КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2008                                                                                           № 26/425

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Чуйко Ю.Є. – представник за дов. б/н від 22.07.2008;

від відповідача 1 -Ататманенко О.П. – представник за дов. № 262 від 20.12.2007;

від відповідача 2 - Романенко О.А. – представник за дов. № 3 від 13.11.2007;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрмолпром"

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.05.2008 (дата підписання повного тексту рішення – 15.05.2008)

у справі № 26/425

за зустрічним позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмолпром"

до                                                   ВАТ "Сведбанк"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроінвест"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсним додатку № 6/2 до Договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006р.

Суть рішення і апеляційної скарги:

Акціонерний комерційний банк “Тас-Комерцбанк”, правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство „Сведбанк” (далі – позивач за первісним позовом), звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю “Украгроінвест” (далі – відповідач 1 за первісним позовом) та Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрмолпром” (далі – відповідач 2 за первісним позовом) частини заборгованості в розмірі 150 000 грн.

В ході розгляду справи позовні вимоги були збільшені та відповідно позивач просив стягнути з відповідачів солідарно частину заборгованості у розмірі 235 026 грн. за первісним позовом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2008 первісний позов ВАТ „Сведбанк” до ТОВ „Украгроінвест”, ТОВ „Укрмолпром” залишено без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

У березні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрмолпром” звернулося до господарського суду міста Києва з зустрічним позовом до Акціонерного комерційного банку “Тас-Комерцбанк”, правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство „Сведбанк”, та Товариства з обмеженою відповідальністю “Украгроінвест” про визнання недійсним додатку № 6/2 до Договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2008 було прийнято до провадження для спільного розгляду в межах даної справи зустрічний позов ТОВ "Укрмолпром" до АКБ "Тас-Комерцбанк", ТОВ "Украгроінвест" про визнання недійсним додатку № 6/2 до договору про факторингове обслуговування №190706-33/Ф від 19.07.2006.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.05.2008 (дата підписання повного тексту рішення – 15.05.2008) по справі № 26/425 у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним додатку № 6/2 до договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006 відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що додаток № 6/2 до договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006 не є угодою в розумінні положень цивільного то господарського законодавства, а тому не підписання його Акціонерним комерційним банком „Тас-Комерцбанк” не є підставою для визнання його недійсним.

Крім того, в рішенні суду першої інстанції зазначено, що матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ "Укрмолпром" в силу положень ч. 2 ст. 1082 ЦК України зверталось до Акціонерного комерційного банку „Тас-Комерцбанк” з вимогами про надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце, та невиконання наведеного обов’язку останнім - здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Позивачем за зустрічним позовом не було надано суду належних звернень до відповідача 1 за зустрічним позовом, а тому вимога про визнання недійсним додатку № 6/2 до Договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006 з цієї підстави судом першої інстанції не задоволена.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач за зустрічним позовом звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким зустрічні позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, відповідно до п. 10.2 договору „Про факторингове обслуговування” від 19.07.2006, укладеного між АКБ „Тас-Комерцбанк” та ТОВ „Украгроінвест” всі доповнення та зміни до договору здійснюються лише в письмовій формі. При цьому, підписи уповноважених сторонами осіб скріплюються печатками. Отже, на думку апелянта, додаток № 6/2 до Договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006 є недійсним, оскільки його підписали лише ТОВ „Украгроінвест” та ТОВ „Укрмолпром”.

Крім того, апелянт зазначає, що Інформаційне повідомлення про зміну умов розрахунків, що є додатком № 6/2 до Договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006, містить лише посилання на те, що перехід права вимоги від ТОВ „Украгроінвест” до АКБ „Тас-Комерцбанк” за договором поставки № 14/09-1кп від 07.09.2005 має відбутися в майбутньому. Інших доказів того, що ТОВ „Укрмолпром” було повідомлено про заміну кредитора у зазначеному зобов’язанні сторонами у справі не подавалось, а отже, висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ „Укрмолпром” було належним чином повідомлено про зміну кредитора у зобов’язанні є безпідставним та необґрунтованим.

Також апелянт вказує, що ТОВ „Укрмолпром” в повному обсязі розрахувалось з ТОВ „Украгроінвест” за договором поставки № 14/09-1кп від 07.09.2005, про що свідчать платіжні доручення № № 37, 39, 42, 44 від 19.12.2006.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2008 у справі № 26/425 апеляційна скарга прийнята до розгляду та порушено апеляційне провадження.

07.07.2008 відповідача 1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав того, що договір факторингу, як і всі додатки до нього (включаючи додаток № 6) підписаний всіма сторонами, а саме банком та ТОВ „Украгроінвест”. Крім того, відповідно до п. п. 3.2.7, 5.2.3 договору про факторингове обслуговування обов’язок повідомлення боржника (ТОВ „Укрмолпром”) про зміну умов розрахунків за договором поставки покладено на ТОВ „Украгроінвест”. Зразок такого повідомлення сторони затвердили додатком № 6 до договору про факторингове обслуговування, відповідно до якого таке повідомлення підписується лише ТОВ „Укрмолпром” та ТОВ „Украгроінвест”, але ніяким чином не банком. Також відповідач 1 зазначає, що за договором факторингу, що був укладений між АКБ „Тас-Комерцбанк” та ТОВ „Украгроінвест”, останній зобов’язався відступити на користь банку право вимоги за договором поставки № 14/09-1кп від 07.09.2005 по всім поставкам, що здійснювались з 15.06.2006 (майбутня вимога, відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Також, на думку відповідача 1, твердження ТОВ „Укрмолпром” про здійснення розрахунків та надання суду відповідних платіжних доручень взагалі не відносяться до предмету зустрічного позову, оскільки вони ніяким чином не впливають на дійсність чи недійсність вищезазначеного повідомлення та не мають ніякого значення для вирішення справи за зустрічним позовом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2008 розгляд апеляційної скарги по справі № 26/425 відкладався на підставі ст. 77 ГПК України до 24.07.2008.

22.07.2008 відповідач 2 через канцелярію суду подав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого визнав позов повністю та просив суд визнати недійсним додаток № 6/2 до договору про факторингове обслуговування №190706-33/Ф від 19.07.2006 з огляду на те, що у спірному повідомленні вказані не реквізити фактора (ВАТ „Сведбанк”), а реквізити підприємства (ТОВ „Украгроінвест”), тобто по своїй суті є лише повідомленням про зміну реквізитів.

22.07.2008 апелянт через канцелярію суду подав уточнення до апеляційної скарги, згідно якого просив суд апеляційну скаргу задовольнити з огляду на те, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального права, а саме ч. 2 ст. 516 ЦК України. Крім того, апелянт зазначає, що у додатку № 6/2 до Договору про факторингове обслуговування №190706-33/Ф від 19.07.2006 вказані реквізити належали не новому кредитору, а ТОВ „Украгроінвест”. Також апелянт зазначає, що додаток № 6/2 до Договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006 не містить інформації щодо дати його підписання.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду № 01-23/1/5 від 23.07.2008 розгляд апеляційної скарги у справі № 26/425 доручено колегії суддів у складі: Смірнова Л.Г. - головуючий суддя, суддів Калатай Н.Ф., Коротун О.М.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України „Про судоустрій” та ст. 46 ГПК України, у зв’язку з тим, що справа розглядається новим складом суду, її розгляд здійснено спочатку вищевказаним складом суду, який прийняв дану постанову.

В судове засідання 24.07.2008 з’явилися представники позивача та відповідачів за зустрічним позовом.

Представник позивача за зустрічним позовом просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду міста Києва по справі № 26/425 від 12.05.2008 скасувати та прийняти нове, яким зустрічні позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 за зустрічним позовом просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, рішення господарського суду міста Києва по справі № 26/425 від 12.05.2008 залишити без змін.

Представник відповідача 2 за зустрічним позовом просив суд апеляційну скаргу задовольнити з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, рішення господарського суду міста Києва по справі № 26/425 від 12.05.2008 скасувати та прийняти нове, яким зустрічні позовні вимоги задовольнити повністю.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до укладеного 19.07.2006 між АКБ “Тас-Комерцбанк” та ТОВ “Украгроінвест” договору №190706-33Ф про факторингове обслуговування, останнє зобов’язувалось уступити фактору (банк) у відповідності з умовами договору право вимоги від дебіторів підприємства, що вказані в переліку дебіторів грошових коштів (включаючи всі види неустойки), право на отримання яких належить підприємству (ТОВ “Украгроінвест”) на підставі документів, підтверджуючих таке право у відповідності з контрактом, а фактор зобов’язаний придбати вказані права вимоги грошових коштів від дебіторів підприємства та передати за плату грошові кошти в розмірі рівному вартості уступленого підприємством фактору права вимоги грошових коштів від дебіторів підприємства, в порядку та на умовах передбачених договором.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується доводами апеляційної скарги, перелік дебіторів, право вимоги до яких передано ТОВ “Украгроінвест” за договором про факторингове обслуговування, визначено сторонами у додатковій угоді № 3/3 від 14.09.2006р., згідно якої до АКБ „Тас-Комерцбанк” перейшло право вимоги грошових коштів з моменту його виникнення по всім контрактам, які укладені ТОВ “Украгроінвест” з ТОВ “Укрмолпром”.

На виконання умов договору факторингу між АКБ "Тас-Комерцбанк" та ТОВ "Украгроінвест" були підписані додаткові угоди № 5/4 від 19.08.2008р., № 5/10 від 20.09.2006р., № 5/12, № 5/13 від 29.09.2006р., № 5/15, № 5/16 від 05.10.2006р. (реєстри переданих документів по угоді до договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006р.), згідно яких передано право стягнення грошових коштів на загальну суму 946 525, 45 грн.

В межах даної справи за первісними позовними вимогами, позивач просив суд стягнути з ТОВ "Украгроінвест" та ТОВ "Укрмолпром" грошові кошти в розмірі 235 026 грн., право вимоги на які виникло згідно додаткових угод № 5/10, № 5/12, № 5/13.

Судом першої інстанції вірно перелічено ці зобов’язання.

Так, за додатковою угодою № 5/10 від 20.09.2006р. (Реєстр переданих документів по угоді), ТОВ "Украгроінвест" передано АКБ "Тас-Комерцбанк" право вимоги грошових коштів до ТОВ "Укрмолпром" за поставлений по договору Поставки № 14/09-1кп від 07.09.2005р. товар згідно накладної № РН 14/09-1 від 14.09.2006р. на суму 70 239,60 грн. Згідно п. 2 вказаної додаткової угоди фактор зобов’язаний перерахувати аванс в розмірі 59703,66 грн.; за додатковою угодою № 5/12 від 29.09.2006р. (Реєстр переданих документів по угоді), ТОВ "Украгроінвест" передано АКБ "Тас-Комерцбанк" право вимоги грошових коштів до ТОВ "Укрмолпром" за поставлений по договору Поставки № 14/09-1кп від 07.09.2005р. товар згідно накладних № РН 22/09-1 від 22.09.2006р. на суму 99000,00 грн., та № РН 22/09-2 від 22.09.2006р. на суму 31086,00 грн. Згідно п. 2 вказаної додаткової угоди фактор зобов’язаний перерахувати аванс в розмірі 110573,10 грн.; за додатковою угодою № 5/13 від 29.09.2006р. (Реєстр переданих документів по угоді), ТОВ "Украгроінвест" передано АКБ "Тас-Комерцбанк" право вимоги грошових коштів до ТОВ "Укрмолпром" за поставлений по Договору Поставки № 14/09-1кп від 07.09.2005р. товар згідно накладних № РН 25/09-1 від 25.09.2006р. на суму 52 470 грн., та № РН 25/09 від 25.09.2006р. на суму 52470,00 грн. Згідно п. 2 вказаної додаткової угоди фактор зобов’язаний перерахувати аванс в розмірі 89199,00 грн.

Господарський суд міста Києва дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що вказані додаткові угоди є типовими та в силу положень п. 4 вищевказаних угод передбачають солідарну відповідальність підприємства (відповідач 1) перед фактором за виконання дебітором зобов’язань, передбачених контрактом та вказаних в реєстрі переданих документів по угоді. Відповідно до п. 6 зазначених додаткових угод останні вступають в силу з моменту їх підписання уповноваженими представниками сторін та діють до повного виконання сторонами зобов’язань.

Визначення договору факторингу наведене у ст. 1077 Цивільного кодексу України, згідно якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

В силу положень частини 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З урахуванням зобов’язань, що передбачені договором № 190706-33Ф про факторингове обслуговування, та виникли на його підставі для сторін (АКБ “Тас-Комерцбанк” та ТОВ “Украгроінвест”) останній за правовою природою є договором факторингу, а відносини, що з нього виникають, врегульовані відповідно главою 73 ЦК України.

В силу положень частини 1 ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, про обов’язок перерахування грошових коштів по виконанню контракту №14/09-1кп від 07.09.2005р. за поставками, які здійснювались на користь ТОВ "Укрмолпром" з 15.06.2006, останнього було повідомлено відповідно до Інформаційного повідомлення про зміну умов розрахунків, яке є додатком № 6/2 до договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006. Згідно вказаного стандартного повідомлення ТОВ "Укрмолпром" визнав позивача (відповідача за зустрічним позовом) кредитором по контракту № 14/09-1кп від 07.09.2005р. та будь-якої з поставок, вчинених в рамках вказаного договору, зобов'язався виконувати свої платіжні зобов'язання за договором поставки на користь АКБ "Тас-Комерцбанк".

Відповідно до ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

В силу ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

На підставі ч. 3 ст. 1081 ЦК України клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред'явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що умови договору (п. 4 додаткових угод № 5/10 від 20.09.2006р., № 5/12, № 5/13 від 29.09.2006р.) передбачають солідарну відповідальність підприємства (ТОВ "Украгроінвест") перед фактором за виконання дебітором (ТОВ "Укрмолпром") зобов’язань, передбачених контрактом та переданими згідно реєстрів документів.

В силу положень ч. 3 ст. 1082 ЦК України виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

За результатом перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до розділу ХІІ ГПК України суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду міста Києва, що заявлені зустрічні вимоги про визнання недійсним додатку № 6/2 до Договору про факторингове обслуговування №190706-33/Ф від 19.07.2006р. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Твердження ТОВ "Укрмолпром" щодо належного виконання своїх зобов’язань за договором поставки від 07.09.2005р. перед ТОВ "Украгроінвест" не підтверджено матеріалами справи, оскільки перерахування коштів в рахунок поставленої продукції за контрактом 14/09-1кп від 07.09.2005р., починаючи з 15 червня 2006р., мало бути здійснено на користь відповідача 1 за зустрічним позовом. Окрім того, акт звірки взаємних розрахунків станом на 30.11.2007р. свідчить лише про його складення представниками підприємств, а надані на вимогу суду першої інстанції на підтвердження перерахування грошових коштів на користь ТОВ "Украгроінвест" в оплату поставленої продукції згідно видаткових накладних № РН-22/09-2, № РН-22/09-1 від 22.09.2006р., № РН-25/09-1, № РН-25/09 від 25.09.2006р., платіжні доручення № 37, № 39, № 42, № 44 свідчать про перерахування грошових коштів в загальній сумі 240 000 грн. (рівними платежами по 60 000 грн.) з призначенням платежу "за продукт молочний згущений згідно договору поставки № 14/09-КП від 07.09.2006р.". За договором про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006р. у АКБ "Тас-Комерцбанк" (в подальшому ВАТ "Сведбанк") виникли вимоги до ТОВ "Укрмолпром" по сплаті за поставлену продукцію згідно наведених вище видаткових накладних за контрактом 14/09-1кп від 07.09.2005. Суду першої інстанції не було представлено документів, які б свідчили про допущення помилки при зазначенні призначення платежу у платіжних дорученнях № 37, № 39, № 42, № 44 від 19.12.2006р., останні в будь-якому випадку не містять посилань на видаткові накладні № РН-22/09-2, № РН-22/09-1 від 22.09.2006р., № РН-25/09-1, № РН-25/09 від 25.09.2006р.

З огляду на вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що твердження ТОВ „Укрмолпром” про здійснення розрахунків та надання суду відповідних платіжних доручень взагалі не відносяться до предмету зустрічного позову, оскільки вони ніяким чином не впливають на дійсність чи недійсність вищезазначеного повідомлення та не мають ніякого значення для вирішення справи за зустрічним позовом. А платіжні доручення № № 37, 39, 42, 44 від 19.12.2006 не є належними доказами в розумінні ч. 1 ст. 34 ГПК України, виходячи з предмету спору, оскільки вони ніяким чином не впливають на дійсність чи недійсність додатку № 6/2 до договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006 та не мають ніякого значення для вирішення спору за зустрічним позовом в силу також ст. 43 ГПК України. В цій частині судом апеляційної інстанції приймаються, як обґрунтовані, доводи відповідача 1, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача за зустрічним позовом (ТОВ "Укрмолпром") на недійсність додатку № 6/2 до договору про факторингове обслуговування з тих підстав, що інформаційне повідомлення про зміну умов розрахунків не підписано АКБ "Тас-Комерцбанк" та не містить інформації щодо дати його підписання є безпідставним, оскільки вказаний додаток не є угодою в розумінні положень цивільного та господарського законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з додатку № 6 договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006, сторони за цим договором затвердили стандартну форму повідомлення про зміну реквізитів, відповідно до якого таке повідомлення підписується лише ТОВ „Укрмолпром” та ТОВ „Украгроінвест”, але ніяким чином не банком. З огляду на вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта щодо того, що не підписання АКБ "Тас-Комерцбанк" додатку № 6/2 Договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006 є підставою для визнання цього додатку недійсним, як необґрунтовані. Підписання вказаного повідомлення АКБ "Тас-Комерцбанк" не вимагається умовами договору, а відсутність такого підпису жодним чином не свідчить про його недійсність.

Відповідно до п. 3.2.7 договору про факторингове обслуговування №190706-33/Ф від 19.07.2006 саме підприємство (ТОВ „Украгроінвест”) зобов’язане повідомити дебітора (ТОВ „Укрмолпром”) про зміну умов перерахування грошових коштів по контракту на рахунок 3 8701 в АКБ „Тас-Комерцбанк”, МФО 300164 у разі відступлення права вимоги грошових коштів по поставці товару.

Згідно Інструкції „Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах”, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 р., Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України № 280 від 17.06.2004 встановлено, що рахунок № 2909 призначений для обліку іншої кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку, а для обліку коштів клієнтів банку призначений рахунок № 2600 – кошти на вимогу суб’єктів господарювання.

З огляду на вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд відхиляє, як необґрунтовані, доводи апелянта та відповідача 2 щодо того, що у спірному повідомленні вказані не реквізити фактора (ВАТ „Сведбанк”), а реквізити підприємства (ТОВ „Украгроінвест”), тобто воно по своїй суті є лише повідомленням про зміну реквізитів.

Відповідно п. 5.2.3 договору про факторингове обслуговування № 190706-33/Ф від 19.07.2006 протягом одного робочого дня фактора з моменту підписання Реєстра переданих документів по поставці товару підприємство направляє дебітору повідомлення про відступлення фактору права вимоги по поставці товару і про реквізити фактора, на які необхідно здійснювати платежі по поставці товару (Стандартне повідомлення про зміну реквізитів).

В даному випадку вимоги закону (ст. 1082 ЦК України), та договору (п. 3.2.7, п. 5.2.3 договору про факторингове обслуговування) покладають на ТОВ "Украгроінвест" обов’язок повідомити боржника (яким є ТОВ "Укрмолпром") щодо необхідності здійснювати перерахування коштів на користь нового кредитора.

Окрім того, в силу положень ч. 2 ст. 1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

З огляду на вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд відхиляє, як безпідставні, посилання апелянта на те, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального права, а саме ч. 2 ст. 516 ЦК України, оскільки вказана норма є загальною, а спірні правовідносини регулюються нормами глави 73 ЦК України, а зокрема ст. 1082 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів того, що ТОВ "Укрмолпром" зверталось з відповідними вимогами до банку, та невиконання наведеного обов’язку останнім (щодо непредставлення доказів про відступлення права вимоги) до матеріалів справи на вимоги суду першої інстанції не було надано.

Крім того, за договором факторингу, що був укладений між АКБ „Тас-Комерцбанк” та ТОВ „Украгроінвест”, останній зобов’язався відступити на користь банку право вимоги за договором поставки № 14/09-1кп від 07.09.2005 по всім поставкам, що здійснювались з 15.06.2006 (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З огляду на вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта щодо того, що ТОВ „Укрмолпром” не було належним чином повідомлено про зміну кредитора у зобов’язанні, як безпідставні та необґрунтовані.

Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсним” № 3 від 28.04.1978 (із змінами внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992, № 15 від 25.05.1998) угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Підстави недійсності правочину встановлені статтею 215 ЦК України. Статтею 207 ГК України передбачені підстави недійсності господарського зобов’язання.

Київський апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції відповідно до розділу ХІІ ГПК України, не встановив наявність таких обставин, які є підставою для задоволення зустрічного позову з огляду на встановлене та вищенаведені норми матеріального права.

З огляду на вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду міста Києва, що заявлені зустрічні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

З огляду на встановлене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в розумінні ст. 104 ГПК України. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв’язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрмолпром” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2008 у справі №26/425 залишити без змін.

Матеріали справи № 26/425 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом місяця.

Головуючий суддя

Судді

28.07.08 (відправлено)