СУД
Постанова

Іменем України

09
липня 2008 року

Справа
№ 2-14/14902-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Гоголя
Ю.М.,

суддів                                                                      Борисової
Ю.В.,

Волкова К.В.,

за участю
представників сторін:

позивача: не з'явився,  Фізична особа - підприємець  ОСОБА_1

відповідача: не з'явився, Мале приватне
підприємство "Єлена";

розглянувши
апеляційні скарги
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1та Малого приватного підприємства
"Єлена" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя Курапова З.І.) від 15.05.2008 у справі № 2-14/14902-2007

за
позовом           Фізичої особи - підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1

до           Малого приватного
підприємства "Єлена" (АДРЕСА_2

про
стягнення 23123,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим
від 15.05.2008 у справі № 2-14/14902-2007 задоволено частково позов
фізичної особи -підприємця      ОСОБА_1до
малого приватного підприємства "Єлена" про стягнення 21806,50 грн.
Позовні вимоги зменшені згідно заяви позивача від 06.05.2008.

З
відповідача на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 стягнуто 7030,00 грн. заборгованості, 70,30 грн. державного мита, 35,87
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 739,96 грн.
витрат за проведення експертизи.

Зазначене
рішення суду мотивовано тим, що заборгованість за договором № 16а від
01.01.2006 підтверджена лише на суму 7030 грн. Решту позовних вимог суд першої
інстанції знайшов непідтвердженою. Відмовляючи у стягненні витрат на правову
допомогу, суд першої інстанції послався на ст. 44 Господарського процесуального
кодексу України, та зазначив, що особа, яка надавала правову допомогу позивачу
не є адвокатом.

Не
погодившись з рішенням суду, фізична особа-підприємець    ОСОБА_1 27.05.2007, звернулася до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення господарського суду змінити та задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі.

При
цьому заявник скарги вважає, що суд помилково не відніс акти звірки до
первинних бухгалтерських документів та не прийняв висновок експерта як
безспірний доказ по справі.

27.05.2008
до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою
звернулося МПП "Єлена", в якій воно також не погоджується з рішенням
суду першої інстанції, просить його скасувати, в позові відмовити.

Заявник
апеляційної скарги (МПП "Єлена") стверджує, що віднесення судом
першої інстанції табелів обліку наданих послуг до первинних документів є
помилковим, а не підписання сторонами акту прийому-передачі свідчить про
ненадання позивачем послуг за договором № 16а від 01.01.2006.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
02.07.2008 суддю Черткову І.В. замінено на суддю Борисову Ю.В.

У
судовому засіданні, яке відбулося 02.07.2008, сторони підтримали свої
апеляційні скарги та заперечували проти задоволення скарги другої сторони.

У
судове засідання, яке відбулося 09.07.2008, після оголошення перерви
02.07.2008, представники сторін не з'явилися, про дату та час судового
засідання були повідомлені належним чином.

Судова
колегія знаходить матеріали, що є у справі достатніми та вважає можливим
закінчити розгляд справи без участі представників сторін.

Розглянувши
справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова
колегія вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що 01.01.2006 МПП "Єлена" (Замовник) і СПД ОСОБА_1
(Виконавець) уклали договір № 16а про надання послуг (а.с. 13).

За
вказаним договором Виконавець (позивач) зобов'язується по завданню Замовника
(відповідача) надати послуги, зазначені в п.1.2. цього договору, а Замовник
зобов'язується оплатити ці послуги (п. 1.1 договору).

Відповідно
до п.1.2. договору Виконавець зобов'язується забезпечити харчуванням людей, які
направляються Замовником, в приміщенні кафе "Каминный зал", який
знаходиться в оренді у Виконавця (п.1.2. договору).

Строк
виконання робіт з 01 березня по 31 грудня 2006 р. (п.1.3. договору).

Послуги
вважаються наданими після підписання акта прийому - здачі послуг Замовником або
його уповноваженими представниками та здачі табелів харчування людей (п. 1.3.1.
договору).

Пунктом
3.1.1. договору встановлено, що Виконавцю відшкодовуються витрати у розмірі 5
грн. за одну людину.

Відповідно
до п.4.2. договору Замовник гарантує своєчасну оплату відповідно зданих табелів
за харчування людей (п.4.2. договору).

У
підтвердження наданих послуг з харчування людей відповідно до Договору № 16а
від 01.01.2006. позивач надав табелі, підписані з боку позивача та відповідача,
у т.ч.:

-          за серпень 2006 р. (табель від
28.08.2006.) на суму 4400 грн. (а. с. 14);

-          за період з 01.09. по 22.09.2006. на
суму 1795 грн. (а. с. 15);

- за вересень - жовтень
2006 р. (табель від 20.10.2006.) на суму 2040 грн. (а., с. 16);

- за 20.10.,
22.10.,24.10.,25.10., 26.10.2006. на суму 315 грн. (а. с. 17).

Всього
надано табелів у підтвердження послуг по харчуванню людей на загальну суму 8550
грн.

Крім
того, матеріали справи містять акт звірки взаємних розрахунків, що підписаний
сторонами (а. с. 18), відповідно до якого заборгованість відповідача становить
14573,20 грн., у т.ч. сальдо станом на 01.01.2006. - 5848 грн.

01.07.2007,
позивачем складений акт звірки розрахунків, відповідно до якого заборгованість
відповідача становить 21806,50 грн. із наступного розрахунку:

14573,20
грн. (сальдо по акту звірки станом на 03.08.2006.) + 8550 грн. (надані послуги
по табелям на харчування) - 1316,70 грн. (вартість оренди приміщень позивачем
на користь відповідача) = 21806,50 грн.

Ухвалою
господарського суду АР Крим від 11.12.2007 по цій справі було призначено
судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено Науково-дослідному
експертно-криміналістичному центру при УМВС України в АР Крим.

Згідно
висновку зазначеної експертизи № 106 від 26.03.2008, заборгованість складає
21806,50 грн., у т.ч. 8550 грн. за надані послугу позивачем по харчуванню людей
за серпень - жовтень 2006 р., інша сума заборгованості виведена експертом на
підставі актів звірки взаємних розрахунків (а.с. 62-68).

Судова
колегія вважає за необхідне зазначити, що висновок судової експертизи носить
умовний характер та зроблений на припущеннях, тому не бере до уваги доводи
заявника апеляційної скарги (позивача) про те, що зазначений висновок
експертизи є безспірним доказом по справі.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивачем до суду першої інстанції було надано
клопотання про уточнення позовних вимог від 28.11.2007 (а.с. 34-36), в якому
позивач стверджує про існування з відповідачем договірних відносин (за усною
домовленістю) з надання послуг з харчування людей до укладання договору № 16а
від 01.01.2006, а саме -з 2004 року. Також, як зазначено у вказаному
клопотанні, до укладання договору № 16а від 01.01.2006, з боку відповідача
виникла заборгованість перед позивачем в сумі 5848 грн., яка зазначена останнім
в акті звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2006 (а.с. 18).

Разом
з тим, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції в тому, що акт
звірки не є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в України" 996-XIV від 16.07.1999 та не може
підтверджувати факт здійснення господарської операції.

Відповідно
до чинного законодавства акт звірки -це документ, за яким бухгалтери підприємств
звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких
зобов'язань сторін підтверджується первинними документами -договором,
розрахунками, тощо. Відповідно акт звірки не може використовуватись як письмова
форма визнання боргу.

При
цьому, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що цей висновок
ґрунтується на правилах ст.ст. 1, 9
Закону України "Про бухгалтерський облік та  фінансову звітність в Україні", тому не
бере до уваги твердження заявника апеляційної скарги - Фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1 про порушення судом
першої інстанції статті 43 Господарського процесуального кодексу України,
згідно з якою, оцінка доказів повинна ґрунтуватися на законі, а не судовій
практиці.

У
підтвердження наданих послуг у відповідності з договором № 16а від 01.01.2006.
позивач надав тільки табеля на суму 8550 грн.

Згідно
з ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в
Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні документи повинні мати, в числі інших,
обов'язкові реквізити - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської
операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської
операції.

Як
вірно зазначив суд першої інстанції, представлені  позивачем табеля обліку наданих послуг мають
всі необхідні реквізити та могуть розглядатися в якості документів, які
підтверджують факт надання послуг СПД ОСОБА_1. в період з серпня по жовтень
2006 року.

Судова
колегія не бере до уваги доводи заявника апеляційної скарги (відповідача) про
те, що зазначені табеля не можуть розглядатися у якості первинних документів,
оскільки в них відсутні назва та реквізити підприємства, якому позивач надавав
послуги, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, табеля містять
підпис і печатку відповідача про прийом наданих послуг.

Доводи
заявника скарги (відповідача) про те, що зазначені табеля не містять дати
складання є помилковими, та такими, що спростовуються матеріалами справи, тому
не беруться судовою колегією до уваги.

Крім
того, згідно п. 1.3.1. договору послуги вважаються наданими після підписання
акта прийому - здачі послуг і здачі табелів, але згідно п.4.2. договору
відповідач зобов'язаний здійснити оплату тільки на підставі табелів.

В
табелі за серпень 2006 р. відображено надання послуг з харчування із вартості 5
грн. за 1 людину на загальну суму 2880 грн., а також вартість обідів для
пансіонату "У лукомор'я"    із
рахунку 20 грн. за 1 людину на суму 1520 грн.

Судова колегія не вбачає порушень норм
процесуального права судом першої інстанції при відмові у задоволенні
клопотання відповідача № 116 від 06.05.2008 про призначення повторної
експертизи.

Відповідно
до п. 9.2. Роз'яснень Вищого арбітражного суду
N 02-5/424 від 11.11.1998 з наступними змінами, повторна  судова
експертиза  призначається з
ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу,  якщо висновок експерта визнано  необґрунтованим чи таким,  що суперечить іншим матеріалам справи, або
коли він викликає сумнів у його правильності. Повторну судову експертизу може
бути призначено також, якщо є розходження у висновках  кількох
експертів  і  їх
неможливо   усунути   шляхом одержання  додаткових
пояснень  експертів  у
судовому засіданні. Повторну
судову  експертизу   слід
доручати   іншому   експерту (експертам).

В
даному випадку підстави для призначення повторної експертизи відсутні.

Судова
колегія приймає до уваги доводи представника відповідача, що послуги на суму
1520 грн. надані поза умов договору та іншій особі - пансіонату "У
лукомор'я".

Докази,
що зазначені послуги надані по замовленню відповідача, у матеріалах справи
відсутні.

Таким
чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем документально
підтверджені надані послуги з харчуванню за договором № 16а від 01.01.2006
тільки на суму 7030 грн.

Відповідно
до ч. 1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійсненні
певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно
до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

При
таких обставинах, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги
про стягнення заборгованості за договором № 16а від 01.01.2006 в сумі 7030 грн.

Також,
судова колегія погоджується з судом першої інстанції в тому, що вимоги позивача
про стягнення 1500 грн. витрат, пов'язаних з оплатою юридичних послуг не
підлягають задоволенню, оскільки ст. 44 Господарського процесуального кодексу
України передбачає відшкодування в якості судових витрат сум, сплачених
стороною за послуги, тільки адвокатам, а не любим представникам.

Доказів, що представник позивача ОСОБА_3 є
адвокатом не надано, довіреність від 16.11.2007. видана позивачем фізичній
особі ОСОБА_3. (а. с. 23).

При
таких обставинах, вимоги заявників, що викладені в апеляційних скаргах,
задоволенню не підлягають, підстави для скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись
статтями 101, 103 (частина 1), 105 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційні скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1та Малого приватного
підприємства "Єлена" залишити без задоволення.

2.
Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2008 у справі
№ 2-14/14902-2007  залишити без змін.

Головуючий
суддя
Ю.М. Гоголь

Судді
Ю.В. Борисова

К.В.
Волков