ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2008

Справа №2-2/9488-2008

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Натс», (55200, Україна, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул.Київська,110)

до відповідача: Приватного підприємства «Вояж Інтернаціональ Продакшн» (98600, АР Крим, м. Ялта, вул. Курчатова 2а; 98600, АР Крим, м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 30, корп.2)

про стягнення 27 016грн.34коп.

Суддя Толпиго В.І.

Представники сторін:

Від позивача : Шалар – представник по довіреності, довіреність у справі

Від відповідача : не з’явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біг Натс» звернулось до Господарського суду АР Крим з позовом до Приватного підприємства «Вояж Інтернаціональ Продакшн» про стягнення 27016грн.34коп, у тому числі 23 791грн17коп. основного боргу, 2 459грн47коп. пені та 765грн.70коп річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладений дистриб’юторський договір №В-1/07 від 11.06.2007р, на виконання умов якого позивачем передано відповідачу товару на загальну суму 33 375,00грн, але відповідач у порушення умов договору повністю не розрахувався за поставлений товар, що і стало підставою для нарахування пені, річних та звернення з позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов'язання визнається порушенням зобов'язання.

Відповідно до ст..629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст..525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між сторонами було укладено дистриб’юторський договір №В-1/07 від 11.06.2007р, відповідно до р.1 якого позивач, як підприємство, продає, а дистриб’ютор – відповідач покупає продукцію та приймає на себе зобов’язання щодо розповсюдження та реалізації товару на умовах, передбачених договором на території АР Крим, м.Дніпропетровськ. При цьому, дистриб’ютор по договору покупає у підприємства товар по ціні та у кількості, вказаних у накладних з метою реалізації цього товару третім особам на умовах, вказаних у протоколі узгодження цін, підписаного вповноваженими особами обох сторін.

Відповідно до п.4.3 договору розрахунок за товари, що поставляються за договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства наступним чином: дистриб’ютор, відповідно до представленого рахунку підприємства, частковими платежами, здійснює 100% оплату поставленої поточної партії товару у продовж 30 календарних днів з моменту її отримання.

На виконання умов вищевказаного договору, позивач 26.6.2007 року поставив, а відповідач прийняв у власність дві партії товару на суму 17 435,00грн та на суму 15 940,00грн, підтвердженням чого є видаткові накладні № 2-00000038 від 26.6.2007р та №2-00000039 від 26.6.2007р відповідно, всього 33 375,00грн

Відповідачем у порушення умов договору, повна оплата отриманого товару проведена не була, так відповідачем було сплачено лише 9 583грн83коп. Сума боргу у розмірі 23 791грн17коп за поставлений товар, ПП «Вояж Інтернаціональ Продакшн», погашена не була, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, у частині стягнення заборгованості у розмірі 23 791грн17коп. позов обґрунтований, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення 2 459грн47коп пені за період з 27.7.2007р по 26.02.2008р та 765грн.70коп річних за період з 27.7.2007р по 10.9.2008р, які підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Стаття 549 ЦК України визначає: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюєтьсяу письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Пунктом 6.2 сторони передбачили, що за порушення строків оплати дистриб’ютор сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, від вартості неоплаченого товару. Вищенаведене не позбавляє дистриб’ютора від зобов’язання оплатити підприємству вартість отриманого товару.

Тому, суд вважає, що розрахунок пені позивачем здійснений правильно та позов у частині стягнення 2 459грн47коп. пені обґрунтований та підлягає задоволенню.

У частині стягнення 765грн.70коп річних позов також обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не передбачений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог тоді як він такі до суду не надав.

Витрати по оплаті держмита витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу віднести на відповідача.

В засіданні суду за згодою представника позивача оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене та підписане 27.10.2008р.

Керуючись ст.ст. 49,75,82,84,85, ГПК України

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємства «Вояж Інтернаціональ Продакшн» (98600, АР Крим, м. Ялта, вул. Курчатова 2а; 98600, АР Крим, м. Ялта, смт. Масандра, вул. Мухіна, 30, корп.2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біг Натс», (55200, Україна, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул.Київська, 110, р/р у Первомайському відділенні «Райффайзен Банк Аваль», МФО 3280805, ) 23 791грн17коп. основного боргу, 2 459грн47коп. пені, 765грн.70коп річних, 270грн.16коп державного мита, 118,00грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3.          Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Біг Натс» (55200, Україна, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул.Київська, 110, р/р у Первомайському відділенні «Райффайзен Банк Аваль», МФО 3280805, ) з державного бюджету України (р/р0002; у банку одержувача: ГУ ГКУ в АР Крим м.Сімферополь; МФО 824026, ЗКПО 34740405, код платежу 22090200 одержувач: Держбюджет м. Сімферополь чи на інший розрахунковий рахунок) надмірно сплачене відповідно до платіжного доручення №326 від 16.11.2007р державне мито у розмірі 78грн70коп

4.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.