигляді надійшло через канцелярію суду. До зазначеного клопотання позивач додав письмову квитанцію про відправлення копії змін та доповнень до позовних вимог відповідачу датовану 07.08.2008 року. Проте в судовому засіданні 12.08.2008 року представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справі у зв’язку з неотриманням ним останніх змін та доповнень до позовної заяви та необхідності ознайомлення з ними.

Клопотання представника відповідача про відкладення розгляд справи судом задоволено, ухвалою суду розгляд справи відкладено на 19.08.2008 року.

В судовому засіданні 19.08.2008 року судом проголошено результати розгляду клопотань відповідача про зупинення провадження у справі та залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Генеральної прокуратури України.

В задоволенні зазначених клопотань судом відмовлено.

Клопотання представника позивача про зміну та доповнення позовних вимог судом задоволені, змінені позовні вимоги прийняті до розгляду судом, оскільки це узгоджується з правом позивача змінювати позовні вимоги (ч.4 ст.22 ГПК України), не змінюючи при цьому одночасно предмет і підставу позову. Враховуючи, що в тексті останньої редакції позову зміненим є лише його предмет (визнання незаконними дії відповідача), а підстави (порушення відповідачем договору про ведення рахунку в цінних паперах) залишаються незмінними, суд приходить до висновку про можливість позивача змінювати свої позовні вимоги у такий спосіб.

Ухвала Господарського суду м.Києва від 12 серпня 2008 року була оскаржена відповідачем до Київського апеляційного господарського суду, проте в прийнятті до розгляду апеляційної скарги та відкритті апеляційного провадження судом апеляційної інстанції було відмовлено у зв’язку з неможливістю оскарження ухвал, які згідно з процесуальним законом оскарженню не підлягають.

Після повернення справи з Київського апеляційного господарського суду чергове судове засідання у справі призначено на 21.10.2008 року.

В судове засідання 21.10.2008 року з’явились представники позивача та відповідача, при цьому останнім було заявлено клопотання про припинення провадження у справі за п.11 ст.80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору. В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача посилався на рішення Господарського суду м.Києва від 04 вересня 2008 року, що залишено без змін Київським апеляційним господарським судом (постанова від 17 жовтня 2008 року). На думку представника відповідача із змісту згаданих рішень першої та апеляційної інстанцій вбачається, що позивач втратив право власності на спірні облігації, що в свою чергу позбавляє його права звертатись до суду за захистом свого права. Представник позивача в судовому засіданні 21.10.2008 року проти задоволення клопотання про припинення провадження у справі заперечував, посилаючись на порушення свого права в той момент, коли позивач на законних підставах був власником спірних облігацій.

Для вирішення клопотання представника відповідача розгляд справи було відкладено на 28.10.2008 року.

В судовому засіданні 28.10.2008 року судом проголошено ухвалу від 28.10.2008 року про відмову в задоволенні клопотання про припинення провадження у справі з підстав зазначених в ухвалі.

Інших клопотань сторонами спору не заявлено.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 172 про відкриття рахунку в цінних паперах (є в матеріалах справи).

09.06.2008 року позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації щодо стану рахунку в цінних паперах, відкритого в АК «Банк регіонального розвитку». На даний запит позивача відповідачем надана відповідь (є в матеріалах справи), з якої вбачається, що на належні ТОВ «Мьолі-Інвест-Україна»іменні, безпроцентні (цільові) облігації емітента ТОВ «Регіональні будівельні інвестиції»накладено арешт згідно постанови від 15.01.2008 року, винесеної старшим слідчим з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України Медведєвим А.Г. в межах кримінальної справи № 49-2291.

Вищезазначена постанова старшого слідчого з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України від 15.01.2008 року витребувана ухвалою Господарського суду м.Києва від 27.06.2008 року про порушення провадження у справі і знаходиться в матеріалах справи.

Як вбачається із змісту постанови старшого слідчого з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України від 15.01.2008 року, арешт накладено на належні ТОВ «Мьолі-Інвест-Україна»іменні, безпроцентні (цільові) облігації емітента ТОВ «Регіональні будівельні інвестиції», які знаходяться на рахунку в цінних паперах, що відкритий у зберігача АБ «Банк регіонального розвитку».

Постанова винесена старшим слідчим з особливо важливих справ в рамках кримінальної справи №49-2291 та з метою забезпечення майбутнього цивільного позову (виконання вироку в частині конфіскації майна). Більш того, зазначеною постановою АБ «Банк регіонального розвитку»заборонено вчиняти будь-які дії, щодо подальшого руху цінних паперів ТОВ «Регіональні будівельні інвестиції»по рахунку в цінних паперах №004053 належного ТОВ «Мьолі-Інвест-Україна».

Постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 15.01.2008 року прийнята до виконання відповідачем, що не заперечується представником останнього та підтверджується листом АБ «Банк регіонального розвитку»від 11 червня 2008 року (є в матеріалах справи).

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (стаття 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується зі статтею 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до ч.7 т.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Із змісту ч.1 ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність»вбачається, що арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Звільнення майна та коштів з-під арешту здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність»зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а так само зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

Всупереч ст.33 Господарського процесуального кодексу України відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про накладення арешту на рахунок позивача в цінних паперах та заборону проводити будь-які операції з рахунком саме на підставі рішення суду. Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що накладення арешту на рахунок в цінних паперах та заборона зберігачу вчиняти будь-які дії щодо руху цінних паперів на рахунку на підставі постанови старшого слідчого з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України не відповідає змісту ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а відтак дії відповідача по накладенню такого арешту за постановою старшого слідчого з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України є незаконними.

За таких обставин, зважаючи на те, що діями відповідача по накладенню арешту на належні позивачу іменні, безпроцентні (цільові) облігації за постановою старшого слідчого з особливо важливих справ Генеральної прокуратури України порушується право ТОВ «Мьолі-Інвест-Україна»на розпорядження такими облігаціями, зазначене право підлягає захисту судом на підставі ч.1 ст.16 ЦК України.

Не можуть бути прийняті до уваги твердження представника відповідача про відсутність у ТОВ «Мьолі-Інвест-Укарїна»на момент ухвалення рішення суду у даній справі будь-яких прав щодо спірних облігацій, оскільки сам факт набуття чинності рішенням Господарського суду м.Києва у справі № 18/108, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу спірних облігацій між ТОВ «КЛН»та ТОВ «Мьолі-Інвест-Україна»не може свідчити про позбавлення ТОВ «Мьолі-Інвест-Україна»права власності на такі облігації. Так, у відповідності до ч.3 ст.5 Закону України «Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні»право власності на цінні папери, випущені в бездокументарній формі, переходить до нового власника з моменту зарахування цінних паперів на рахунок власника у зберігача.

Таким чином нормою спеціального Закону передбачено особливий порядок переходу права власності на цінні папери випущені в бездокументарній формі, якими є спірні облігації ТОВ «Регіональні будівельні інвестиції». Водночас, всупереч вимогам ст.33 ГПК України, відповідачем в обґрунтування своїх заперечень проти позову не надано належних та допустимих доказів того, що на момент вирішення справи спірні облігації були зареєстровані у зберігача за іншими власником ніж позивач. Крім того, судом береться до уваги той факт, що зарахування спірних облігацій на рахунок іншого власника ніж позивач є неможливим виходячи з позиції відповідача щодо правомірності накладення арешту на рахунок ТОВ «Мьолі-Інвест-України»в цінних паперах за постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України.

Отже, враховуючи незаконність дій відповідача по накладенню арешту на належні позивачу іменні, безпроцентні (цільові) облігації, що знаходяться на його рахунку, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів переходу права власності на спірні облігації до іншої особи ніж позивач (зарахування облігацій на рахунок в цінних паперах відкритий на ім’я іншої особи), зважаючи на порушення прав власності позивача ще в момент накладення відповідачем арешту на належні йому облігації, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати у відповідності до ст.49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, ч.7 ст.319, ст.ст.525, 526, 626 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.55, ч.1 ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів» ст.ст.32, 33, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку»(04050, м.Київ, вул.Дегтярівська, 8-А, п/р 1 в ГУ НБУ м.Києва і Київської області, ) по накладенню арешту на належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Мьолі-Інвест-Україна»(м.Київ, вул.Мечнікова, 8, кв.22, п/р 3016 в ВАТ КБ «Хрещатик», ) іменні, безпроцентні (цільові) облігації емітента Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні будівельні інвестиції»на загальну суму 5 386 128 гривень, що знаходяться на рахунку у цінних паперах № 0040053 у зберігача Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку»(04050, м.Київ, вул.Дегтярівська, 8-А, п/р 1 в ГУ НБУ м.Києва і Київської області, ).

Стягнути з Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку»(04050, м.Київ, вул.Дегтярівська, 8-А, п/р 1 в ГУ НБУ м.Києва і Київської області, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мьолі-Інвест-Україна»(м.Київ, вул.Мечнікова, 8, кв.22, п/р 3016 в ВАТ КБ «Хрещатик», ) 85 (вісімдесят п’ять) гривень 00 копійок державного мита та 118 (сто вісімнадцять) гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                            І.О.Домнічева