ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2008 Справа № 14/428-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Бєлій Є.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна", м. Харків,

до Сільськогосподарського племінного птахівничого Закритого акціонерного товариства "Чорнобаївське", с. Чорнобаївка, Білозерського району Херсонської області,

про стягнення 12 601 грн. 72 коп.,

за участю представників

позивача: на засідання суду не прибув,

відповідача: Мачнєва М.І., представник, дов. № 878 від 07.07.08 р.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 7440грн.00коп. основного боргу, 28грн.12коп. з урахуванням 3% річних, 1711грн.20коп. збитків завданих внаслідок витрат на додаткову перевізну плату, 3422грн.40коп. пені, відповідно до умов договору перевезення вантажів від 18.04.2008 року № 18/04.

Представник позивача повідомленого про час і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив.

Представник відповідача в ході судового засідання заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на сплату основного боргу 18.09.08 р. (до звернення позивача з позовом –19.09.08 р.). Також відповідач посилається на порушення позивачем своїх зобов'язань, передбачених п. 4.2. Договору перевезення № 18/04 від 18.04.08 р., за яким оплата за перевезення вантажів здійснюється Замовником на протязі 15 календарних днів після надання Перевізником рахунку, відмічених ТТН, акта виконаних робіт та податкової накладної. Позивачем фактично було направлено відповідачу лише рахунок та акт виконаних робіт, що призвело до затримки платежу.

За згодою представника відповідача судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

18.04.2008р. між СПП ЗАТ «Чорнобаївське»(Замовник) та ТОВ "Міранна (Перевізник) було укладено договір на перевезення вантажів № 18/04 (надалі Договір).

Предметом зазначеного Договору є регламентовані взаємовідносини між Замовником та Перевізником, що виникають при плануванні, розрахунках та здійсненні внутрішніх автомобільних перевезень вантажів Замовника.

Відповідно до п.п. 3.7., 3.9. Договору, Перевізник повинен доставити ввірений йому Замовником вантаж в пункт призначення за найкоротшим маршрутом і забезпечити зберігання вантажу з моменту його прийняття та до моменту видачі вантажоодержувачу. Замовник, згідно з п. 4.2. Договору зобов'язаний провести оплату послуг за перевезення вантажів на протязі 15 (п'ятнадцяти) календарних днів після надання Перевізником рахунку, товарно - транспортних накладних, акта виконаних робіт та податкової накладної.

11.06.2008 р. та 16.06.2008 р. Перевізником на виконання вимог вищевказаного Договору було здійснено перевезення вантажів СПП ЗАТ «Чорнобаївське»за маршрутами: с. Чорнобаївка –м. Лозоватка та с. Чорнобаївка - м. Івано - Франківськ.

Відповідачем представлено суду докази оплати суми основного боргу 18.09.08 р. Враховуючи, що позовну заяву позивачем здано на поштове відділення 19.09.08 р., про що свідчить поштовий штемпель на конверті, позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу не підлягають задоволенню.

Як стверджує позивач у позовній заяві, ним 26.06.2008 р. Замовнику було направлено товарно - транспортні накладні з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, податкові накладні, рахунок - фактуру № 0000671 від 23.06.2008р. на суму 1900,00грн., рахунок –фактуру № 0000674 від 23.06.2008 р. на суму 5450,00 грн., акти виконаних робіт до вищезгаданих рахунків. Вищевказані документи були отримані Замовником 01.07.2008 р., що підтверджується відповідним повідомленням про вручення простого поштового відправлення. До цього часу виставлений Перевізником рахунки не сплачені Замовником, при тому що акти виконаних робіт підписані та затверджені Замовником. Таким чином, загальний розмір основної суми боргу СПП ЗАТ «Чорнобаївське»перед позивачем, за надані але не оплачені послуги з перевезення вантажів, станом на 01.09.2008р., становив 7 440, 00грн.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 33 ГПК України, позивачем не представлено суду доказів направлення відповідачу (отримання відповідачем) відмічених ТТН та податкової накладної.

На аркушах справи 12-17 містяться лише докази направлення на адресу відповідача (отримання відповідачем) рахунків –фактур та актів виконаних робіт.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 4 статті 612 ЦК України передбачено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до положень статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання.

Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України (435-4) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України (435-4) боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України (435-4) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вказаних обставин, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення сум пені, процентів та збитків, оскільки прострочка виконання відповідачем грошового зобов'язання відбулась внаслідок прострочення кредитора (позивача по справі).

Заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову залишається судом без задоволення, оскільки позивачем не обґрунтовано в чому саме полягає можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1.           В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України (вступна, описова, мотивувальна і резолютивна частини).

Суддя Ю.В. Гридасов

Дата оформлення та підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України "06" листопада 2008 р.