СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.07.08

Справа № 9/587-07нр.

За позовом:                     Закритого акціонерного
товариства «Завод будівельних розчинів «Гарант», м. Суми

До відповідачів:            ОСОБА_1, м. Суми

ОСОБА_2, Сумський район

Треті особи без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

Закрите акціонерне товариство
«Приватбанк» в особі Сумської філії, м. Суми

приватний нотаріус Сумського міського
нотаріального округу Ануфрієв Андрій Олександрович, м. Суми

Треті особи без
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

ОСОБА_3, м. Суми

ОСОБА_4, м. Суми

ОСОБА_5, м. Суми

ОСОБА_6, м. Суми

ОСОБА_7, м. Суми

ОСОБА_8, м. Суми

ОСОБА_9, м. Суми

ОСОБА_10, м. Суми

ОСОБА_11, м. Суми

ОСОБА_12, м. Суми

ОСОБА_13, м. Суми

ОСОБА_14, м. Суми

ОСОБА_15, м. Суми

ОСОБА_16, м. Суми

ОСОБА_17, м. Суми

ОСОБА_18, м. Суми

ОСОБА_19, м. Суми

ОСОБА_20, м. Суми

ОСОБА_21, м. Суми

ОСОБА_22, м. Суми

ОСОБА_23, м. Суми

ОСОБА_24, м. Суми

ОСОБА_25, м. Суми

ОСОБА_26, м. Суми

ОСОБА_27, м. Суми

ОСОБА_28, Сумський район

ОСОБА_29, м. Суми

ОСОБА_30, м. Суми

ОСОБА_31, м. Суми

ОСОБА_32, м. Суми

Третя особа з
самостійними вимогами на предмет спору: ОСОБА_25, м. Суми

про визнання правочину
удаваним, визнання його недійсним

СУДДЯ          СОП'ЯНЕНКО О.Ю.

За участю секретаря судового
засідання Петен Я.Л.

пРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_36

Від відповідачів:
ОСОБА_33, ОСОБА_34

Від третіх осіб без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_35 (ЗАТ СФ
«Приватбанк»), не прибули.

Від третіх осіб  без самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: не прибули.

Від третьої особи з
самостійними вимогами на предмет спору: ОСОБА_25, ОСОБА_36

Суть спору: позивач з
урахуванням уточненої позовної заяви від 24.06.2008 р. просить визнати удаваним
та недійсним договір дарування 33 акцій номінальною вартістю 16 грн. 50 коп.
закритого акціонерного товариства «Завод будівельних розчинів «Гарант» від
01.08.2007 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_34

Обгрунтовуючи позовні
вимоги  зазначає, що в порушення ч. 3 ст.
81 ГК  України, відповідно до якої
акціонери закритого акціонерного товариства мають переважне право на придбання
акцій, що продаються іншими акціонерами товариства,  ОСОБА_34 набув у власність 01.08.2007 р. 33
акції шляхом укладення з акціонером ЗАТ ОСОБА_1 договору дарування, який згідно
з письмовими поясненнями ОСОБА_1 насправді приховував інший правочин - договір
купівлі-продажу акцій, так як за акції ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 гроші.

Відповідачі та треті
особи проти позову заперечили і в наданих суду відзивах зазначили, що
01.08.2007 р. був укладений та нотаріально посвідчений саме договір дарування
акцій ЗАТ, що не суперечить ст. 81 ГК України.

Ухвалою суду від
09.06.2008 р. за клопотанням позивача до участі у справі в якості третіх осіб
без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача були залучені
ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_4,
ОСОБА_24, ОСОБА_9, ОСОБА_26, ОСОБА_28, ОСОБА_7, ОСОБА_29, ОСОБА_30,ОСОБА_5,
ОСОБА_25, ОСОБА_10, ОСОБА_27, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_8

25.06.2008 р. ОСОБА_25
звернулася до суду із позовною заявою про визнання удаваним і частково
недійсним укладеного 01.08.2007 р. договору дарування  акцій ЗАТ «ЗБР «Гарант»  в кількості 33 штук номінальною вартістю 16
грн. 50 коп., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_34 ; переведення на неї прав
набувача акцій ЗАТ «ЗБР «Гарант». Ухвалою суду від 25.06.2008 р. ОСОБА_25 була
допущена до участі у справі в якості третьої особи з самостійними вимогами на
предмет спору.

ЗАТ «ЗБР «Гарант» у
відзиві позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору
вважає законними та обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Зазначає, що правлінням Товариства 20.06.2007 р. було затверджено Положення
«Про порядок реалізації акціонерами ЗАТ «ЗБР «Гарант» переважного права на
придбання акцій товариства, що продаються іншими його акціонерами», про яке
акціонери товариства інформувалися членами правління. Після затвердження
положення надійшли заяви від акціонерів з повідомленням про бажання придбати
акції товариства, заяв акціонерів про продаж акцій не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 проти
позову ОСОБА_25 заперечила, оскільки про існування Положення  про порядок реалізації акціонерами ЗАТ «ЗБР
«Гарант» переважного права на придбання акцій товариства її ніхто не повідомляв.

Треті особи без
самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_13.,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_32,
ОСОБА_30, ОСОБА_4 надали суду відзиви на позов третьої особи з самостійними
вимогами на предмет спору, в яких просять залишити позов ОСОБА_25 без
задоволення і зазначають, що станом на 25.06.2008 р. про існування Положення
«Про порядок реалізації акціонерами ЗАТ «ЗБР «Гарант» переважного права на
придбання акцій товариства, що продаються іншими його акціонерами» їм не було
відомо; повідомлень від голови правління, самого товариства та третіх осіб про
бажання придбати акції до них не надходило.

В судовому засіданні
30.07.2008 р. представник позивача заявив клопотання про виклик в судове
засідання для надання особистих пояснень ОСОБА_37 з приводу письмових пояснень
ОСОБА_1, що договір дарування насправді є договором купівлі-продажу акцій, так
як за акції ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 гроші.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення представників сторін по суті позовних вимог і
заперечень, думку сторін щодо заявленого клопотання, суд встановив:

Клопотання позивача про
виклик в судове засідання для надання особистих пояснень ОСОБА_37 не підлягає
задоволенню, оскільки ОСОБА_37 не був присутнім 01.08.2007 р. під час укладення
договору дарування. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 30 ГПК України в судовому
процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств,
установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі
пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. ОСОБА_37 не є
посадовою особою та іншим працівником підприємства, установи, організації тощо,
надані ним в судовому засіданні пояснення не можуть бути належним та допустимим
доказом по справі.

Закрите акціонерне
товариство «Завод будівельних розчинів «Гарант»
створено згідно з рішенням зборів від 16.11.1994 р. протокол № 1 шляхом
перетворення Сумського державного заводу будівельних розчинів «Гарант» в ЗАТ
««Завод будівельних розчинів «Гарант»  на
підставі приватизації державного майна підприємства. Статут ЗАТ (нова редакція)
затверджений загальними зборами учасників протокол № 2 від 15.05.2007 р. та
зареєстрований державним реєстратором
12.07.2007 р.

01.08.2007р. акціонер  ЗАТ «ЗБР «Гарант» - ОСОБА_1 за договором
дарування подарувала, а ОСОБА_34 прийняв у дар 33 акції  ЗАТ «ЗБР «Гарант» номінальною власністю 16
грн. 50 коп. Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Сумського
міського нотаріального округу ОСОБА_38

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач
- ЗАТ «Завод будівельних розчинів «Гарант» зазначає, що в порушення ч. 3 ст. 81
ГК  України, відповідно до якої акціонери
закритого акціонерного товариства мають переважне право на придбання акцій, що
продаються іншими акціонерами товариства, відповідач ОСОБА_1 - акціонер ЗАТ про
свій намір продати акції товариства не повідомила товариство. ОСОБА_34 набув у
власність 01.08.2007 р. 33 акції шляхом укладення з акціонером ЗАТ ОСОБА_1
договору дарування, який згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 насправді
приховував інший правочин - договір купівлі-продажу акцій, так як за акції
ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 гроші. Здійснивши продаж акцій товариства особі,
яка не була акціонером товариства, не повідомивши про намір продати акції ні
саме товариство, ні інших акціонерів, ОСОБА_1 порушила  як права інших акціонерів товариства, так і
права самого товариства, яке відповідно до ст. 32 Закону  України «Про господарські товариства» має
право викупити у акціонера оплачені ним акції для їх наступного перепродажу,
розповсюдження серед своїх працівників або анулювання. Оскільки зміст
правочину, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_34 суперечить вимогам законодавства
щодо переважного права всіх акціонерів ЗАТ на придбання акцій, що продаються
іншими акціонерами, укладений договір має бути визнаний недійсним.

Позовні вимоги ЗАТ «Завод будівельних
розчинів «Гарант» не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно
до ст. 1 ГПК  України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Позивач не надав суду
переконливих доказів, які б свідчили, що акціонери  ЗАТ «ЗБР «Гарант», переважне право яких на придбання
акцій товариства, на думку позивача, порушено укладанням договору дарування
акцій, уповноважили товариство на захист їх прав та інтересів у суді. Посилання
позивача на ст. 32 Закону  України «Про
господарські товариства» як на підставу для звернення до суду не може бути
прийняте до уваги, оскільки право акціонерного товариства викупити у акціонера
оплачені ним акції не є переважним правом на придбання акцій ЗАТ.

Таким чином, позивач - ЗАТ «ЗБР
«Гарант» не довів безпосереднє порушення його прав та інтересів укладенням
договору дарування акцій ЗАТ від 01.08.2007 р. , а тому суд відмовляє у
задоволенні позову у зв'язку з відсутністю права вимоги.

Третя особа з самостійним вимогами на
предмет спору - ОСОБА_25 вважає, що було порушено їх переважне право на
придбання акцій Товариства, а тому просить визнати удаваним та частково
недійсним  договір дарування акцій від
01.08.2007 р. та перевести на неї права набувача  акцій ЗАТ «ЗБР «Гарант» в кількості 33 штуки.

Відповідно до ст. 319 ЦК України  власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав
та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержувати моральних засад
суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам ,
свободам та гідності громадян,  інтересам
суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За договором дарування відповідно до
ст. 717 ЦК України одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується
передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок)
у власність.

З наданих в судовому засіданні
пояснень приватного нотаріуса ОСОБА_38 вбачається, що договір дарування було
укладено 01.08.2007 р. в його присутності за місцем проживання ОСОБА_1 з
дотриманням вимог ст. ст. 717-722 ЦК
України. ОСОБА_1 (дарувальник) розуміла значення своїх дій, діяла
добровільно та безоплатно подарувала ОСОБА_34
належні їй акції ЗАТ «ЗБР «Гарант».

Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_25
повідомляє, що їй стало відомо про здійснений ОСОБА_1 продаж акцій ОСОБА_34 При
цьому, ні в позовній заяві, ні в додатках до неї ОСОБА_25 не наводить жодних
доказів, які б свідчили про укладення 01.08.2007 р. саме оплатного договору, за
яким ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відчужувалися
акції ЗАТ. В матеріалах справи (том 1, а.с. 55) міститься лист від імені
ОСОБА_1 від 02.08.2007 р., наданий позивачем при подачі позову, в якому ОСОБА_1
зазначала про продаж акцій ОСОБА_34 В подальшому відповідачами було надане
пояснення (том 1, а.с. 66) щодо обставин написання цього листа, в якому,
зокрема, зазначено, що лист був написаний ОСОБА_37 - племінником ОСОБА_1 під
диктовку ОСОБА_16 - голови правління ЗАТ «ЗБР «Гарант».

Згідно зі ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 235 ЦК
України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили. Сторона, яка вимагає визнання правочину
недійсним як укладеного з метою приховати інший правочин, повинна довести, що
правочин укладено саме з такою метою. Третьою особою з самостійними вимогами на
предмет спору не надано суду належних доказів в підтвердження заявлених
позовних вимог та не доведено, що договір дарування акцій від 01.08.2007 р. був
укладений відповідачами з метою приховати купівлю-продаж акцій.

Відповідно до ч. 1 ст.
215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК
України  визначає, що зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у
форма, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Виходячи з наведеного
вище, вимога третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору щодо
визнання договору дарування акцій від 01.08.2007 р. удаваним та частково
недійсним задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.3 ст.81 ГК
України акції закритого акціонерного товариства розподіляються між засновниками
або серед заздалегідь визначеного кола осіб і не можуть розповсюджуватися
шляхом підписки, купуватися та продаватися на біржі. Акціонери закритого
товариства мають переважне право на придбання акцій, що продаються іншими
акціонерами товариства.

Таким чином, переважне
право поширюється лише на випадки продажу акцій закритого акціонерного
товариства, але не на інші випадки їх відчуження, яким є дарування.

Відповідно до ч. 1 ст. 19
Конституції  України правовий порядок
грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити
те, що не передбачено законодавством
України.

Згідно зі ст. 12 ЦК
України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідач ОСОБА_1 на
власний розсуд розпорядилася належними їй акціями, подарувавши їх ОСОБА_34,
договір дарування не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами тощо, а
тому позовна вимога третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору щодо
переведення на неї прав набувача акцій ЗАТ «ЗБР «Гарант» в кількості 33 штук
номінальною вартістю 16 грн. 50 коп. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 32
- 34 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, але позивач та третя особа
з самостійними вимогами на предмет спору, з урахуванням всіх обставин справи не
подали суду належних доказів, які б об'єктивно і у визначеному законом порядку
підтвердили їх позицію.

Відповідно до ст. ст. 44,
49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача та третю особу
з самостійними вимогами на предмет спору.

Керуючись ст. ст. 44, 49,
82-85 Господарського  процесуального  кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог Закритого
акціонерного товариства «Завод будівельних розчинів «Гарант» про визнання
удаваним та недійсним договору дарування від 01.08.2007 р. - відмовити.

2.          В задоволенні позовних вимог третьої
особи з самостійними вимогами на предмет спору - відмовити.

СУДДЯ
СОП'ЯНЕНКО О. Ю.