РІШЕННЯ

"22"
липня 2008 р.

Справа №
4/72-1570

Господарський суд Тернопільської області

у
складі   судді Бурди Н.М.

Розглянув
справу

за позовом Монастириського районного споживчого
товариства, вул. Січових Стрільців, 42, м. Монастириська, Тернопільської
області.

до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості в сумі 44 194грн.
00коп.

За участю
представників сторін:

позивача: представник Помазанська С.І., довіреність №7/243-1
від 01.04.08р.

відповідача: не з'явився.

Суть справи:

В розпочатому
судовому засіданні представнику позивача роз'яснено його процесуальні права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального
кодексу України.

Монастириське
районне споживче товариство, вул. Січових Стрільців, 42, м. Монастириська,
Тернопільської області звернулося до господарського суду Тернопільської області
з позовною заявою до відповідача -Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1,АДРЕСА_1про стягнення заборгованості в сумі 44 194грн.
00коп.

06.05.2008р.
відповідач подав суду відзив на позовну заяву №б/н від 23.04.2008р., в якому
проти позову заперечив, посилаючись на те, що вимоги позивача є
необґрунтованими та безпідставними, оскільки за період оренди відповідачем
сплачено всю орендну плату у відповідності п.4.8.8. договору: 50% в грошовій
формі та 50% у формі зарахування вартості проведеного ремонту.

Ухвалами від
06.05.2008р. та від 13.05.2008р. розгляд справи відкладався для надання
можливості відповідачу прийняти участь у розгляді справи та подати докази в
обґрунтування викладених у відзиві обставин.

В судове
засідання, яке відбулося 22.07.2008р., відповідач витребуваних доказів не
подав, повноважного представника не направив, хоча про час і місце слухання
справи був повідомлений належним чином ухвалою про відкладення розгляду справи
від 13.05.2008р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового
відправлення №1768892, вручене представнику відповідача 26.05.2008р.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Технічна
фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України
не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача.

Спір розглянуто
у відповідності до ст. 75 ГПК України по наявних у справі матеріалах.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача,
господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до
ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки;

- 20 травня
2005р. між Монастириським районним споживчим товариством (Орендодавець) та
Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1(Орендар) укладено
договір оренди майна №б/н, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а
Орендар прийняв в строкове платне користування майно (основні засоби) -торговий
комплекс «Прикарпаття», що знаходиться за АДРЕСА_2для проведення торгової,
виробничої діяльності та здійснення громадського харчування;

- фактична
передача в оренду основних засобів проведена згідно акту приймання-передачі від
01.06.2005р.;

- орендну
плату, обумовлену п. 3.1 договору, в розмірі 2900грн. в місяць, орендар
зобов'язався вносити не пізніше 10 числа біжучого місяця (п. 4.1.2. договору),
починаючи з 01.06.2005р.;

- термін дії
договору оренди визначений сторонами до 01.06.2008р. (п.6.1 договору) і
припиняється закінченням строку його дії (п.6.4).

Матеріали
справи свідчать, що між сторонами у справі виникли зобов'язання за договором
найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України
наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування
за плату на певний строк.

Відповідно до
ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу
України, зобов'язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених
ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, і в
установлений строк.

Як випливає з
матеріалів справи, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1.
свого обов'язку по Договору №б/н від 20.05.2005р. щодо своєчасного і повного
внесення орендної плати за користування основними засобами, належним чином не
виконав, допустивши станом на 11.04.2008р. (час звернення до суду) перед
Монастириським РайСТ заборгованість в розмірі 39160грн. 00коп., що
підтверджується бухгалтерським розрахунком боргу до позову.

Відповідно до
ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, за порушення терміну перерахування
коштів, орендар повинен нести відповідальність, передбачену п.5.1.2. Договору
№б/н від 20.05.2005р., у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожен день прострочення, що згідно з розрахунком позивача за
період з квітня 2007р. по березень 2008р. становить 5034грн. 00коп.

Приймаючи до
уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а
господарським судом не здобуто жодних доказів, які б свідчили про погашення
заборгованості по орендній платі, чи обґрунтованих заперечень з приводу
заявленого позову, а тому позовні вимоги про стягнення з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,АДРЕСА_139160грн. 00коп.
заборгованості по орендній платі та 5034грн. 00коп. пені, підлягають до
задоволення як такі, що доведені позивачем у відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК
України належними і допустимими доказами.

Твердження
відповідача, викладені ним у відзиві на позов №б/н, від 23.04.2008р., про те,
що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки за період
оренди відповідачем сплачено всю орендну плату у відповідності п.4.8.8.
договору: 50% в грошовій формі та 50% у формі зарахування вартості проведеного
ремонту, господарським судом до уваги не беруться, як такі, що не підтверджені
належними і допустимими доказами.

Державне мито
та інші судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України та Декрету Кабінету Міністрів
„Про державне мито”, покладаються на відповідача.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.   Позов задовольнити.

2.  Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1 :

- на користь
Монастириського районного споживчого товариства, вул. Січових Стрільців, 42, м.
Монастириська, Тернопільської області, ідент. код 01767318 -39160 (тридцять
дев'ять тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп. боргу, 5034 (п'ять тисяч тридцять
чотири) грн. 00коп. пені, 441 (чотириста сорок одну) грн. 94 коп. в повернення
сплаченого державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Наказ видати
після вступу рішення у законну силу.

На рішення
господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати
апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня
підписання рішення "07" серпня 2008 року через місцевий
господарський суд.

Суддя
Н.М. Бурда