ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 44/174

01.10.08

За позовом Орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго”

До          Приватного підприємства “Промметалресурс”

про          стягнення 44 883,06 грн.

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

від позивача           Кривошеєв О.Г. - представник

від відповідача не з’явився

Рішення прийняте 01.10.2008 р., оскільки в судовому засіданні 27.08.2008р. розгляд справи відкладався у відповідності до п. 1 ст. 77 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Орендне підприємство “Кримтеплокомуненерго” (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства “Промметалресурс” (відповідач) 44 883,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2008 року порушено провадження у справі № 44/174 та призначено розгляд справи на 27.08.2008 року.

В судовому засіданні 27.08.2008р. розгляд справи відкладався у відповідності до п. 1 ст. 77 ГПК України на 01.10.2008р.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Враховуючи те, що нез’явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2006р. між Приватним підприємством «Промметалресурс»(продавцем) та Орендним підприємством «Кримтеплокомуненерго»(покупцем) був укладений договір купівлі-продажу № 16 (надалі –договір), за умовами якого продавець зобов’язався передати належний йому товар у власність покупцю, а покупець зобов’язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

Згідно п.4.4 договору покупець здійснює оплату на умовах передоплати 50% на розрахунковий рахунок продавця.

Позивач, відповідно до п. 4.4. договору здійснив передоплату за товар у розмірі 124 920,00 грн.

Відповідач виконав свої зобов’язання за договором та поставив позивачу товар на суму 105 034,11 грн., що підтверджується накладною № 4 від 12.07.2007 р.

Таким чином, позивачем було зайво перераховано відповідачу 19 885, 89 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено відповідачеві лист від 10.12.2007 р. за вих.№20-3/3764, відповідь на який позивач не отримав.

Таким чином, станом на день розгляду справи відповідач не повернув позивачеві зайво сплачені грошові кошти в сумі 19 885, 89 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 19 885, 89 грн. зайво перерахованих грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми зайво сплачених 19 885, 89 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача 547, 54 грн. - 3 % річних та 5 289, 65 грн. збитків від інфляції.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 547, 54 грн. - 3 % річних та 5 289, 65 грн. збитків від інфляції безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки виходячи з договірних зобов’язань, встановлених договором № 16 від 16.11.2006р., виконання грошових зобов’язань було покладено на позивача, а відповідач згідно договору взяв на себе обов’язок передати належний товар покупцеві (п.1.1 договору), що ним і було зроблено, а тому порушень умов договору з його сторони не відбулося.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 6 600 грн. штрафу, встановленого п. 6.5 договору та 12 500 грн. штрафу, передбаченого п. 6.7 договору.

Згідно з п. 6.5. договору за порушення строків передачі товару продавець сплачує штраф у розмірі 20 грн. за кожний день прострочення передачі. Згідно зробленого позивачем розрахунку, стягненню підлягає 6 600 грн.

Разом з тим, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 6 600 грн. штрафу, передбачених п. 6.5 договору не підлягають задоволенню, оскільки останнім не було порушено строк передачі товару.

Згідно п. 6.7 договору за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов’язань, що випливають з цього договору вина сторона несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 5 % від ціни товару, зазначеної в п.4.2 договору.

З огляду на викладене, суд відмовляє позивачу в частині стягнення з відповідача 12 500,00 грн. штрафу, нарахованого згідно п. 6.7 договору, оскільки згідно п.1.1 договору продавець зобов’язався передати належний йому товар у власність покупцеві, а у відповідності до п.6.7 договору штраф нараховується у випадку односторонньої необґрунтованої відмови від виконання своїх зобов’язань.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, відповідач виконав належним чином взяті на себе за договором зобов’язання та поставив позивачу товар, передбачений договором.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Зважаючи на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково в сумі стягнення з відповідача 19 885, 89 грн. зайво сплачених грошових коштів. В іншій частині позову суд відмовляє.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у сумі 198, 86 грн. та витрати позивача на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 52,34 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610 - 612, 626, 629, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 230, 232 ГК України, ст.ст. 1, 32, 33, 44, 47, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Промметалресурс»(02125, м. Київ, бул. Перова, буд 14, кім. 90, ) на користь орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго»(95026, АРК, м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3а, ) 19 885 (дев’ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят п’ять) грн. 89 коп. зайво сплачених грошових коштів, 198 (сто дев’яносто) грн. 86 коп. держмита та 52 (п’ятдесят дві) грн. 34 коп. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя П.П.Чеберяк

Дата підписання повного тексту рішення: 13.09.2008 року