СУД
РІШЕННЯ

"27" червня 2008 р.

Справа №  4/54

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Хилька Ю.І.,розглянувши матеріали справи № 4/54

за позовом: відкритого акціонерного
товариства "Гідросила", 25006,                  м. Кіровоград, вул.
Братиславська, 5,

до відповідача: фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

про стягнення 18 300, 00 грн., -

За участю представників сторін:

від позивача - Депутатов В.В.,
довіреність № 04-4/5-972 від 27.03.2008 року;

від відповідача - участі не брали.
Про час та місце розгляду справи сторони належним чином повідомлені у
відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Згідно із статтею 93 Цивільного
кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи,
які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають
від її імені. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення
фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому
відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з
поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.
Водночас, законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний
кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати
фактичне місцезнаходження іншої сторони у справі (якщо воно не співпадає з її
місцезнаходженням, визначеним згідно із ст. 93 Цивільного кодексу України) та
зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших
процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи
- учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню,
визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом було надіслано процесуальні
документи за адресою відповідача, зазначеною у позовній заяві (АДРЕСА_1) та за
місцем можливого перебування відповідача (АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3), однак поштові
відправлення повернуто до суду з відміткою установи поштового зв'язку про
відсутність відповідача за зазначеними адресами. Відповідач несе
відповідальність за всі можливі наслідки неподання відомостей стосовно змін
свого місцезнаходження, оскільки згідно правил статті 19 Закону України „Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” юридичні
особи зобов'язані подавати відомості стосовно змін свого місцезнаходження
державному реєстратору.

Примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками “адресат
вибув”, “адресат відсутній” і т.п. можуть вважатись належними доказами
виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового
процесу про вчинення цим судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового
процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов про стягнення із
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1. заборгованості яка виникла в
результаті невиконання ним зобов'язання по поставці редукторів А-400-25 без
двигунів в кількості 2 одиниць на загальну суму 18300 грн. враховуючи ПДВ на
користь відкритого акціонерного товариства "Гідросила", 25006, м.
Кіровоград, вул. Братиславська, 5.

Відповідач відзив на позовну заяву
та інші витребувані судом документи не подав, позовні вимоги не заперечив,
своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався.

На підставі статті 75
Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши справу за наявними в
ній матеріалами, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,
-

ВСТАНОВИВ:

За пропозицією суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (відповідач по справі) згідно до наданого
ним рахунка № 0504 від 04.05.2007 року ВАТ “Гідросила” м. Кіровоград (позивач
по справі) з метою придбання редукторів А-400-25 без двигунів в кількості 2
одиниць проведено перерахування коштів в сумі 18300 грн. на розрахунковий рахунок
відповідача платіжним дорученням № 5291 від 31.07.2007 року та № 6284 від
05.09.2007 року.

Вважаючи свої дії такими що
відповідають приписам ст. 641 ЦК України про укладення договору за пропозицією,
позивач просить застосувати до правовідносин положення глави 54 ЦК України, які
регулюють взаємовідносини за договором купівлі-продажу. Клопотанням від
25.03.2008 року позивач в порядку ст. 22 ГПК України просив витребувати у
відповідних органів відомості про наявність у відповідача нерухомого майна, автомобільного
транспорту, земельної частки.

Рішенням господарського суду від
02.04.2008 року в позові відмовлено повністю враховуючи наступне.

Невизначеність
правового статусу особи до якої заявлено позовні вимоги є підставою для
припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України коли
спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки позивачем не
доведено, що відповідач ОСОБА_1 має статус фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності, а згідно до повідомлення Реєстраційної палати
Кіровоградської міської ради № 227 від 29.02.2008 року він в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців по м. Кіровограду не
зареєстрований.

Про наявність господарських
операцій за участю особи, яка не має відповідного статусу господарський судом
направлено повідомлення прокурору м. Кіровограда. В результаті проведеної
Кіровоградським міським відділом УМВС України в області перевірки постановою
від 21.04.2008 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутністю
складу злочину в діях ОСОБА_1

Однак, після прийняття рішення по
справі у вигляді  відмови в задоволенні
позовних вимог, позивач звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами, скасування рішення від 02.04.2008 року з наступних
підстав.

Фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, згідно до листа № 450 від 01.04.2008 року
начальника Реєстраційної Палати - державного реєстратора Кіровоградської
міської ради фактично  зареєстрований як фізична
особа - підприємець за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, відповідач зареєстрований
як платник податку на додану вартість і 27.01.2003 року йому видано відповідне
свідоцтво НОМЕР_1 та має індивідуальний податковий номер НОМЕР_2.

Проаналізувавши правовідносини між
учасниками спору та надавши їм правову оцінку, господарський суд приходить до
переконання, що заява позивача підлягає до задоволення враховуючи наступне.

Пунктом 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з  нововиявленими обставинами рішень, ухвал і
постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» від 27.02.1981 року за
№ 1 вказано, що не можуть бути визнані нововиявленими  нові, тобто такі, що виникли чи змінилися
після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася
особа, яка брала участь у справі у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які
могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Крім того, господарським судом
враховуються приписи ч.2 п.1 Роз'яснення Вищого господарського суду України
“Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами №04-5/563 від 21.05.2002 року, згідно до яких, до нововиявлених
обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного
вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є,  по-перше їх наявність на час розгляду справи,
а по-друге, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду
справи.

Як вбачається з матеріалів справи
на час здійснення господарських операцій з позивачем відповідач був
зареєстрований як фізична особа - підприємець за адресою АДРЕСА_2, але дані про
підприємницьку діяльність вказаної особи не були внесені до комп'ютерної бази
спеціалістом з питань підприємницької діяльності Кіровської районної ради в м.
Кіровограді.

Отже, факт реєстрації відповідача в
якості суб'єкта підприємницької діяльності мав місце на час розгляду справи та
не був у встановленому порядку зареєстрований в комп'ютерній мережі
Реєстраційної палати Кіровської районної ради, однак позивачу не було про це
відомо і тому при розгляді справи він був позбавлений можливості спростувати
довідку реєстраційної палати про відсутність реєстрації відповідача, а саме ця
обставина слугувала підставою для відмови в позові.

На підставі ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним
судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що
мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Проаналізувавши правовідносини між
учасниками спору з урахуванням нововиявлених обставин, господарський суд
приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до
повного задоволення враховуючи наступне.

Господарський суд вважає, що
проведені сторонами спору дії та відповідні до них права та обов'язки сторін,
порядок виконання умов домовленості дають підстави вважати, що фактично
сторонами укладено договір купівлі-продажу.

За приписом ст. 265 Господарського
кодексу України до правовідносин поставки, які не врегульовані цим кодексом,
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про  договір
купівлі-продажу.

Таким чином, господарський суд
вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під дію глави 54
Цивільного кодексу України.

Так, згідно ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність зобов'язується передати у встановлений строк (строки)
товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності
або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним або іншим подібним
використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього
певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з
характеру відносин сторін.

Перерахування коштів в сумі 18300
грн. підтверджується наданим відповідачем позивачу рахунком № 0504 від
04.05.2007 року на оплату вартості редукторів на загальну суму 18300 грн.
враховуючи ПДВ. та платіжним дорученнями №5291 від 31.07.2007 року та від
05.09.2007 року з визначенням призначення платежу “оплата за редуктори згідно
рахунка №504.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач прийняв перераховані кошти, але не провів поставку товару, чим не
виконав свої зобов'язання по поставці оплаченого товару.

Суд вважає, що між сторонами
досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у
відповідності до вимог ст.ст. 11, 639,655,691 ЦК України  підтверджують що це саме договір
купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна, вартість - визначені
в рахунку на оплату.

На користь відносин купівлі-продажу
свідчить і застереження в рахунку про ціну з ПДВ.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Саме
невиконання умов договору з боку відповідача і стало причиною звернення
позивача до суду за захистом свого порушеного права.

У відповідності до ст.ст. 525, 526
ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від  зобов'язання або одностороння зміна його умов
не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного  законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК
України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати
товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати пені за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання.

Приймаючи до уваги, що відповідач
не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні, а з
наданих позивачем до суду при заявлені позову матеріалів вбачається, що на
виконання умов договору позивач перерахував саме 18300 грн., заборгованість
складає 18300 грн. та підлягає до стягнення в примусовому порядку.

Укладений між сторонами договір та
норми діючого законодавства не містять підстав для звільнення відповідача від
обов'язку виконати зобов'язання по поставці оплаченого товару.

Однак, заявлена 08.01.2008 року
вимога № 04-4/5-69 про проведення поставки товару або повернення грошей
залишилась відповідачем без задоволення.

Крім того, господарський суд  вважає за необхідне застосувати до спірних
правовідносин приписи ст. 1212 ЦК України щодо набуття, збереження майна без
достатньої правової підстави: особа, яка набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа
зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на  якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно до ст. 113 ЦК України
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості
повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його
вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення
майна.

Господарським судом при цьому
враховується, що відповідач набув право на кошти в сумі 18300 грн. на підставі
укладеного правочину про поставку редукторів, але після порушення ним
зобов'язання і залишення вимоги про повернення отриманих коштів, він
безпідставно володіє грошовими коштами позивача. які повинен повернути,
оскільки відповідачем заявлено претензію про те, що виконання відповідачем
зобов'язання про поставку редукторів втратило для нього інтерес.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на
відповідача  повністю виходячи із суті
прийнятого рішення, оскільки через невиконання ним свого зобов'язання позивач
змушений був звертатись до суду за захистом своїх прав та поніс додаткові
витрати.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625
Цивільного кодексу України, ст.ст. 34, 44, 49, 82, 84, 85, 114, 116
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р
І Ш И В:

Заяву про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами №04-4/1653 від 02.06.2008 року задовольнити.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 02.04.2008 року по справі № 4/54 скасувати.

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_2 р/р не відомі
заборгованість в розмірі 18300 грн., суму сплаченого державного мита в розмірі
183 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в
розмірі 118 грн. на користь відкритого акціонерного товариства
"Гідросила", 25006, м. Кіровоград, вул. Братиславська, 5, р/р
0003 в Промінвестбанку м. Кіровограда, МФО 323301, код 05786100.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні
було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дане рішення може бути переглянуто
на загальних підставах.

Суддя                                Ю.І. Хилько