ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

06.11.08                                                                                           Справа № 14/55

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Краєвська М.В.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “КВІК”, м.Львів від 17.06.2008р.

на рішення господарського суду Львівської області від 28.05.-10.06.2008р.

у справі № 14/55

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “КВІК” (далі-ТзОВ), м.Львів

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Укрзахідбуд-Гарант”, м.Львів

про стягнення заборгованості 36490,18грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Корчик В.Я., Опришко О.З.

від відповідача: Бойчук Т.В.

Права і обов’язки сторін, передбачені ст. 22 ГПК України, право відводу, представникам роз’яснено.

Рішенням господарського суду Львівської області від 28.05.-10.06.2008р. у справі №14/55 (суддя Кітаєва С.Б.) відмовлено в позові ТзОВ “КВІК” до ТзОВ “Укрзахідбуд-Гарант” про стягнення 36490,18грн. вартості безпідставно набутого майна.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивачем –ТзОВ «КВІК»подано апеляційну скаргу, у якій скаржник просить рішення місцевого суду скасувати і прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача вартість нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Дорошенка,27. Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, зокрема, що господарський суд вийшов за межі своїх повноважень, вказавши позивачу певний спосіб захисту його порушених прав, не застосувавши норму ст.ст.1212,1213 ЦК України, на яку позивач послався, нормативно обґрунтовуючи свої позовні вимоги; судом не взято до уваги ухвалу господарського суду Львівської області від 27.09.2005р., якою визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення та застосовано односторонню реституцію, тобто ніякого нового правовідношення в розумінні ст.11 ЦК України, на яку посилається суд першої інстанції, не виникає; тощо.

Відповідач заперечив доводи скаржника з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.64-65) та усними поясненнями представника в судовому засіданні. Зокрема, зазначає, що спірні правовідносини між сторонами щодо визнання договору купівлі-продажу приміщення недійсним та застосування наслідків недійсного правочину (двосторонньої реституції) були остаточно врегульовані судом при винесенні ухвали від 27.09.2005р. у справі №6/212-7/94, а тому суд дійшов правильного висновку, що відповідач несе перед позивачем обов»язок, який виник в силу ч.5 ст.11 ЦК України, і не несе аналогічного обов»язку з підстав, визначених ст.1212 ЦК України.

При розгляді матеріалів справи та апеляційної скарги, судовою колегією встановлено наступне:

Предметом позовних вимог у даній справі визначено стягнення на користь позивача з ТзОВ «Укрзахідбуд-Гарант»36490,18грн. вартості нежитлового приміщення, яке знаходиться у м.Львові по вул.Дорошенка, 27.

Як на підставу позовних вимог позивач послався на той факт, що ухвалою господарського суду Львівської області від 27.09.2005р. у справі № 6/212-7/94 було визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (площею 148,8кв.м), вартістю 36490,18грн., укладений 24.06.2003р. між ТзОВ «Квік»та ТзОВ «Укрзахідбуд-Гарант»та п.2 ухвали зобов»язано ТзОВ «Укрзахідбуд-Гарант»повернути ТзОВ «Квік»дане нежитлове приміщення. Дана ухвала набрала законної сили.

У зв»язку з подальшою реалізацією ТзОВ «Укрзахідбуд-Гарант»спірного приміщення на користь третьої особи (рішенням господарського суду Львівської області від 23.01.2008р. у справі № 3/389 (1/1091-13/328) відмовлено в задоволенні позовних вимог ТзОВ "КВІК" про визнання цього договору недійсним та зобов'язання повернути приміщення, доказів оскарження даного рішення суду не надано), наказ господарського суду Львівської області про повернення нежитлового приміщення за адресою: м.Львів, вул.Дорошенка, 27, виконаний не був, що стало підставою для звернення з даним позовом, з посиланням на ст.ст.1212,1213 ЦК України, згідно яких особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов»язана повернути потерпілому це майно.

Судова колегія, заслухавши пояснення представника скаржника, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення –відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст.33 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.09.2005р. у справі №6/212-7/94, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.06.2006р., було визнано недійсним договір від 24.06.2004р. купівлі-продажу нежитлового приміщення (площею 148,8кв.м., за адресою: м.Львів, вул.Дорошенка, 27), вартістю 36490,18грн., укладений між ТзОВ «Квік»та ТзОВ «Укрзахідбуд-Гарант», а також зобов»язано ТзОВ «Укрзахідбуд-Гарант»повернути ТзОВ «Квік»дане нежитлове приміщення, оскільки розрахунок покупцем по даній угоді не проведений.

На виконання даної ухвали господарським судом Львівської області видано наказ. У зв»язку з неможливістю виконати даний наказ, оскільки в подальшому відбулось відчуження даних приміщень відповідачем на користь ТзОВ "Ротан Р", а в подальшому останнім на користь Пастушенко Н.В., постановою державного виконавця від 05.06.2007р. було повернуто виконавчий документ без виконання.

Як правильно встановлено оскаржуваним рішенням, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.2 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" не є підставою для закінчення виконавчого провадження відповідно до ст.37 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст. 121 ГПК України визначено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, неможливість виконання ухвали господарського суду Львівської області від 27.09.2005р. у справі № 6/212-7/94 не породжує між сторонами нових відносин щодо застосування наслідків недійсного правочину.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що спірні відносини між сторонами щодо визнання договору купівлі-продажу приміщення недійсним та застосування наслідків недійсності правочину були врегульовані судом ухвалою у справі №6/212-7/94, а позивач, у зв»язку з неможливістю виконання вимог даної ухвали, має право на звернення до суду в порядку ст.121 ГПК України із заявою про зміну способу виконання рішення шляхом стягнення вартості даного нежитлового приміщення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Львівської області від 28.05-10.06.2008р. у справі № 14/55 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “КВІК” –без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

судді Галушко Н.А.

Краєвська М.В.