ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"18" вересня 2008 р. Справа № 4/047-08

Суддя Щоткін О.В., розглянувши матеріали

за позовом Військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України, м. Житомир

до Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг», м. Біла Церква

про стягнення 223 173, 57 грн.

Представники:

позивач –Барановський Д.А. –помічник військового прокурора, дов. № 19 від 26.12.2007р.;

Канарський С.В. –предст. Міноборони України;

Канарський С.В. –предст. КЕВ Міноборони України;

відповідач –Расторгуєв О.В. –предст., дов. від 27.06.2008р.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військовий прокурор Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України, м. Житомир (надалі- позивач) звернувся з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг», м. Біла Церква (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за постачання пару в розмірі 223 173 грн. 57 коп.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представником позивача в судовому засіданні було подано заяву про зменшення позовних вимог, у зв’язку з погашенням відповідачем частини суми основного боргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2007 року між Житомирським квартирно-експлуатаційним відділом м. Житомира (далі КЕВ м. Житомира) та Державним підприємством Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг»було укладено договір № 65/07 (далі договір) на подачу пару в їдальні військових частин А 1735 та А 0281 для приготування їжі.

У відповідності до умов договору КЕВ м. Житомира, як постачальник зобов’язувалось у встановлені строки здійснювати постачання пару для приготування їжі споживачеві –ДП МО України «Білоцерківський військовий торг». Натомість споживач брав на себе зобов’язання своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату наданого пару згідно відповідної калькуляції, яка є невід’ємною частиною вказаного Договору.

У відповідності до п. 4.1 Договору він діє з 30.07.2007 року до 31.12.2007 року та вважається продовженим на той самий строк після 31.12.2007 року у випадку відсутності у жодної зі сторін бажання змінити чи розірвати договір.

Діючи на виконання вимог п. 4.1 Договору, жодна зі сторін Договору (ані КЕВ м. Житомира ані ДП МО України «Білоцерківський військовий торг») за 30 календарних днів до закінчення дії Договору не заявила про свій намір розірвати або змінити умови Договору.

Згідно п.2.2 Договору сторонами погоджено обов’язок споживача щомісячно, до 10 числа місяця наступного за звітним перераховувати оплату за отримання пару на рахунок КЕВ м. Житомир.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що ціна договору визначається у відповідності до калькуляції, яка є його невід’ємною частиною.

Як свідчать матеріали справи, позивачем за період дії договору надано послуги з постачання пару на загальну суму 235 055 грн. 47 коп., що підтверджується рахунками за період з серпня 2007 року по вересень 2008 року, актом звірки взаємних розрахунків станом на 01 червня 2008 року тощо.

Відповідач частково розрахувався за надані послуги з постачання пару в розмірі 140 052 грн. 10 коп., що підтверджується актом звірки станом 01 червня 2008 року, платіжними дорученнями № 1313 від 20.03.2008 року, № 739971 від 16.05.2008 року, № 3492 від 27.12.2007 року, № 515 від 12.02.2008 року, про що позивачем подано заяву, в якій останній просить зменшити суму основного боргу та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 95 003 грн. 30 коп.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі та досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як було зазнечено вище, між сторонами у справі було укладено договір № 65/07 (далі договір) на подачу пару в їдальні військових частин А 1735 та А 0281 для приготування їжі.

Згідно ст. 174 ГК України, ст.ст. 11, 509 ЦК України господарський договір є однією з підстав виникнення господарського зобов’язання.

У відповідності до ст. 193 Господарського Кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання —відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України однією з форм припинення зобов’язання є його виконанням, проведене належним чином.

В той же час, відповідач всупереч вимог ст.ст. 526, 527, 628, 629 Цивільного кодексу України, ст. 179 Господарського кодексу України, п.п. 1.1, 2.1, 2.2 Договору починаючи з серпня 2007 року припинив виконання умов договору в частині оплати в повному обсязі поданого позивачем пару .

З метою досудового врегулювання спору позивачем (Житомирський КЕВ) неодноразово, починаючи з жовтня 2007 року, надсилались відповідачу (Білоцерківський військовий торг) відповідні листи ( вих. № 3236 від 04.10.2007 року, вих. № 3319 від 11.10.2007 року, вих. № 335 від 29.01.2008 року, вих. № 395 від 31.01.2008 року, вих. № 915 від 13.03.2008 року, вих. № 474 від 06.02.2008 року ) з вимогою необхідності здійснення оплати отриманого за договором пару, листи-попередження про можливе припинення поставок пару постачальником (КЕВ м. Житомира) у зв’язку з невиконанням споживачем (ДП МО України «Білоцерківський військовий торг») вимог договору по оплаті отриманого пару.

Відповідно до п. 2.2. Договору на споживача (ДП МО України «Білоцерківський військовий торг») було покладено обов’язок по отриманню в бухгалтерії постачальника (КЕВ м. Житомира) рахунків, на основі яких необхідно було здійснювати перерахування грошових коштів за отриманий пар на рахунок постачальника (КЕВ м. Житомира).

Позивачем (КЕВ м. Житомира) були надіслані рекомендованим листом відповідачу (ДП МО України «Білоцерківський військовий торг») наступні рахунки, з вимогою оплати наданих послуг з постачання пару (вих. № 1589 від 13.05.2008 року):

-          рах. № 202 від 27.09.2007 року на оплату вартості пару за вересень 2007 року у розмірі 34881, 88 грн.;

-          рах. № 250 від 05.11.2007 року на оплату вартості пару за жовтень 2007 року у розмірі 37106, 68 грн.;

-          рах № 278 від 10.12.2007 року на оплату вартості пару за листопад-грудень 2007 року у розмірі 74213, 36 грн.;

-          рах № 30 від 25.01.2008 року на оплату вартості пару за січень 2008 року у розмірі 37106, 68 грн.;

-          рах. № 59 від 25.02.2008 року на оплату вартості пару за лютий 2008 року у розмірі 25633, 71 грн.;

-          рах. № 93 від 27.03.2008 року на оплату вартості пару за березень 2008 року у розмірі 21701, 44 грн.;

-          рах. № 120 від 24.04.2008 року на оплату вартості пару за квітень 2008 року у розмірі 7371, 39 грн.;

-          рах. № 147 від 29.05.2008 року на оплату вартості пару за травень 2008 року у розмірі 3705, 95 грн.;

Сума, вказана у зазначених рахунках, визначалася на підставі відповідної калькуляції погодженої сторонами, як невід’ємної частини вказаного договору.

Виставлені рахунки були отримані відповідачем та визнані, про що свідчить здійснення ним їх часткової оплати, що зокрема у відповідності з вимогами ст. 264 ЦК України свідчить і про визнання ним своєї заборгованості.

Так, за рахунком № 59 від 25.02.2008 року на оплату вартості пару за лютий 2008 року у розмірі 25633, 71 грн. відповідачем була здійснена часткова проплата в сумі 15972, 94 грн. (платіжне доручення № 1313 від 20.03.2008 року ).

За рахунком № 120 від 24.04.2008 року на оплату вартості пару за квітень 2008 року в розмірі 7371, 39 грн. відповідачем була здійснена проплата в повному обсязі 7371, 39 грн. (платіжне доручення № 739971 від 16.05.2008 року ).

На підставі платіжних доручень відповідача № 3492 від 27.12.2007 року, № 515 від 12.02.2008 року позивачем було здійснено перерахунок зменшено суму заборгованості по оплаті за використаний пар в розмірі 116 707 грн. 77 коп.

Тобто, всього на загальну суму 140 052 грн. 10 коп.,

Як було зазначено позивачем, відповідачем було проігноровано рахунки за отриманий пар у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2007 року та січні, березні та травні 2008 року виставлені позивачем та направлені відповідачу.

В зв’язку з невиконанням ДП МО України «Білоцерківський військовий торг»умов договору позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою провести оплату виставлених рахунків, провести звірку взаємних розрахунків та оплатити заборгованість за минулі місяці, про що свідчать листи Начальника Бердичівської КЕЧ району за вих. № 3236 від 04.10.2007 року, вих. № 3319 від 11.10.2007 року, вих. № 335 від 29.01.2008 року, вих. № 395 від 31.01.2008 року, вих. № 915 від 13.03.2008 року, вих. № 474 від 06.02.2008 року та інші, які були проігноровані відповідачем.

Крім того, позивачем неодноразово здійснювались спроби проведення взаємної звірки з відповідачем з метою перевірки розрахунків по зазначеному договору, визначення наявної заборгованості.

Однак, відповідні акти звірки взаємних розрахунків були повернуті відповідачем (ДП МО України «Білоцерківський військовий торг») без відповідного погодження.

13 березня 2008 року позивач (за вих. № 915 від 24.03.2008 року) звернувся до відповідача з попередженням про припинення подачі пару, у зв’язку з існуючою станом на 01.03.2008 року заборгованістю за спожитий пар та вимогою в термін до 18.03.2008 року погасити зазначену заборгованість.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 10.10.2007р. по 01.06.2008р. в сумі 11 462, 50 грн.

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до цього судом було зроблено перерахунок пені, на день подання позовної заяви вона складає 8 232, 04 грн.

У відповідності до п. 3.2 Договору в разі несвоєчасної сплати споживачем наданих послуг постачальник має право припинити подачу пару та нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день просрочки.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 95 003, 30 грн. в частині основного боргу та 8 232, 04 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються та, відповідно, підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 49 ГПК України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ч. 5 статті 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею, статтями 33, 34, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.           Позов задовольнити частково.

2.           Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг»(09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Матросова 17 ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України (10014, м. Житомир, вул. Адмірала Щасного 20, ) –95 003 (дев’яносто п’ять тисяч три) грн. 30 коп. основного боргу та 8 232 (вісім тисяч двісті тридцять дві) грн. 04 коп. пені, 1 032 (одну тисячу тридцять дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять гривень) 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.           Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Щоткін О.В.

Рішення підписано: 03.10.2008р.