ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“ 28 ” жовтня 2008 року справа № 18/190

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова група»

04176, м. Київ, вул. Туровська, 31, офіс 2

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. Міністерство оборони України, 03049, м. Київ, Повітрофлотський просп., 6

2. Державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів», 02002, м. Київ, М.Раскової, 15

Відповідач: Закрите акціонерне товариство „Еліта”, 16100, смт. Сосниця, вул. Освіти, 10

про визнання відсутності права

Суддя А.С. Сидоренко

Представники сторін:

від позивача: Федоров Д.В. –предст., дов. від 13.02.2008р. № 3

від відповідача: Федорова Т.М. –предст., дов. від 16.01.2006р. № 2

від МО України (в судовому засіданні 30.09.2008р.): Кучма Л.В. –пров. спец., дов. від 11.01.2008р. № 220/12/д

від ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»: не з’явився

В судовому засіданні 28.10.2008р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова група» (надалі –Позивач) заявлено позов до Закритого акціонерного товариства „Еліта” (надалі –Відповідач) про визнання відсутнім права вимагати за результатом аукціону, що відбувся 30.09.2005р., укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі № 1 (штаб) військового містечка № 62, розташованого в м. Чернігові по вул. О.Молодчого, 46.

Ухвалою господарського суду від 01.09.2008р. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача були залучені Міністерство оборони України та ДАК «Національна мережа аукціонних центрів».

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що за результатами аукціону з повторного продажу військового нерухомого майна від 26.01.2006р. та на підставі договору купівлі –продажу від 07.02.2006р., укладеного ним з ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», він набув право власності на об’єкт нерухомого майна: будівлю літ. «А-7», загальною площею 4597,0 м2, яка розташована в місті Чернігові по вул. О.Молодчого, 46.

Однак, як виявилося згодом, ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»раніше неодноразово організовувало проведення аукціону з продажу даного об’єкту нерухомості. Так, 30.09.2005р. ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»організувало та провело аукціон, за яким переможцем визнано ЗАТ «Еліта»(протокол від 30.09.2005р. № 1). Проте, договір купівлі –продажу між ЗАТ «Еліта»та ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»або МО України укладений не був.

На думку Позивача, аукціон з продажу військового нерухомого майна є правочином. За своїм змістом аукціон спрямований на виникнення відповідного правовідношення за яким між сторонами аукціону встановлюється цивільно-правове зобов’язання протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір купівлі-продажу нерухомого майна) на умовах, встановлених аукціоном.

Згідно ст. 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об’єктом вважається як окрема річ, сукупність речей, так і майнові права та обов’язки. Отже, майнове право вимагати укласти договір купівлі-продажу вважається майном, що набувається переможцем аукціону за його результатом. За наявності спору, встановлення юридичного факту відсутності у володінні господарюючого суб’єкта такого майна, перебуває в компетенції суду, оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб’єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів шляхом визнання як наявності, так і відсутності прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 635 Цивільного кодексу України, зобов’язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Виходячи зі змісту п. п. 18, 31 Положення про порядок продажу на аукціоні, за конкурсом основних засобів, що є державною власністю, граничний строк укладання основного договору купівлі-продажу нерухомого майна становить 13 днів з моменту завершення аукціону, який вираховується як 3 дні на затвердження протоколу аукціону (абз. 3 п. 18 Положення) та додатково 10 днів на укладання основного договору (абз. 2 п. 31 Положення). Таким чином, на думку Позивача, граничною датою звернення з пропозицією укласти договір купівлі-продажу було 15.10.2005р. (з урахуванням правил обчислення строків, визначених ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Проте, за результатами аукціону від 30.09.2005р. ні ЗАТ «Еліта», ні ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», ні МО України в межах визначеного строку з пропозицією укласти договір купівлі-продажу не зверталися і основний договір купівлі-продажу, відповідно, не укладався.

З урахуванням викладених вище обставин, а також приймаючи до уваги ч. 3 ст. 635 Цивільного кодексу України, Позивач вважає, що зобов’язання, яке виникло на підставі аукціону від 30.09.2005р., слід вважати припиненим, а Відповідача –таким, що втратив право вимагати укладання договору купівлі-продажу за результатами вказаного аукціону.

Позивач вказує, що обставина пропуску граничного строку для здійснення пропозицій, що базуються на аукціоні від 30.09.2005р., крім іншого, встановлена постановами Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2008р. по справі № 40/222 та від 18.09.2008р. по справі № 6/887. Така обставина не потребує доведення відповідно до вимог ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Додатково, Позивач вказує на те, що сама поведінка Відповідача свідчить про визнання обставин припинення зобов’язання, що раніш ґрунтувалося на аукціоні від 30.09.2005р., оскільки у проміжок часу між аукціонами від 30.09.2005р. та 26.01.2006р. ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»організовувало проведення ще одного аукціону з продажу того ж самого об’єкту нерухомого майна. Як вбачається зі змісту протоколу № 1, складеного за результатами аукціону від 08.12.2005р., лот був знятий з продажу до початку торгів. Проте на аукціоні від 08.12.2005р. під аукціонним номером 2 в якості учасника було присутнє ЗАТ «Еліта»в особі тих самих представників, що приймали участь в аукціоні від 30.09.2005р.

Підставою звернення до суду Позивач зазначає необхідність захисту його охоронюваного законом інтересу, оскільки ТОВ «Агропромислова група», як учасник договору купівлі-продажу від 07.02.2006р. № 201, заінтересовано у встановленні відсутності права вимоги інших суб’єктів, як відносно належного йому майна, так і юридичних дій відносно цього майна у вигляді укладання договору купівлі-продажу. Чинність договору купівлі-продажу від 07.02.2006р. № 201, в тому числі правомірність його наслідків, причинно пов’язана з обставиною припинення права ЗАТ „Еліта”, яке було набуте ним за аукціоном від 30.09.2005р. Внаслідок цього сферу інтересу учасників договору купівлі-продажу від 07.02.2006р. № 201 складає прагнення до безперешкодного користування отриманими на його підставі благами, що, в свою чергу, прямо залежить від встановлення та загального визнання правомірності підстав укладання договору. Хоча такий інтерес прямо актом законодавства не сформульований і не становить суб’єктивного права Позивача (зокрема права власності), він (інтерес) є кінцевою метою реалізації права власності, як спрямованого на свідоме задоволення певної майнової потреби учасника договору купівлі-продажу.

МО України надало письмові пояснення щодо суті спору згідно яких повністю підтримує позовні вимоги. Третя особа, зокрема, вказує, що лише затверджений протокол є підставою для укладання договору купівлі-продажу між переможцем аукціону та підприємством, затвердження протоколу є необхідною умовою для набуття ним чинності. МО України відмовилось затвердити протокол аукціону від 30.09.2005р. з огляду на те, що при проведенні аукціону не були враховані його інтереси у частині забезпечення максимального наповнення державного бюджету за рахунок коштів, отриманих від реалізації військового майна. З огляду на відмову МО України затвердити протокол аукціону від 30.09.2005р. ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»скасувала його результат.

ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»письмових пояснень щодо суті спору не надала, представника в судове засідання не направила. Про дату, час та місце проведення судових засідань по справі повідомлялася належним чином.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнає. Свої заперечення він мотивує тим, що Положенням про порядок продажу на аукціоні, за конкурсом основних засобів, що є державною власністю, не передбачено, що після проведення аукціону продавець та переможець аукціону повинні провести між собою якесь додаткове узгодження умов укладення договору купівлі –продажу.

В даному випадку пропозицією укласти договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна на певних умовах було оголошення про проведення аукціону, опубліковане в газеті «Україна business» від 29.08.2005р. № 35 (оферта) і адресоване непевному колу осіб. Згодою укласти договір купівлі-продажу на певних умовах (акцепт) є пропозиції учасників аукціону. На аукціоні 30.09.2005р. згода укласти договір купівлі-продажу на запропонованих продавцем умовах надійшла лише від ЗАТ «Еліта». Згодою продавця продати об’єкт на запропонованих нами умовах є удар молотка ліцитатора (представника продавця) та оголошення ним про придбання об’єкта. Як передбачено п. 4 ст. 17 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», на підставі якого розроблено Положення, якщо протягом 3-х хвилин після оголошення ціни не буде запропоновано вищу ціну, ліцитатор одночасно з ударом молотка робить оголошення про придбання об’єкту особою, яка запропонувала найвищу ціну.

Відповідач не погоджується з твердженнями Позивача про те, що аукціон є попереднім договором в розумінні ст. 635 Цивільного кодексу України, оскільки вказана норма містить вимогу щодо додержання попереднім договором такої ж форми, що й основний договір. Аукціон же як правочин відбувається в усній формі, а сам протокол аукціону не є правочином, а є документом, який складається на підтвердження того, що аукціон відбувся і переможець аукціону одержав право на придбання об’єкта продажу за запропонованою ціною.

На думку Відповідача, строки, зазначені в Положенні щодо затвердження протоколу аукціону продавцем та щодо укладення договору купівлі-продажу, не є граничними, ніякі правові наслідки при недодержанні вказаних строків законодавством не визначені.

Також, Відповідач вказує на відсутність порушення прав та охоронюваних законом інтересів Позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін та третьої особи, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2005 року ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»був проведений аукціон з продажу військового нерухомого майна. Згідно протоколу проведення аукціону № 1 від 30.09.2005р., його переможцем (покупцем) було визначено ЗАТ „Еліта”, яке за об’єкт продажу: нежитлову будівлі № 1 (штаб) військового містечка № 62, розташованого в м. Чернігові по вул. О.Молодчого, 46, запропонувало ціну у розмірі 4614329,05 грн.

Даний протокол був підписаний ліцитатором та секретарем аукціону, а також представником Відповідача. З боку МО України протокол не був ані підписаний його предстаником, ані затверджений уповноваженою особою. ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»протокол також затверджений не був.

У зв’язку з цим Відповідач звернувся до третіх осіб з вимогою надати затверджений МО України та ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»примірник протоколу (листи від 10.10.2005р. № № 485, 486), оскільки відсутність належним чином оформленого протоколу унеможливлює підписання договору купівлі-продажу.

ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»листом від 13.10.2005р. № 829-14 повідомило Відповідача про направлення Департаменту будівництва та реалізації фондів МО України протоколу аукціону для затвердження. Однак, МО України відмовилось його затвердити та запропонувало компанії вжити заходів щодо скасування результатів зазначеного аукціону та проведення повторного аукціону з метою дотримання інтересів міністерства та вимог ч. 1 ст. 1014 Цивільного кодексу України.

20 жовтня 2005 року ЗАТ „Еліта” звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до МО України (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ДАК «Національна мережа аукціонних центрів») про зобов’язання затвердити протокол аукціону, проведеного 30.09.2005р., та зобов’язання укласти договір купівлі-продажу на умовах, передбачених протоколом аукціону від 30.09.2005р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.07.2008р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2008р., по справі № 6/887 за позовом ЗАТ „Еліта” до МО України та ДАК «Національна мережа аукціонних центрів» (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ТОВ «Агропромислова група»та ЗАТ «Енергополіс») в задоволенні позовних вимог відмовлено.

08 грудня 2005 року ДАК «Національна мережа аукціонних центрів» організовувало проведення аукціону з повторного продажу військового нерухомого майна. Згідно протоколу проведення аукціону № 1 від 08.12.2005р., підписаного ліцитатором, секретарем аукціону і представником МО України та затвердженого уповноваженими особами МО України і ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», лот № 1: нежитлова будівля № 1 (штаб) військового містечка № 62, розташованого в м. Чернігові по вул. О.Молодчого, 46, був знятий з продажу на аукціоні відповідно до листа т.в.о. Міністра оборони України від 07.12.2005р. № 220/4899.

Однак, як випливає із протоколу проведення аукціону № 1 від 08.12.2005р., для участі в ньому було зареєстровано, зокрема, ЗАТ „Еліта” під аукціонним номером 2 в особі уповноваженої особи Овчаренка І.М., що діяла на підставі довіреності від 18.11.2005р. № 9, виданої ЗАТ „Еліта”. Також, Відповідачем було сплачено платіжними дорученнями від 18.11.2005р. № № 666, 667 реєстраційний внесок та заставу для участі в аукціоні.

Згодом, аукціон з повторного продажу військового нерухомого майна був проведений ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»26 січня 2006 року.

За результатами цього аукціону (протокол від 26.01.2006р. № 1) та на підставі договору купівлі –продажу від 07.02.2006р., укладеного між ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»та Позивачем, останній набув право власності на об’єкт нерухомого майна: будівлю літ. «А-7», загальною площею 4597,0 м2, яка розташована в місті Чернігові по вул.. О.Молодчого, 46.

Повноваження ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»на укладення даного договору та реалізацію майна ґрунтувалися, зокрема, на договорі комісії на реалізацію нерухомого військового майна від 11.08.2005р. № 258/18-23, укладеного з МО України.

Договір купівлі –продажу від 07.02.2006р. в цей же день було посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко О.С. (реєстровий номер 201) та здійснено його державну реєстрацію в Державному реєстрі правочинів за № 1137144.

Право власності Позивача на нерухоме майно 09.02.2006р. було зареєстровано Чернігівським МБТІ.

Як вбачається із рішення господарського суду Чернігівської області від 11.07.2006р. по справі № 9/113 (12/148) за позовом ЗАТ „Еліта” до ЗАТ „Енергополіс” та ТОВ «Агропромислова група», яке набрало законної сили, 14.02.2006р. між ЗАТ „Енергополіс” та ТОВ «Агропромислова група»був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу (реєстровий номер 283).

Згідно умов даного договору, ТОВ «Агропромислова група»передало у власність ЗАТ „Енергополіс” об’єкт нерухомого майна: будівлю літ. «А-7», загальною площею 4597,0 м2, яка розташована в місті Чернігові по вул.. О.Молодчого, 46. Зазначений договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 1147192.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.05.2006р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2008р., по справі № 40/222 за позовом ЗАТ „Еліта” до МО України та ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»(третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ТОВ «Агропромислова група») про визнання дійсним аукціону та визнання недійсним повторного аукціону позовні вимоги задоволені частково –визнано недійсним аукціон від 26.01.2006р. з повторного продажу нежитлової будівлі, що заходиться за адресою: м. Чернігів, вул. О.Молодчого, 46 –будівля № 1 (штаб), військове містечко № 62, за результатами якого переможцем аукціону визнано ТОВ «Агропромислова група».

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.09.2007р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2007р., по справі № 40/116-45/230 відмовлено у задоволенні позовних вимог МО України до ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»(третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ЗАТ „Еліта”) про визнання недійсними результатів аукціону з продажу нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. О.Молодчого, 46 –будівля № 1 (штаб), військове містечко № 62, який відбувся 30.09.2005р., та позовних вимог ТОВ «Агропромислова група»до ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»і ЗАТ „Еліта” про визнання результату аукціону у вигляді протоколу № 1 від 30.09.2005р. недійсним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.10.2008р. по справі № 14/80, яке на момент прийняття рішення по даній справі не набрало законної сили, за позовом ЗАТ „Еліта” до МО України, ТОВ «Агропромислова група»та ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»визнано недійсним договір купівлі –продажу будівлі, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. О.Молодчого, 46, посвідчений приватним нотаріусом Ющенко О.С. Чернігівського міського нотаріального округу, реєстр. № 201, укладений між МО України, від імені та в інтересах якого виступала ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», та ТОВ «Агропромислова група».

Приймаючи рішення по справі, суд виходить з наступного:

згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Пунктом 1 Положення про порядок продажу на аукціоні, за конкурсом основних засобів, що є державною власністю, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 22.09.2000р. № 1976, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2000р. за № 692/4913, яке було чинним на момент проведення аукціону від 30.09.2005р. (надалі – Положення), визначено, що аукціон –це спосіб продажу майна, за яким його власником стає покупець, що в ході торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до п. 18 Положення, під час аукціону ведеться протокол, до якого заносяться початкова ціна продажу об'єкта, пропозиції учасників аукціону, відомості про учасників аукціону, результат торгів (ціна продажу, відомості про фізичну або юридичну особу, яка одержала право на придбання об'єкта). Протокол підписується ліцитатором та покупцем (його представником), який одержав право на придбання об'єкта.

При цьому, п. п. 29, 31 Положення вказували на те, що право власності у покупця майна за договором виникає з моменту передачі об'єкта продажу, якщо інше не передбачено законом або договором купівлі-продажу, та підтверджується договором купівлі-продажу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що аукціон з продажу військового нерухомого майна є правочином. За своїм змістом аукціон спрямований на виникнення відповідного правовідношення за яким між сторонами аукціону встановлюється цивільно-правове зобов’язання протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір купівлі-продажу нерухомого майна) на умовах, визначених аукціоном.

Такий основний договір, у відповідності з ст. 657 Цивільного кодексу України, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Сам же аукціон відноситься до попередніх договорів, правовий режим яких визначається ст. 182 Господарського кодексу України та ст 635 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 182 Господарського кодексу України, за попереднім договором суб'єкт господарювання зобов'язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором.

Попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору. До укладення попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів.

У разі якщо сторона, яка уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони, ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати укладення такого договору в судовому порядку.

Зобов'язання укласти основний договір, передбачене попереднім договором, припиняється, якщо до закінчення строку, в який сторони мають укласти основний договір, одна із сторін не надішле проект такого договору другій стороні.

Відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 635 Цивільного кодексу України також встановлено, що законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Виходячи зі змісту п. п. 18, 31 Положення, граничний строк укладання основного договору купівлі-продажу нерухомого майна становить 13 днів з моменту завершення аукціону, який вираховується як 3 дні на затвердження протоколу аукціону (абз. 3 п. 18 Положення) та додатково 10 днів на укладання основного договору (абз. 2 п. 31 Положення). Таким чином, граничною датою звернення з пропозицією укласти договір купівлі-продажу було 15.10.2005р. (з урахуванням правил обчислення строків, визначених ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Проте, за результатами аукціону від 30.09.2005р. ні ЗАТ «Еліта», ні ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», ні МО України в межах визначеного строку з пропозицією укласти договір купівлі-продажу не зверталися і основний договір купівлі-продажу, відповідно, не укладався.

До такого ж висновку прийшов Київський апеляційний господарський суд під час перегляду в апеляційному порядку рішень господарського суду міста Києва від 16.05.2006р. по справі № 40/222 (постанова від 10.07.2008р.) та від 17.07.2008р. по справі № 6/887 (постанова від 18.09.2008р.).

При цьому пропуск строку звернення ЗАТ „Еліта” з пропозицією укладення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна було однією з підстав для відмови у задоволенні його позовних вимог до МО України про зобов’язання укласти договір купівлі-продажу військового нерухомого майна як з переможцем аукціону, проведеного 30.09.2005р. (арк. 4 постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2008р. по справі № 6/887).

З огляду на приписи статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України „Про міжнародні договори України” і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції” Україна повністю визнає на своїй території дію приписів даної Конвенції щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Водночас статтею 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, параграф 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, параграфи 42 та 60, від 22.11.2007).

Враховуючи, що постанови Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2008р. по справі № 40/222 та від 18.09.2008р. по справі № 6/887, за правилами ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, набрали законної сили з дня їх прийняття, судом при винесенні рішення по даній справі беруться до уваги висновки апеляційного суду, вміщені у вищевказаних судових рішеннях, щодо пропуску строку звернення ЗАТ „Еліта” з пропозицією укладення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що Відповідач здійснював дії щодо реєстрації в якості учасника аукціону з повторного продажу військового нерухомого майна, проведення якого ДАК «Національна мережа аукціонних центрів»організовувало 08.12.2005р.

Таким чином, сама поведінка Відповідача свідчить про визнання обставин припинення зобов’язання, що раніш ґрунтувалося на аукціоні від 30.09.2005р.

Заперечення Відповідача про те, що аукціон не являється попереднім договором, зокрема, у зв’язку з невідповідністю форми попереднього договору, формі, встановленій для основного договору, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Як вже було зазначено, приписом ст. 657 Цивільного кодексу України встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації

Відповідно до положень ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

В даному випадку, документом, який фіксує зміст попереднього договору, являється протокол проведення аукціону, оскільки в ньому містяться умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору: початкова ціна продажу об'єкта, пропозиції учасників аукціону, відомості про учасників аукціону, результат торгів (ціна продажу, відомості про фізичну або юридичну особу, яка одержала право на придбання об'єкта). Протокол підписується уповноваженими особами покупця та продавця або особи, уповноваженої на реалізацію майна.

У відповідності з ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об’єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов’язки.

Отже, майнове право вимагати укласти договір купівлі-продажу вважається майном, що набувається переможцем аукціону за його результатом. За наявності спору, встановлення юридичного факту відсутності у володінні господарюючого суб’єкта такого майна, перебуває в компетенції суду, оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб’єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів шляхом визнання як наявності, так і відсутності прав.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.12.2004р. № 18-рп/2004 по справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) вказав, що поняття „охоронюваний законом інтерес”, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям „права”, треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Позивач за результатами аукціону з повторного продажу військового нерухомого майна від 26.01.2006р. та на підставі договору купівлі –продажу від 07.02.2006р., набув право власності на той же об’єкт нерухомого майна, право на придбання якого отримав і Відповідач за результатами аукціону з продажу військового нерухомого майна від 30.09.2005р.

Зважаючи на пропуск Відповідачем строку, встановленого для реалізації права на придбання спірного майна, Позивач правомірно звернувся до суду за захистом свого охоронюваного законом інтересу, що полягає у прагненні користуватися певними матеріальними благами отриманими ним як в результаті набуття права власності на об’єкт нерухомості, так і в результаті його відчуження іншій особі.

За таких обставин позовні вимоги являються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 20, 182 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 190, 202, 207, 635, 657 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати відсутність права закритого акціонерного товариства „Еліта” (код 00310120) вимагати за результатом аукціону, що відбувся 30.09.2005р., укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі № 1 (штаб) військового містечка № 62, розташованого в м. Чернігові по вул. О.Молодчого, 46.

Стягнути з закритого акціонерного товариства „Еліта”, смт. Сосниця, вул. Освіти, 10 (відомості про розрахункові рахунки відсутні, код 00310120) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова група», м. Київ, вул. Туровська, 31, офіс 2 (р/р 6001 у філії ВАТ „КБ „Надра”, Чернігівське РУ, МФО 353627, код 32251264) 85 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя (підпис) А.С.Сидоренко

Рішення підписано 03 листопада 2008 року.

Суддя (підпис) А.С.Сидоренко