КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

24.09.08 р.                                                                                          № 13/130

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Міщенко П. К. (доповідач по справі),

суддів:

Тарасенко К. В.

Шкурдової Л. М.

судді-доповідача Міщенко П. К.

при секретарі судового засідання: Олійник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Весна»на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.06.2008 року по справі № 13/130 (суддя Босий В.П.),

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрморепродукт»

до           Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Весна»

про стягнення 6 331, 81 грн.

за участю представників:

від позивача:                      Порубльовий С.В. (дов № 17 від 10.04.2008 р.)

від відповідача: не з’явився

В С Т А Н О В И В:

21.04.2008 року до Господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрморепродукт» (позивач) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Весна»(відповідач) про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 4 537, 68 грн. та пені в сумі 789, 16 грн. за неналежне виконання останнім своїх зобов’язань відповідно до укладеного між сторонами Договору постачання товару № Ум-0000379 від 01.07.2007 року, а також 500, 00 грн. за надання юридичних послуг.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.04.2008 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження по справі № 13/130.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.06.2008 року позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Весна»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрморепродукт»3 945, 81 грн. основного боргу, 343, 62 грн. пені, 591, 87 грн. інфляційних витрат, 500, 00 грн. витрат на юридичні послуги, 94, 82 грн. державного мита та 106, 70 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Господарського суду Полтавської області, відповідач звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду від 04.06.2008 року по даній справі повністю та прийняти нове судове рішення, яким залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на те, що оскаржуване рішення не відповідає фактичним обставинам, судом порушено норми процесуального права, оскільки не повідомлено відповідача належним чином про дату розгляду справи.

Крім того, ТОВ «ТД «Весна»разом з апеляційною скаргою подано клопотання від 19.06.2008 року, в якому заявник просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 04.06.2008 року по даній справі.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.07.2008 року відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Весна»строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу.

Відповідно до Розпорядження Першого заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 23.07.2008 року змінено склад колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № 13/130, здійснено заміну судді Яковлєва М.Л. на суддю Шкурдову Л.М.

Відповідно до Розпорядження Першого заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.09.2008 року змінено склад колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № 13/130, здійснено заміну судді Шевченка В.Ю. на суддю Тарасенко К.В.

Ухвалою Першого заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.09.2008 року продовжено строк вирішення спору в апеляційному порядку.

Розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався, у зв’язку з неявкою у судові засідання, призначені на 24.07.2008 року та 04.09.2008 року, представника заявника апеляційної скарги (відповідач). У засідання апеляційного господарського суду 25.09.2008 року повноважні представники відповідача втретє не з’явилися, про поважність причин неявки суд не повідомлено, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, направленими за відомою адресою місцезнаходження ухвалами суду.

Представник позивача по справі, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрморепродукт», письмових пояснень по суті заявлених в апеляційній скарзі вимог не надав, однак в засіданнях апеляційного господарського суду усно заперечив проти вимог заявника апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Полтавської області від 04.06.2008 року по справі № 13/130 залишити без мін, оскільки вважає його законним, обґрунтованим, прийнятим у відповідності з нормами матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційний господарський суд встановив, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Весна»не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

При винесенні рішення місцевий господарський суд виходив з того, що позивач свої зобов’язання по договору виконав належним чином, поставивши відповідачу товар на загальну суму 6 945, 81 грн., але відповідач свої зобов’язання по договору належним чином не виконав, розрахувався з позивачем за поставлений товар частково.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарським судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки ТОВ «ТД «Весна»не отримувало ухвали Господарського суду Полтавської області про порушення провадження у даній справі, а тому не змогло скористатися правами передбаченими ст. 22 ГПК України. Однак, дане твердження заявника апеляційної скарги не знайшло свого підтвердження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення, адресованого судом першої інстанції ТОВ «ТД «Весна», ухвала про порушення провадження у справі та призначення її до розгляду на 04.06.2008 року отримана відповідачем 14.05.2008 року.

Крім того, заявник апеляційної скарги посилається на те, що позивачем не проведено звірки взаєморозрахунків на момент розгляду справи у суді, відповідач на зазначену позивачем суму основного боргу товар не отримував, а особа вказана у накладних взагалі ніколи не працювала у ТОВ «ТД «Весна»та не уповноважувалася на отримання матеріальних цінностей. Однак, як вбачається із доданих до апеляційної скарги документів, жодних доказів на підтвердження викладених у скарзі позицій відповідачем суду не надано, представників у судові засідання не направлено.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції:

–01.07.2007 року між сторонами укладено договір постачання товару № Ум –0000379, відповідно до якого позивач зобов’язується на протязі дії договору передати та поставити відповідачу продукцію окремими частинами або в повному обсязі відповідно до договору та згідно накладної, а відповідач зобов’язується прийняти вказаний товар і оплатити його на встановлених умовах;

–згідно п.4.1 договору, покупець (відповідач) оплачує поставлений постачальником (позивач) товар за ціною, передбаченою у накладних, згідно яких здійснюється постачання товару;

–відповідно до п. 5.1 договору, покупець зобов’язаний провести оплату товару у безготівковій формі на банківський рахунок продавця протягом 21-го банківського дня з моменту відвантаження товару;

–згідно п. 8.2 договору, в разі затримки оплати товару на строк більший 21-го робочого дня, покупець за вимогою постачальника сплачує пеню, яка нараховується на несплачену суму за кожен день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару;

–на виконання умов договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 6 945,81 грн., про що свідчать видаткові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи;

–відповідач порушив взяті на себе зобов’язання, розрахувався з позивачем частково, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 3 945,81 грн.;

–вимога позивача погасити заборгованість за товар, залишена відповідачем без задоволення.

Згідно приписів ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним Кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України закріплює за кожною особою право на захист свого цивільного права. Підставою для захисту є порушення, невизнання або оспорювання цивільного права.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій України»є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Отже, вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен з’ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання прав особи, яка звернулася до суду з позовом, а також наявність спору між сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому колегія апеляційного господарського суду враховує, що належне виконання зобов’язання –це виконання зобов’язання належними суб’єктами, в належному місці, в належний строк, належним предметом та у належний спосіб.

Відповідно до ст. 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до двостороннього акту звірки взаєморозрахунків, копія якого міститься в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар згідно умов договору постачання товару становить 3 945, 81 грн.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду, погоджуючись з висновком місцевого господарського суду дійшла висновку про правомірність задоволення вимог позивача в частині стягнення суми основного боргу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Як вбачається з матеріалів справи, умовами договору постачання товару передбачено відповідальність за порушення зобов’язання по оплаті товару в формі пені, яка нараховується на несплачену суму за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобов’язання», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення оплати товару відповідно до договору постачання товару від 01.07.2007 року підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 343,62 грн.

Згідно п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду, погоджуючись з висновком місцевого господарського суду, дійшла висновку про задоволення позовних вимог і в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 591,87 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, заявник апеляційної скарги в судові засідання Київського міжобласного апеляційного господарського суду своїх представників не направив, не довів наявність обставин, що покладені в основу доводів апеляційної скарги, жодних доказів на підтвердження своєї позиції суду не надано, вимоги скарги є безпідставними та не обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, яким всебічно, повно оцінено докази та досліджено обставини справи відповідно до норм матеріального та процесуального права, на підставі чого прийшла до висновку, що апеляційна скарга заявника задоволенню не підлягає.

Керуючись п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, ст.ст. 49. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Весна»на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.06.2008 року по справі № 13/130 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області - залишити без змін.

Копії постанови апеляційного господарського суду направити сторонам по справі.

Матеріали справи № 13/130 повернути до Господарського суду Полтавської області.

Головуючий суддя:                                                                      Міщенко П. К.

Судді:

Тарасенко К. В.

Шкурдова Л. М.

Дата відправки 30.09.08