ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2008 р.

№ 26/28

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова О.В. –головуючого

Полянського А.Г.

Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

не з’явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

Вайнберг Е.В. –дов. від 30.07.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

на рішення

господарського суду Донецької області

від

24.04.2008 року

у справі

№ 26/28 господарського суду Донецької області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

до

Закритого акціонерного товариства "Єнакіївський коксохімпром"

про

стягнення 3 652, 33 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2008 року Відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Закритого акціонерного товариства "Єнакіївський коксохімпром" про стягнення з відповідача на користь позивача суми вартості вагової недостачі коксової продукції у розмірі 3 652, 33 грн., в тому числі залізничний тариф 142, 06 грн. та ПДВ 20% у розмірі 608, 72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності з умовами договору № 685/4592 від 20.12.2004 року відповідач здійснив поставку позивачу коксової продукції з недостачою по вазі у 10 вагонах, яка становила 8, 744 т. Оскільки вказана вище недостача підтверджена належними документами, позивач керуючись статтями 525, 526, 618, 670 Цивільного кодексу України, статтею 265 Господарського кодексу України просить стягнути її вартість в судовому порядку.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.04.2008 року (суддя: Донець О.Є.), по справі № 26/28 господарського суду Донецької області у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Закритого акціонерного товариства "Єнакіївський коксохімпром" відмовлено повністю.

Мотивуючи судове рішення, господарський суд з посиланням на статтю 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає про те, що позивачем у повному обсязі документально не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, документально обґрунтовані підстави для покладення відповідальності на відповідача відсутні, та, як наслідок, є недоведеним факт спричинення позивачеві збитків у вигляді нестачі продукції у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором.

Не погоджуючиcь з рішенням, Відкрите акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 24.04.2008 року по справі № 26/28 господарського суду Донецької області, в якій просить рішення у справі скасувати, прийняти рішення, яким позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" задовольнити в повному обсязі, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, Правил приймання коксу кам'яновугільного за ДСТУ 322-12-2-94. Зокрема, заявник зазначає про те, що господарський суд не надав правильної правової всебічної оцінки доказам, поданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, чим порушив норми процесуального права, а також неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідач відзив на касаційну скаргу не надав, представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення касаційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено господарським судом, 20.12.2004 року між Закритим акціонерним товариством „Єнакіївський коксохімпром” (Постачальник) та Відкритим акціонерним товариством „Нікопольський завод феросплавів” (Покупець), був укладений договір № 685/4592, відповідно до умов якого Постачальник зобов’язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити коксову продукцію, асортимент, ціна та кількість якої вказані у специфікаціях, які оформлені у вигляді додатку до договору, та є невід’ємною його частиною.

Умовами договору передбачено, що товар по договору поставляється на умовах „F.C.A., станція Єнакієве Донецької залізниці відповідно до базисних умов поставки ИНКОТЕРМС, в редакції 2000 року.”. Товар поставляється партіями. Строк поставки обумовлений у додатковій угоді. Разом із товаром Постачальник передає Покупцю документи: товарно-транспортні документи; сертифікат якості виробника або інші документи, які підтверджують якість товару.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що прийомка товару за кількістю здійснюється у відповідності із Інструкцією „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю”, яка затверджена постановою Держарбітражу № П-6 від 15.06.1965 року із додатками та змінами від 14.11.1974 року, і за якістю –Інструкцією „Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю”, яка затверджена постановою Держарбітражу № П-7 від 25.04.1966 року із змінами та доповненнями від 14.11.1974 року та сертифікатом якості заводу виробника. У випадку виявлення неякісності або нестачі товару виклик представника Постачальника обов’язковий.

Кожний вагон перед подачею під навантаження перевішується на вагонних вагах та у накладній проставляється маса тари відповідно показників вагів (пункт 6.2 договору).

Судом також встановлено, що 31.07.2005 року відповідно до залізничних накладних №№ 52408882, 52408925, 52408951, 52408952, 52408953, 52408954, 52408955, 52408880, 52408881, на адресу позивача надійшла коксова продукція, вантажовідправником якої є відповідач.

В акті про приймання продукції по кількості № 3820/1 від 31.07.2005 року у висновку комісії зазначено про необхідність виклику на спільну прийомку вантажу представника вантажовідправника. Вантаж виданий залізницею о 17 год. 30 хв. 31.07.2005 року на станції Нікополь без перевантаження, перевантаження розпочато о 22 год. 52 хв. 31.07.2005 року.

Акт про приймання продукції по кількості від 01.08.2005 року, який складений із запереченнями відправника про те, що різниця переваження, втрата утворилась за шляхом слідування, а вагони мають висоту шапки навантаження на рівні бортів, містить висновок про неправильність визначення ваги вантажу відправником.

Пунктом 14 Інструкції П-6 встановлюється порядок перевірки ваги нетто, згідно якого, при неможливості переваження продукції без тари, визначення ваги нетто здійснюється шляхом перевірки ваги брутто в момент отримання продукції і ваги тари після звільнення її з-під продукції. Результати перевірки оформляються актами. Визначення ваги нетто шляхом відрахування ваги тари із ваги брутто за даними, зазначеними в транспортних документах, без перевірки фактичної ваги брутто і ваги тари не дозволяється.

Як встановлено судом, позивачем не здійснено переваження тари вагону для визначення ваги нетто, тобто, з акта приймання продукції не вбачається, що позивач визначив вагу вантажу зазначеним в Інструкції способом.

Посилання позивача на ДСТУ 322-12-2-94, яким встановлений порядок визначення маси нетто по різниці маси навантаженої групи вагонів (брутто) і маси порожніх вагонів (тари), зазначеній на їх трафаретах, та за яким допускається використовувати для визначення маси при надходженні партії коксу масову долю загальної вологи, визначену у постачальника і вказану в сертифікаті якості, судом правомірно не було прийнято до уваги, з огляду на наступні приписи законодавства.

Пунктом 4.3 ДСТУ 322-12-2-94 “Кокс кам’яновугільний, пековий і термоантрацит. Правила приймання” передбачено, що відбір проб коксу у споживача повинен здійснюватись за ДСТУ 23083 в момент розвантаження коксу з вагонів. Показник масової долі загальної вологи, що встановлений споживачем, використовують для визначення сухої маси при надходженні партії коксу.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що у випадку виявлення нестачі продукції, позивач повинен був здійснити контрольну перевірку масової долі загальної вологи коксової продукції, розрахувати масу сухої речовини або надати обґрунтований розрахунок нестачі продукції згідно з актом приймання продукції за кількістю, однак, доказів проведення такої перевірки, а також належного розрахунку нестачі кожної партії спірної продукції позивачем не надано.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення у даній справі не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення у справі прийнято у відповідності з нормами права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 24.04.2008 року по справі № 26/28 залишити без змін.

Головуючий О. Муравйов

Судді А. Полянський

Г. Фролова