ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2008 р.

Справа № 13/2917

За позовом відкритого акціонерного товариства „Управління

будівництва Хмельницької атомної електростанції”

м. Нетішин

до приватного підприємства „Ірена –Плюс” м. Хмельницький

про заборону вчинення дій щодо зловживання процесуальними правами                      боржника у справі господарського суду Хмельницької області №                               13/2-Б та № 13/363-Б-НВО-13/2-Б щодо необгрунтованого подання

апеляційних та касаційних скарг на ухвали які згідно чинного

процесуального законодавства не підлягають оскарженню

Суддя Матущак О.І.

Позивач у позові просить господарський суд прийняти рішення, яким зобов’язати відповідача припинити зловживання своїми правами щодо апеляційного та касаційного оскарження ухвал господарського суду Хмельницької області по справах № 13/2-Б та 13/363-Б-НВО-13/2-Б які не підлягають оскарженню і у яких відповідач виступає боржником а позивач ініціюючим процес кредитором.

Представник позивача у попередньому судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог у повному об’ємі а також додав, що у зв'язку із необгрунтованим оскарженням ухвал господарського суду у вказаних вище справах про банкрутство, позивач як ініціюючий кредитор позбавлений можливості отримати у встановленому законодавством порядку та строк належні йому грошові суми, тобто внаслідок зловживання правами відповідача. В додатковому письмовому обґрунтуванні позивачем зроблено посилання на ст. 106 та ст. 111-13 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких, ухвали господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному та касаційному порядках у випадках, передбачених ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а оскільки вказаними нормативними документами не передбачено випадку оскарження ухвал господарського суду про призначення чи відкладення судового засідання, відповідач зловживає процесуальними правами сторони судового процесу і відповідно його необхідно зобов’язати припинити подання апеляційних та касаційних скарг у названих вище справах про визнання його банкрутом. Також, оскільки чинним законодавством не передбачено конкретної заборони щодо подання апеляційних та касаційних скарг на процесуальні документи господарського суду, позивач просить застосувати аналогію процесуального закону, тобто ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено вичерпний на думку позивача перелік ухвал суду, на які можуть бути подані скарги до вищих судових інстанцій.

Відповідач відзиву на позов не подав, його представник в жодне судове засідання не з'явився.

Розглядом матеріалів справи в сукупності із доводами позивача, господарським судом встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду від 10.12.2002 р. за заявою ініціюючого кредитора ВАТ „Управління будівництва Хмельницької АЕС” порушено провадження у справі № 13/2-Б про визнання банкрутом приватного підприємства “Ірена–Плюс” м. Хмельницький, а ухвалою 02.12.2004 р.

У зв’язку із апеляційним та касаційним оскарженням вказаної вище ухвали, оголошення про порушення справи про банкрутство опубліковано в газеті "Голос України” № 244 від 23.12.2003 р.

Ухвалою від 11.03.2004 р. затверджено реєстр грошових вимог кредиторів, із загальною сумою 2 821 583,91 грн., а ухвалою від 23.07.2004 р. затверджено мирову угоду на умовах прощення (списання) усієї заборгованості перед кредиторами та припинено провадження у справі про банкрутство боржника.

Ухвалою суду від 04.04.2007 р. заяву кредитора –ВАТ “Управління будівництва Хмельницької АЕС” м. Нетішин задоволено, ухвалу господарського суду у справі №13/2-Б від 23.07.2004 р. про затвердження мирової угоди між боржником і кредиторами скасовано за нововиявленими обставинами, відновлено провадження у справі про банкрутство боржника, процедуру розпорядження майном, дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, а також зобов’язано розпорядника майном скликати комітет кредиторів, яким необхідно прийняти рішення щодо подальших судових процедур у справі про банкрутство боржника.

19.04.2007р. боржником - ПП „Ірена-Плюс” м. Хмельницький на вказану ухвалу суду від 04.04.2007р. було подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного господарського суду.

18.06.2007 р. апеляційним судом прийнято постанову, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу суду від 04.04.2007 р. залишено без змін, а справу повернуто до господарського суду області для подальшого розгляду по суті.

30.08.2007 р. боржником на вищевказану постанову подано касаційну скаргу до Вищого господарського суду України, який ухвалою від 08.10.2007 р. відмовив у порушенні касаційного провадження, а справу повернув для подальшого розгляду до господарського суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду від 19.11.2007 р. призначено судове засідання щодо відкриття подальших процедур у справі про банкрутство боржника, а ухвалою суду від 07.12.2007 р. розгляд справи відкладено, а також продовжено процедуру розпорядження майном у даній справі та повноваження розпорядника майна боржника –арбітражного керуючого Шишкіна С.В. до 31.12.2007р.

10.01.2008 р. боржником на вищевказану ухвалу господарського суду подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного господарського суду, який ухвалою від 21.01.2008 р. відмовив у прийнятті апеляційної скарги, а справу повернув для подальшого розгляду.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2008 р. призначено судове засідання щодо відкриття подальших процедур у справі про банкрутство боржника.

19.02.2008 р. боржником на ухвалу Житомирського апеляційного господарського суду від 21.01.2008 р. подано касаційну скаргу до Вищого господарського суду, який ухвалою від 07.03.2008р. відмовив у порушенні касаційного провадження, а справу повернув для подальшого розгляду до господарського суду Хмельницької області.

Ухвалою господарського суду від 04.04.2008 р. призначено судове засідання щодо відкриття подальших процедур у справі про банкрутство боржника на 23.04.2008 р.,

проте такий розгляд не відбувся у зв’язку із поданням боржником апеляційної скарги до Житомирського апеляційного господарського суду, який ухвалою від 21.04.2008 р. відмовив у порушенні апеляційного провадження.

Крім зазначеного вище, в адресу господарського суду 03.12.2007 р. від ініціюючого кредитора - ВАТ “Управління будівництва Хмельницької АЕС” м. Нетішин надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду від 11.03.2004 р. про затвердження реєстру вимог кредиторів, із клопотанням про її зміну шляхом виключення з реєстру кредиторів –ТзОВ „СК Парус”та ТзОВ „Укрспецвибухбуд”, правонаступника ТзОВ „ТД Вежа”.

Після апеляційного та касаційного оскарження ухвал господарського суду про призначення до розгляду вказаної вище заяви від 07.12.2007 р., 02.04.2008 р., 24.06.2008 р. та 20.08.2008 р., які залишено без змін, скарги боржника без задоволення, справа поверталася для подальшого розгляду до господарського суду Хмельницької області, проте станом на дату прийняття даного рішення як і основна справа про банкрутство №13/2-Б не розглянута по суту у зв’язку із поданням ПП „Ірена –Плюс” апеляційних та касаційних скарг.

У відповідності до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, п підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статею 16 Цивільного кодексу України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Якщо ж вважати що поданий позивачем позов спрямований на припинення дії, яка порушує його право, то необхідною умовою реалізації такого способу, є існування конкретної правова норма, яку своїми діями відповідач шляхом подання апеляційних та касаційних прав порушує.

У зв’язку із цим, господарським судом ухвалою від 19.08.2008 р. було зобов’язано позивача подати додаткове письмове обґрунтування порушення відповідачем конкретних правових норм, які порушують право позивача.

На виконання вказаної ухвали, позивачем у додатковому письмовому обґрунтуванні запропоновано суду застосувати аналогію процесуального законодавства.

Проте, у відповідності до загальних принципів теорії права, аналогія права та законну може бути застосована судом лише щодо норм матеріального права чи закону, проте аналогія процесуальних норм права або закону не допускається і суперечить ст. 19 Конституції України. Разом з тим, статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України не передбачено заборони щодо подання апеляційних чи касаційних скарг, а передбачено перелік процесуальних документів на які можуть бути подані такі скарги.

Підсумовуючи в цілому позовні вимоги, господарський суд приходить до висновку, що позивачем у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено існування тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на викладене вище, господарський суд приходить до висновку про відхилення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 33, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                      О.І. Матущак