ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2008 Справа № 13/99

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Полтавське", вул. Леніна, 17, с.Кротенки, Полтавський район, Полтавська область,38721

до Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області , вул. Шевченка, 5, м.Полтава,Полтавська область,36000

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Полтавський відділ земельних ресурсів

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки

Суддя: Босий Вадим Петрович

Представники:

від позивача: Панченко О.О. дов.№ 16 від 11.07.2007 р.

від відповідача: Чертата, Т.В., дов. від 29.12.2007р.

від третьої особи: Чорна М.В., дов. від 15.01.2008р.

В судовому засіданні, за згодою сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи: Розглядається позовна заява про визнання договору оренди земельної ділянки лісового фонду площею 444,0 гектарів, у тому числі лісів 433,0 гектарів та польових лісосмуг - 11,00 гектар від 17 лютого 2003 року поновленим.

Представник відповідача в судовому засіданні та у наданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначає про закінчення строку дії договору оренди та про непоновлення відповідачем його дії відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

17 лютого 2003 року між ВАТ "Полтавське" та Полтавською районною держаною адміністрацією на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 61 від 10.02.2003 року укладено договір оренди земельної ділянки лісового фонду площею 444,00 гектарів, у тому числі лісів 433,00 гектарів та польових лісомасивів - 11,00 гектарів строком на п"ять років, починаючи з дати його реєстрації.

Вищевказаний договір зареєстровано в Полтавському районному відділі земельних ресурсів 19.02.2007 року, отже даний договір діяв до 19.02.2008р.

20 лютого 2003 року земельна ділянка лісового фонду площею 444,00 гектарів, у тому числі лісів 433,00 гектарів та польових лісосмуг - 11,00 гектар була передана позивачу у строкове, платне користування, про що свідчить акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду ( в матеріалах справи).

18.01.2008 року позивач звернувся до відповідача з заявою від 16.01.2008 року вих. № 9 про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки на 49 років.

18.02.2008 року відповідач направив на адресу позивача лист вих. № 0115/584 від 18.02.2008 року, в якому зазначив, що відповідно до Лісового кодексу України, ст. 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення (земельні лісові ділянки) надаються тільки в постійне користування спеціалізованим державним і комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення лісового господарства, отже прохання про продовження строку дії договору оренди не може бути задоволено.

Суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив ВАТ "Полтавське" у продовженні строку дії договору оренди земельної ділянки, виходячи з наступного.

ВАТ "Полтавське" має структурний спеціалізований підрозділ для ведення лісового господарства, що підтверджується Положенням про структурний спеціалізований підрозділ для ведення лісового господарства у ВАТ "Полтавське", затверджений рішенням правління (протокол № 7 від 03.02.2003 року) та розпорядження голови районної державної адміністрації № 61 від 10.02.2003 року, в якому чітко вказано про наявність у ВАТ "Полтавське" спеціалізованого лісогосподарського підрозділу.

Позивач, починаючи з 20.02.2003 року, умови договору оренди земельної ділянки виконував добросовісно, вчасно сплачуючи орендну плату та передбачені чинним законодавством обов"язкові платежі за користування земельною ділянкою.

На даний час ВАТ "Полтавське" фактично продовжує користуватися даною земельною ділянкою на умовах визначених договором оренди земельної ділянки від 17.02.2003 року. Необхідно зазначити, що відповідач по справі, знаючи, що 20.02.2008 року закінчився строк дії договору, не наполягав і не наполягає на поверненні йому з користування земельної ділянки і жодної дії не вчиняв, яка б свідчила про протилежне, тобто фактично погодився про пролонгацію договору оренди земельної ділянки від 17.02.2003 року на той же строк і на тих умовах, які сторони визначили у договорі.

Проте, відповідно до розділу 4 умов договору оренди земельної ділянки, передбачено, що всі зміни і доповнення до договору повинні укладатися в тій формі, в якій укладено договір, тобто у письмовій формі, але відповідач своїм листом від 18.02.2008 року вих. № 0115/581 фактично відмовив позивачу у підписанні такого доповнення.

Згідно з частиною першою ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. В силу частини першої статті 31 цього закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Щодо поновлення договору оренди земельної ділянки Закон України "Про оренду землі" містить положення, які не є тотожними відповідним нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Стаття 33 вказаного закону передбачає, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Суд вважає, що станом на 29.03.2008 року договір оренди земельної ділянки від 17 лютого 2003 року, укладений між ВАТ "Полтавське" та Полтавською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 61 від 10.02.2003 року та зареєстрований Полтавським відділом земельних ресурсів можна визнати таким, що поновлений на тих умовах і на той же строк.

Згідно до ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з’ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спорів, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 32-33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Визнати договір оренди земельної ділянки від 17 лютого 2003 року укладений між Відкритим акціонерним товариством "Полтавське" та Полтавською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 61 від 10.02.2003р. та зареєстрований Полтавським відділом земельних ресурсів поновленим на тих самих умовах та на строк 5 (п"ять) років починаючи з 19.02.2008 року.

Суддя                                                             В.П.Босий