ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/288

11.09.08

Справа № 31/288

11.09.2008р.

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Трісс Лтд», м. Київ

До          Закритого акціонерного товариства «Київська пересувна механізована колона-2», м. Київ

Про                              стягнення 6 657,42 грн.

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від позивача                    Карпічко В. Л. –пред. по довіреності

Давиденко Д. С.–пред. по довіреності

Від відповідача          Виноградова Н. В.–пред. по довіреності

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних за порушення умов Договору № 59 від 24.07.2006р. на виконання робіт з розробки проекту внутрішнього електропостачання індивідуального житлового будинку ТІЗ «Сосновий бір»у смт. Козин Обухівського району та судових витрат, посилаючись на порушення відповідачем, як замовником, договірних зобов’язань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2008р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 27.08.2008р.

В судовому засіданні 27.08.08р. оголошувалась перерва до 11.09.2008р., відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

11.09.20008р. від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява про відмову від прийняття виконання, розірвання договору та відшкодування збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2008р. зустрічну позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п.п. 3, 4, 10 ст. 63 ГПК України.

У судовому засіданні 11.09.08р. були присутні представники як позивача, так і відповідача.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, уточнюючи письмовим поясненням наведені розрахунки та аналізуючи пред’явлені документальні докази і наведені розрахунки.

Представник відповідача заперечив проти позову повністю та надав письмові пояснення по справі. У відзиві на позов зазначив, що свої зобов’язання позивач виконав тільки у лютому 2008р. ,подавши інформацію з супровідними документами.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2006 року між сторонами був укладений Договір № 59 на виконання робіт з розробки проекту внутрішнього електропостачання індивідуального житлового будинку ТІЗ «Сосновий бір»у смт. Козин Обухівського району.

Відповідно до умов укладеного Договору позивач, як Виконавець прийняв зобов’язання розробити проект внутрішнього електропостачання індивідуального житлового будинку ТІЗ «Сосновий бір»у смт. Козятин Обухівського району, а відповідач як Замовник, зобов’язувався провести попередню оплату робіт, яка згідно п.3.1 Договору, становила 50% від загальної вартості робіт, а також сплатити решту коштів після виконання Виконавцем своїх зобов’язань.

Відповідно до п.3.1. Договору, загальна вартість робіт становила 9 500 грн.

Відповідачем, на виконання умов Договору, було здійснено попередню оплату в розмірі 4 750 грн.

Згідно п. 3.1 Договору позивач зобов’язувався якісно і в термін виконати свої зобов’язання: розробити проект внутрішнього електропостачання індивідуального житлового будинку ТІЗ «Сосновий бір»у смт. Козин Обухівського району, а також почати роботи протягом трьох днів після отримання вихідних даних та передоплати і закінчити роботи впродовж двох місяців з дня початку робіт.

Передплата по Договору була отримана позивачем 14 серпня 2006 року, тобто роботи повинні були бути виконані до 14 жовтня 2006 року. Термін дії Договору сторонами не визначено ,проте він не може перевищувати діючих вимог ТУ та будівельних норм.

Згідно п. 4.1. Договору приймання-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами Акту про прийняття робіт.

14 серпня 2006 року був складений акт здачі-прийомки, підписаний лише позивачем, відповідач даний документ не підписав, що дає підстави суду погодитись з доводами відповідача про фактичне не прийняття робіт від виконавця.

Таким чином, роботи позивачем не були виконані вчасно та відповідачу не передавались, про що свідчить відсутність своєчасних супровідних документів та акту приймання-передачі робіт, не підписаного сторонами в установленому договором порядку.

До того ж в тексті Акту ( від 14.08.2006р. ) зазначається про виконання робіт 1-го етапу ,що не виключає узгодження сторонами подальших додаткових об’ємів .але документальні докази 2-го етапу чи визначеного календарного плану робіт відсутні .а кошторис на вартість і найменування ( перелік ) робіт не складалися .Таким чином ,якщо виходити із визначення фактичної вартості виконаного позивачем першого етапу робіт ,то в тексті Акту зазначено ,що належить до перерахування 4750 грн . і саме таку суму коштів перерахував відповідач платіжним дорученням № 5241 від 14.08.2006р. Документальних підтверджень виконання чи передачі інших об’ємів робіт суду не надано.

Відповідач зазначає, що у зв’язку із простроченням виконання робіт позивачем, подальші роботи на об’єкті були виконані іншою організацією.

Порушивши договірні умови позивач не провів передачу документації, що свідчить про порушення обумовленого порядку виконання зобов’язання та невиконання зобов’язань за умовами укладеного Договору. До матеріалів справи залучено листування сторін ,але наведені листи не підтверджують наведені позивачем доводи та право на стягнення вказаної суми коштів .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку оскільки зобов’язання мають виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд вважає, позовні вимоги позивача необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 44 ГПК України суд визнає понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, в тому числі витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та сплату державного мита, які покладаються на позивача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 526, 610, 612, ЦК України, ст. 173, 193 ГК України, ст. ст. 33, 44, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Н. І. Качан