РІШЕННЯ

"01"
липня 2008 р.

Справа №
16/286-4670

Господарський суд Тернопільської області

у
складі

Розглянув
справу

за позовом  Закрите
акціонерне товариство "Страхова компанія "Еталон" вул.
Жилянська, 108,м.Київ

третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до
Управління Державної автоінспекції Управління міністерства
внутрішніхсправ України Тернопільської області вул. Котляревського,
24,м.Тернопіль

третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2,
АДРЕСА_2

про  стягнення 131654 грн. 98 коп. суми страхового
відшкодування, 1317 грн. держмито, 118 грн. витрати на інформаційно-технічне
забезпечення процесу.

За участю
представників сторін:

Позивача: Климюк А.Т. - заступник начальника юридичного
управління, довіреність №07/08-126 від 01.01.08 р.

Третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1-не з'явився

Відповідача: Стукало М.С. -юрисконсульт УМВС України в
Тернопільській області, доручення №13/68 від 09.01.2008 року

Третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 -паспорт серія НОМЕР_1, виданий
14.06.02 р. Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області

Суть справи: Закрите акціонерне товариство "Страхова
компанія "Еталон" вул. Жилянська, 108, м.Київ, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1
АДРЕСА_1,  звернулося до суду з позовом
до Управління Державної автоінспекції Управління міністерства внутрішніх справ
України Тернопільської області, м. Тернопіль, вул. Котляревського,24, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_2., АДРЕСА_2 про стягнення 131654 грн. 98 коп. суми виплаченого
страхового відшкодування, 1317 грн. держмита, 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення процесу.

В судове засідання з'явився представник
позивача, який підтримав заявлений позов в повному обсязі.

В судове засідання з'явився представник
відповідача, який заперечив проти позовних вимог. До матеріалів справи поступив
відзив на позов вих.№ 13/72 від 10.01.2008 року (вх.№ 8128 від 10.01.2008 року
по журналу реєстрації вхідної кореспонденції господарського суду Тернопільської
області), в якому  відповідач  позов ЗАТ «Страхова компанія «Еталон»в сумі
131654 грн 98 коп не визнає при цьому зазначаючи, зокрема, що УДАІ УМВС не
згідне з висновком проведеної експертизи від 08.07.2007 року, на яку не було
запрошено представників УДАЇ УМВС в тернопільській області, або учасника ДТП-
ОСОБА_2, дані про яких були в наявності в матеріалах ДТП, внаслідок чого були
суттєво порушені права відповідача, і дана експертиза проведена упереджено і
необ'єктивно; в порушення прав відповідача, огляд транспортного засобу від
08.06.2007 року проведений у  відсутності
представника УДАЇ або учасника ДТП ОСОБА_2; даний факт надає право відповідачу
на повторний незалежний огляд транспортного засобу; УДАЇ УМВС не визнає
ремонтну калькуляцію від 08.06.2007 року, згідно з якою, на думку відповідача,
заміні підлягали агрегати, які можна відновити ремонтними роботами.

В судове засідання з'явився ОСОБА_2. -
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні позивача - ОСОБА_1. в судове засідання не з'явився.

В розпочатому судовому засіданні
представнику позивача та в наступних судових засіданнях представнику
відповідача та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача -ОСОБА_2. було роз'яснено процесуальні права та
обов'язки згідно ст.ст.20,22,27, 81-1 ГПК України; наслідки відмови позивача
від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація судового процесу у
відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності
відповідних клопотань представників позивача, відповідача та третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача, пояснення ОСОБА_2 - третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та
заперечення представника відповідача, суд встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про
страхування»№ 85/96-ВР від 7.03.1996 року з наступними змінами договір
страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком,  згідно
з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі  настання
страхового  випадку  здійснити
страхову   виплату страхувальнику
або іншій особі,  визначеній у договорі
страхування страхувальником,  на
користь  якої  укладено
договір  страхування (подати   допомогу,
виконати   послугу  тощо),
а  страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі у визначені
строки  та виконувати інші умови
договору.

Згідно ч.2 ст.8  Закону України «Про страхування» страховий
випадок -подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або
іншій особі.

03 липня 2006 року між ЗАТ «Страхова
компанія «Еталон», надалі «Страховик»в особі в.о. начальника Управління
страхування по м.Севастополь Курочкіна О.Г., який діяв на підставі довіреності
№ 07/06-501 від 12.04.2006 року , з однієї сторонни, та ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ,
надалі «Страхувальник», з другої сторони був укладений договір №
42-20003106  добровільного страхування
наземних транспортних засобів-спеціальні умови.

Згідно розділу 1 укладеного Договору відповідно
до Правил добровільного страхування наземних транспортних засобів ЗАТ «Страхова
компанія «Еталон»3 008.1 від 09.03.2004 року, на підставі цього Договору,
Загальних умов страхування транспортних засобів (Додаток 1), затверджених
Головою Правління ЗАТ «Страхова компанія «Еталон»12.04.2005 року, Заяви на
страхування наземних транспортних засобів № 42-20003106 (Додаток 2)
«Страховик»зобов'язується у разі настання страхових випадків, які передбачені
цим Договором, мали місце під час його дії і не підпадають під виключення або
обмеження страхування, здійснити виплату страхового відшкодування у межах
страхової суми згідно з умовами цього Договору, а «Страхувальник»зобов'язується
сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови цього
Договору.

Згідно розділу 2 укладеного Договору
об'єктом страхування є майнові інтереси «Страхувальника»що не суперечать
чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням застрахованим наземним транспортним засобом - автомобілем марка
ТЗ-Volkswagen, модель ТЗ-Passat 2.0, тип ТЗ-легковий седан-В, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 ,№ кузова WVWZZZ3CZ6P174226, рік випуску
-2006.  В подальшому 24.05.2007 року між
«Страховиком» та «Страхувальником»  була
укладена додаткова угода №1 до Договору №42-20003106 від 03.07.2006 року,
згідно якої реєстраційний номер транспортного засобу було змінено на   НОМЕР_2

Згідно п.5.3.розділу 5 укладеного Договору
страхування загальна страхова сума складає 257550 грн.

Розділом 4 укладеного Договору
встановлений перелік страхових випадків, в який включено, зокрема,
дорожньо-транспортна пригода (п.4.2 розділу 4 Договору страхування).

17.05.2007 року на пр.Червонозоряному,10 в
м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого
автомобіля згідно Договору №42-20003106 від 03.07.2006 року під керуванням
«Страхувальника»- ОСОБА_1. та автомобіля TOYOTA CAMRY номерний знак НОМЕР_3під
керуванням водія ОСОБА_2 що мешкає за адресоюАДРЕСА_1, що підтверджується
довідками Управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління МВС
України в м.Києві, а саме:

-
довідкою без номера і без дати, яка надана позивачу на запит від 30.05.2007
року № б/н (копія довідки знаходиться в матеріалах справи);

-
довідкою № 10/6761 від 03.06.2008 року на запит №1080 від 05.05.2008 року
господарського суду Тернопільської області (оригінал довідки знаходиться а
матеріалах справи).

Винним у вказаній вище
дорожньо-транспортній пригоді постановою Солом'янського районного суду м.Києва  від 20.06.2007 року по справі № 3-12483
визнано ОСОБА_2

ОСОБА_1. - «Страхувальник»згідно Договору
№42-20003106 від 03.07.2006 року, звернувся до ЗАТ «Страхова компанія «Еталон»-
«Страховик»з заявою без номера від 18.05.2007 року про настання страхового
випадку та виплату страхового відшкодування в зв'язку із пошкодженням
транспортного засобу внаслідок ДТП.

10 липня 2007 року ТзОВ «Автомобільний
центр Голосіївський», м.Київ вул.Героїв Оборони,4 було проведено
автотоварознавче дослідження по факту нанесення матеріальної шкоди власнику
автомобіля Volkswagen Passat,  державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 ТзОВ «Автомобільний центр Голосіївський»був
проведений огляд зазначеного транспортного засобу, про що складено 08.06.2007
року протокол огляду.

Згідно висновку № без номера від 10.07.2007
року  експерта-автотоварознавця ОСОБА_4
матеріальна шкода, яка нанесена власнику автомобіля Volkswagen Passat,  державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в
результаті його пошкодження при ДТП, становить 157409 грн 89 коп (копія
висновку № без номера від 10.07.2007 року
знаходиться в матеріалах справи).

Також ТзОВ «Автомобільний центр
Голосіївський»08.06.2007 року була складена ремонтна калькуляція, в якій
зазначено, зокрема, про те, що затрати на ремонт з ПДВ становлять 157409 грн 89
коп.

У відповідності до ч.1 статті 990
Цивільного кодексу України Страховик здійснює страхову виплату відповідно до
умов договору на підставі заяви, зокрема, іншої особи визначеної договором, і
страхового акта (аварійного сертифіката).

ЗАТ «Страхова компанія «Еталон»був
складений страховий акт №42-15805 від «___»____ 2007 року до Договору
страхування №42-20003106 від 03.07.2006 року

21 серпня 2007 року ЗАТ «Страхова
компанія «Еталон»виплатила    ОСОБА_1 -
«Страхувальнику»страхове відшкодування в сумі 131654 грн 89 коп (належним чином
засвідчені копія довідки №2406 від 09.01.08 р. банківської установи та копія
платіжного доручення № 10664 від 20.08.2007 року знаходяться в матеріалах
справи).

ЗАТ «Страхова компанія «Еталон»звернулась
до суду з позовом до відповідача про стягнення 131654 грн. 98 коп. суми
страхового відшкодування, при цьому посилаючись на ст.27 Закону України «Про
страхування», ст.ст.993,1172,1187 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст.27 Закону України
«Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування,
має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу
України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником
під час виконання ним своїх трудових(службових) обов'язків.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим
об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого  створює підвищену небезпеку.

Тобто, шкода відшкодовується особою, яка
здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, тобто володільцем
цього джерела; не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе
відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом
підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела. В
даному випадку, відповідальність несе юридична особа, працівником якої є ця
особа.

Як вбачається із матеріалів справи,
17.05.2007 року на пр.Червонозоряному,10 в м.Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю застрахованого автомобіля згідно Договору №42-20003106 від
03.07.2006 року під керуванням «Страхувальника»- ОСОБА_1. та автомобіля TOYOTA
CAMRY номерний знак НОМЕР_3під керуванням водія ОСОБА_2 що мешкає за
адресоюАДРЕСА_1.

Транспортний засіб -автомобіль TOYOTA CAMRY
номерний знакНОМЕР_3належить  відповідачу
по справі - Управлінню Державної автоінспекції Управління міністерства
внутрішніх справ України Тернопільської області, що підтверджується:

-
Розпорядженням  №210 від 27.12.2006 року
Управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про
передачу експлуатаційного автомобіля TOYOTA CAMRY державний номерний
знакНОМЕР_3 з автогосподарства УМВС в УДАЇ УМВС (належним чином засвідчена
копія Розпорядження знаходиться в матеріалах справи);

-
Приймально-здавальним актом від 29.12.2006 року, згідно якого автомобіль TOYOTA
CAMRY державний номерний знакНОМЕР_3представником  автогосподарства УМВС України в
Тернопільській області був переданий,а представником автогосподарства УДАЇ УМВС
України в Тернопільській області був прийнятий з балансу на баланс (належним
чином засвідчена копія Приймально-здавального акту знаходиться в матеріалах
справи).

Тобто володільцем транспортного засобу -
автомобіля TOYOTA CAMRY державний номерний знакНОМЕР_3 є  відповідач по справі - Управління Державної
автоінспекції Управління міністерства внутрішніх справ України Тернопільської
області.

ОСОБА_2, який допустив
дорожньо-транспортну пригоду в м.Києві 17.05.2007 року, знаходиться у трудових
відносинах з відповідачем у справі, що підтверджується:

-
витягом з наказу  № 51 о/с від 04.06.1990
р. Управління внутрішніх справ Тернопільського облвиконкому про призначення
ОСОБА_2 на посаду інспектора дорожньо-патрульної служби окремого батальйону ДПС
ДАІ УВС Тернопільської області;

-
витягом з наказу № 295 о/с від 30.12.2006 року про призначення старшого
прапорщика міліції ОСОБА_2 на посаду старшини з господарського забезпечення
відділу ДАІ (для обслуговування доріг державного значення, підпорядкованого
УДАЇ) при УМВС з 01.01.2007 року;

-
витягом з наказу №50 від 07.05.2007 року Управління Державтоінспекції
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про
закріплення працівників УДАЇ УМВС України в Тернопільській області за
наступними службовими автомобілями, зокрема,НОМЕР_3-Тойота Камрі, ОСОБА_2,
старшина з господарського забезпечення відділу ДАІ (для обслуговування доріг
державного значення, підпорядкованого УДАЇ) при УМВС;

-
типовим договором від 27.02.2007 року про повну індивідуальну відповідальність
ОСОБА_2 ( засвідчена копія типового договору знаходиться в матеріалах справи);

-
посвідченням про відрядження в м.Київ та талоном посвідчення №8, які видані
старшині господарського забезпечення УДАІ ОСОБА_2, строком на 3 дні  з 17.05. по 19.05.2007 року ( засвідчена
копія посвідчення про відрядження та талону посвідчення знаходяться в
матеріалах справи).

Господарським судом було залучено ОСОБА_2.
до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача. В ході судового процесу ОСОБА_2. були
надані усні пояснення по суті справи, а також і письмові пояснення № без номера
від 01.02.2008 року , які долучені в судовому засіданні 04.02.2008 року до
матеріалів справи.

За клопотанням № 13/71 від 10.01.2008 року
відповідача господарським судом  був
направлений запит №54 від 10.01.2008 року на підставі ухвали суду від
10.01.2008 року до Солом'янського районного суду м.Києва щодо направлення
матеріалів адміністративної справи № 3-12483 за 2007 рік про притягнення до
адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянутої зазначеним судом.

На запит господарського суду Тернопільської
області Солом'янським районним судом м.Києва були надані копії адміністративної
справи № 3-12483 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,
проживаючого у м.Тернополі вул. Протасовича,6 кв.49 за ст.124 КпАП України.  Як вбачається із матеріалів адміністративної
справи, дізнання по матеріалах ДТП проводив старший інспектор відділу
оформлення ДТП підпорядкованого УДАЇ ГУМУС в м.Києві Кухта К.П., який на
підставі  матеріалів
дорожньо-транспортної пригоди, встановив, зокрема, що дорожньо-транспортна
пригода (зіткнення автомобілів), яка сталась 17.05.2007 року за участю
автомобілів під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1., сталась внаслідок допущеного
порушення вимог п.п.10.1,10.3 ПДР ОСОБА_2., яке виразилось в тому, що перед
зміною напрямку руху, перестроюванням з правої смуги в ліву, не переконався, що
це буде безпечним, не дав дорогу автомобілю «Фольксваген-Пассат», що рухався в
попутному напрямку прямо, що призвело до даної пригоди, та  керуючись ст.6 п.2 КПК України, виніс
постанову про відмову в  порушенні
кримінальної справи за ст.286 КК України.

Відповідно до зазначеної постанови був
складений протокол про адміністративне правопорушення водієм ОСОБА_2 вимог
п.п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке
передбачена ст.124 КУпАП.

Сама схема дорожньо-транспортної пригоди,
що складена 17.05.2007 року на місці події за участю водіїв та понятих, фіксує
ситуацію і розташування автомашин після скоєння ДТП, і не встановлює механізму
ДТП.

ОСОБА_2 постановою Солом'янського районного
суду м.Києва від 20.06.2007 року по справі № 3-12483 визнаний винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП.

Господарським судом було залучено
ОСОБА_1- власника пошкодженого автомобіля Volkswagen Passat,  державний реєстраційний номер НОМЕР_1 до
участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача. До матеріалів справи від ОСОБА_1. поступили
письмові пояснення № без номера від 12.05.2008 року, в яких зазначається, що
вказаний автомобіль ним було продано 10 жовтня 2007 року за договором купівлі-
продажу сторонній особі.

Як вбачається із відповіді  №15/7462 від 20.05.2008 року Відділу
Державної автомобільної інспекції Управління МВД України в м.Севастополі на
запит № 1080 від 05.05.2008 року господарського суду автомобіль Volkswagen
Passat,  державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 21.09.2007 року був знятий з реєстраційного обліку ВРЄР  ВДАІ УМВС України в м.Севастополі.

ЯК вбачається із відповіді № 10/6761 вх від
03.06.2008 року Управління державної автомобільної інспекції Головного
Управління в місті Києві  на запит №1080
від 05.05.2008 року господарського суду, згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової
системи станом на 28.05.2008 року автомобіль Volkswagen Passat), кузов №
WVWZZZ3CZ6P174226, зареєстрований за гр.ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за
адресоюАДРЕСА_1

За приписом ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні  дані, на
підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані
встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками
судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть
участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та  докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Як зазначив позивач в позовній заяві,
збиток розраховано відповідно до Правил страхування, Договору страхування, на
підставі акту незалежної експертизи.

До матеріалів справи від представника
позивача поступив лист без номера і без дати (вх.№ 10891 (н) від 12.03.2008
року по журналу реєстрації вхідної кореспонденції по господарському суду), в
якому повідомляється, що ЗАТ «Страхова компанія «Еталон»зверталось до ТОВ
«Автомобільний центр Голосіївський»як до експертної установи з приводу
проведення авто товарознавчого дослідження застрахованого автомобіля (не
ремонту), остання зробила такий висновок та надала в розпорядження
«Страховика»; на підставі зазначеного документу був складений страховий акт; за
умовами страхування даний автомобіль є конструктивно загиблим (п.2 Додатку №1
«Конструктивна загибель»), що зазначено в страховому акті, тому в даному
випадку виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі висновку авто
товарознавчого дослідження (п.12.12 Додатку №1); в разі визнання застрахованого
транспортного засобу конструктивно загиблим дія договору припиняється (п.12.13
Додатку №1).

Як вбачається із п.2 та п.12.12 Загальних
умов страхування транспортних засобів (Додаток №1), що затверджені головою
Правління ЗАТ «Страхова компанія «Еталон»О.О. Андріякою 12.04.2005 року,
відповідно:

-
конструктивна загибель -такі наслідки страхового випадку, пошкодження
транспортного засобу, коли  витрати на
його відновлювальний ремонт або спасіння перевищують 60% дійсної вартості
транспортного засобу;

- у
разі, якщо «Страховик»не вимагає передачі ТЗ (його залишків) у свою власність
при конструктивній загибелі, «Страховик»виплачує страхове відшкодування на
підставі висновків товарознавчої експертизи (з оцінки витрат на відновлювальний
ремонт або оцінки вартості залишків ТЗ) або на підставі ринкової ціни, що
склалася, на залишки ТЗ з врахуванням умов договору страхування, але не більше
70% страхової суми.

Як вбачається із матеріалів справи позивач
згідно Загальних умов страхування транспортних засобів (Додаток №1 до Договору
добровільного страхування) виплатив «Страхувальнику»-ОСОБА_1. страхове
відшкодування на підставі висновку автотоварознавчої експертизи.

Однак в силу ст.27 Закону України «Про
страхування»та ст.993 Цивільного кодексу України, згідно якої право
вимоги,  яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за
заподіяний збиток  переходить
саме в межах фактичних витрат
до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором
майнового страхування.

Ухвалою суду від 04.02.2008 року від
позивача було витребувано первинні документи, що свідчать про обсяги ремонтних
робіт, виконання ремонтних робіт та оплату ремонтних робіт застрахованого
автомобіля:  марка ТЗ- Volkswagen, модель
ТЗ-Passat 2.0, тип ТЗ-легковий седан-В, реєстраційний № НОМЕР_1, № кузова
WVWZZZ3CZ6Р174226. Однак на вимогу суду зазначені первинні документи не були
подані позивачем, оскільки, як пояснив представник позивача як в усному
порядку, так і в письмовому порядку, що виплата страхового відшкодування
«Страхувальнику»-ОСОБА_1 проведена лише на підставі висновку авто товарознавчої
експертизи ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», м.Київ вул.Героїв Оборони,4.

В ході судового процесу від ТОВ
«Автомобільний центр Голосіївський»та від ОСОБА_1.  - власника пошкодженого автомобіля були також
витребувані зазначені вище первинні документи, що свідчать про обсяги ремонтних
робіт, виконання ремонтних робіт та оплату ремонтних робіт застрахованого
автомобіля. Такі первинні документи від
ОСОБА_1.  на адресу господарського
суду не поступили. Від ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський»на запит суду до
матеріалів справи поступив лист №315 від 28.01.2008 року з додатком - копією
висновку автотоварознавчої експертизи №351 від 10 липня 2007 року. В
зазначеному листі зазначається про те, що замовником авто товарознавчого
дослідження є ЗАТ СК «Еталон», в якого знаходиться оригінал висновку
автотоварознавчої експертизи; товариство не володіє  іншими документами, що стосуються автомобіля
з вказаними у запиті реквізитами.

З огляду на зазначене вище, суд провів
оцінку висновку автотоварознавчої експертизи №351 від 10 липня 2007 року, яка
проведена ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський», як одному із доказів по
даній справі.

Акт автотоварознавчого дослідження від
10.07.2007 року за своєю природою, в силу Положення про порядок проведення
судової автотоварознавчої експертизи транспортних засобів, є лише висновком
спеціаліста. Ні відповідач, ні учасник ДТП-ОСОБА_2. своєї згоди щодо розміру
шкоди, визначеної у висновку експерта від 10.07.2007 року  не дали. ТзОВ «Автомобільний центр
Голосіївський»був проведений огляд
пошкодженого автомобіля - Volkswagen Passat,  державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , про
що складено 08.06.2007 року протокол огляду. Однак огляд транспортного засобу
проводився без присутності  учасника ДТП
-ОСОБА_2, про що свідчить протокол огляду, а саме в графі: протокол огляду
складений на підставі зовнішнього огляду; з протоколом ознайомлені, пошкодження
записані правильно  в графі учасник ДТП
відсутній підпис ОСОБА_2 Також  в
матеріалах справи відсутні будь-які докази надіслання (вручення) повідомлення
учаснику ДТП-ОСОБА_2. або відповідачу про проведення огляду пошкодженого
автомобіля Volkswagen Passat,  державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 Копія телеграми, яка знаходиться в матеріалах
справи, не може служити належним доказом
повідомлення учасника ДТП-ОСОБА_2. або відповідача  про проведення огляду пошкодженого
автомобіля, оскільки відсутній текст самої телеграми,  а лише зазначається, зокрема, що телеграма за
номером 105014 6/6 Галицька 40  АТГ УВС
начальнику вручена 6/6 1530, а Учасник ДТП ОСОБА_2. проживає за адресою
АДРЕСА_1 а відповідач по справі - Управління Державної автоінспекції Управління
міністерства внутрішніх справ України Тернопільської області знаходиться за
адресою  АДРЕСА_1.

Суд вважає, що висновок автотоварознавчої
експертизи є підставою для виплати страхового відшкодування «Страхувальнику»у
випадку конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу.
Однак,  висновку автотоварознавчої
експертизи як доказу по справі №16/286-4670 про стягнення 131654 грн. 98
коп. суми виплаченого страхового відшкодування з відповідача в порядку ст.27
Закону України «Про страхування»не є достатньо, оскільки в матеріалах справи
відсутні будь-які докази відновлення пошкодженого автомобіля Volkswagen
Passat,  державний реєстраційний номер
НОМЕР_1; також відсутні будь-які докази на підтвердження фактичних затрат, які
поніс «Страхувальник»-ОСОБА_1. в результаті ремонтних робіт, виконання
ремонтних робіт та оплати ремонтних робіт застрахованого автомобіля Volkswagen
Passat,  державний реєстраційний номер
НОМЕР_1; відповідно не підтверджено документально в межах яких затрат
переходить право вимоги,  яке
«страхувальник»-ОСОБА_1., що одержав страхове відшкодування, має до особи
відповідальної за заподіяний збиток - Управління Державної
автоінспекції Управління міністерства внутрішніх справ України Тернопільської
області.

У відповідності до частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Суд провів оцінку наданих Закритим акціонерним
товариством "Страхова компанія "Еталон"  доказів на предмет належності  та допустимості по даній справі та дійшов до
висновку, що позивач не довів всіма належними і допустимими доказами ті
обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
позовні вимоги про стягнення з Управління Державної автоінспекції Управління
міністерства внутрішніх справ України Тернопільської області 131654 грн. 98
коп. суми страхового відшкодування до задоволення не підлягають.

В позовній заяві позивач просить суд
забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові суми, що
належать відповідачу.

Враховуючи те, що у відповідності до п.3
Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 23.08.94 р. №
02-5/611 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення
позову” із наступними змінами умовою застосування заходів до забезпечення
позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми
тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання
рішення, а таке припущення і його обґрунтування в поданій позовній заяві не
наведено, а відтак і відсутні підстави забезпечення позову. А тому в
задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись
ст.ст. 43,49,66-67,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд:

В
И Р І Ш И В :

1.В позові
відмовити.

2.Рішення
надіслати сторонам по справі та третім особам.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор
апеляційне подання протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання).

Рішення підписано: 07 липня 2008 року

Суддя