ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "19" червня 2008 р.
по справі  № 07/1-38

від 19.06.2008р.                        справа  № 07/1-38

за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС АЗЧ МАРКЕТ», м.Київ

до
Підприємця ОСОБА_1, м. Володимир-Волинський

про
стягнення 8945 грн. 75 коп.

Суддя  Сур'як О.Г.

Представники:

від
позивача: н/з

від
відповідача: ОСОБА_1- підприємець

Відповідачу
роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяви про відвід
судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

Суть
спору: Позивач - «АІС АЗЧ МАРКЕТ» просить стягнути з відповідача -  підприємця ОСОБА_1 8945,75грн., в тому
числі  6739,90грн. основного боргу згідно
договору поставки №35 від 07.02.2007р., 828,48грн. пені, 143,14грн. -3% річних
та 1234,23грн. інфляційних втрат.

Відповідач в поясненні від 19.06.2008р. (вх. № 01-28/9728) та в судовому
засіданні суму позову визнав, несплату заборгованості пояснює тяжким фінансовим
станом.

Заслухавши
пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши
їх в сукупності, господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача
підставна і підлягає задоволенню.

При
цьому суд виходить з наступного.

07.02.2007р.
між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) був укладений договір
поставки  №35 (договір), відповідно до
якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця запчастини до
автомобілів (товар), а покупець зобов'язаний прийняти та оплатити товар.

Відповідно
до п.2.2 Договору оплата вартості партії товару здійснюється на умовах відстрочки
платежу, в гривнях, прямим грошовим переказом на поточний банківський рахунок
постачальника протягом 15 банківських днів з моменту передачі товару та на
підставі виставленого рахунку-фактури. Датою передачі товару є дата підписання
видаткової накладної.

На
виконання умов договору постачальник передав покупцю товар на загальну суму
19503,44грн., що підтверджується видатковими накладними №02843 від
28.08.2007р., №03206 від 28.09.2007р., №03219 від 29.09.2007р.

Відповідно
до прибуткової накладної №00744 від 32.12.2007р. постачальнику було повернуто
товар на суму 8266,54грн.

Позивач
належним чином і в установлений строк виконав свої зобов'язання за договором.
Зауважень покупця щодо якості та строків поставки товару до постачальника не
надходило.

Відповідач
у визначені договором терміни оплату не проводив, здійснив лише часткову оплату
вартості поставленого товару в розмірі 4497 грн.

25.02.2008р.
позивачем було направлено відповідачу письмову претензію про сплату 6739,90грн.
основного боргу, яка залишена відповідачем без розгляду.

Статтею
526 ЦК України, ст. 193 ГК України передбачено, що зобов'язання повинні
виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно
до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи
наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача 6739,90грн. основного
боргу за переданий йому товар обґрунтована і підлягає до задоволення.

Згідно
ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання. Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій, передбачених кодексом, іншими законами або
договором.

Пунктом
2.2 вищезазначеного договору встановлено, що у випадку порушення покупцем
терміну оплати, останній зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від суми, що належить до оплати, за кожен день
прострочення.

Відповідно
до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

З
огляду на викладене, з відповідача за прострочення платежу слід стягнути
828,48грн. пені, 143,14грн. - 3% річних та 1234,23грн. нарахувань від інфляції
(розгорнуті розрахунки зазначених сум в матеріалах справи, а.с. 5).

Оскільки
на день розгляду справи відповідачем не представлено суду доказів сплати
заявленої позивачем суми, вимога позивача підставна і підлягає задоволенню в
розмірі 8945,75грн. (6739,90грн. + 828,48грн. + 143,14грн. + 1234,23грн.).

Відповідно
до ст.49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський
суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони; суми витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, пов'язані з розглядом
справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Тому
судові витрати в сумі 220 грн. (з них, 102грн. державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) підлягають
відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Враховуючи
зазначене та керуючись ст.ст. 526, 625, Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України, ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд

в и р
і ш и в :

1.
Позов задовольнити.

2.
Стягнути з підприємця ОСОБА_1  (АДРЕСА_1)
на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АІС АЗЧ МАРКЕТ» (м. Київ,
04073, пров. Балтійський, 20, код ЭДРПОУ 331005493, п/р № 1513 в АКІБ
«УкрСиббанк» «КРУ», МФО 351005)
8945 грн. 75 коп. (з них: 6739,90грн. основного боргу, 828,48грн. пені,
143,14грн. - 3% річних та 1234,23грн. інфляційних втрат), а також 220 грн.
судових витрат по справі (з них: 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

Суддя
О.Г. Сур'як

Суддя
Сур'як О. Г.