ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.11.08                                                                                           Справа№ 15/28

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “Гервін”, м. Вінниця,

До відповідача: закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНПРО”, м. Львів,

Про стягнення 81274 грн..

Суддя Костів Т.С.

Секретар Качур Ю.

За участю представників сторін:

позивача –Вітер В.Б. (довіреність №2 від 19.04.2007 р.) - представник, Слива В.В. (довіреність №01/1114 від 28.10.2008 р.) - юрисконсульт

відповідача –не з"явився

Суть спору: Позовну заяву подано товариством з обмеженою відповідальністю “Гервін”, м. Вінниця, до закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНПРО”, м. Львів, про стягнення 81274 грн., з яких 58548 грн. –розмір матеріального збитку, завданого ДТП, 6363 грн. –сума збитків від застосування 7% франшизи; 12726 грн. –збитки, завдані у подвійному розмірі, 10000 грн. –моральна шкода.

Провадження у справі було порушене 16.01.2008 р. та призначено розгляд справи на 07.02.2008 р.. Розгляд справи відкладався з мотивів, викладених в ухвалі суду від 07.02.2008 р., 06.03.2008 р.. Ухвалою суду від 25.03.2008 р. було зупинено провадження у справі у зв’язку із призначенням судової авто товарознавчої експертизи. Провадження у справі було поновлено ухвалою суду від 09.10.2008 р. та призначено розгляд справи на 30.10.2008 р.. В судовому засіданні 30.10.2008 р. оголошувалась перерва до 13.11.2008 р..

Представникам сторін роз’яснювались їх права згідно зі ст. 22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог. Ствердив, зокрема, що внаслідок ДТП 06.07.2007 р. застрахованому відповідачем автомобілю було завдано шкоди. Посилається на невідповідність дійсності оцінки пошкоджень, визначеної відповідачем, безпідставне застосування не передбаченої для даного випадку франшизи у розмірі 7% страхової суми, у зв’язку із чим відповідач визначив розмір страхової виплати в сумі лише 33082,50 грн.. Враховуючи, що відновлювальна вартість пошкодженого автомобіля визначена висновком судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 60769,65 грн., що є меншим від ринкової вартості автомобіля –79171 грн., відшкодування здійснюється в розмірі вартості відновлювальних робіт за вирахуванням експлуатаційного зносу деталей та механізмів, що підлягають заміні –2200 грн., тобто в сумі 58569 грн., що з урахуванням індексу інфляції становить 68657,53 грн.. Ця сума підлягала сплаті не пізніше 10.11.2007 р., а відтак розмір пені становить 2079 грн., 3% річних –1708,93 грн.. Просить позов задовольнити з урахуванням збільшених позовних вимог.

Представник відповідача позов заперечив з мотивів, зазначених у відзиві. Посилається на висновок дослідження експерта, викладеного у звіті від 16.07.2007 р., з урахуванням результатів якого розмір страхового відшкодування становить 33082,50 грн., які і були сплачені позивачу. Однак, позивач ці гроші повернув як помилково сплачені. Просить у позові відмовити.

Доповненням до заяви про збільшення позовних вимог від 30.10.2008 року (вх.№24767 від 13.11.2008 року) позивач просить суд при вирішенні питання про розподіл господарських витрат позивача, пов"язаних з розглядом справи врахувати вартість проїзду та добові представників позивача, що становить 1879,81 грн.

Також, клопотанням від 13.11.2008 року позивач просить відшкодувати витрати на проведення судової експертизи в сумі 1628,64 грн.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

19.08.2006 р. між позивачем (страхувальник) та відповідачем (страховик) укладено договір страхування №0002244.30.0600 щодо автомобіля Volkswagen T-4 реєстраційний номер АВ4270АН 2002 р.в., № шасі кузова WV12227022H091550, за яким страховик здійснює страхування від ризиків, а саме 30.1. –ДТП, 30.2. –стихійне лихо, 30.4. –падіння предметів, 30.5. –протиправні дії третіх осіб, 30.6. –протиправне позбавлення ТЗ, та зобов’язується виплатити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Умовами договору була встановлена франшиза в розмірі 7% від страхової суми за ризиком конструктивної загибелі транспортного засобу, позначеного 30.6.. Однак, посилання позивача на введення його в оману внаслідок того, що ДТП в умовах договору страхування, зокрема, в п. 1 Загальної частини визначена під кодом 30.1. і за цим кодом не встановлено франшизи, до уваги не приймається як таке, що суперечить умовам договору, з яких, не залежно від коду ризику визначено франшизу в розмірі 7% від страхової суми у випадку конструктивної загибелі транспортного засобу.

Як вбачається з заяви –повідомлення про випадок з транспортним засобом від 06.07.2007 р., інших матеріалів справи, 05.07.2007 р. в 14:40 по трасі Крижопіль –Вапнярка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу, внаслідок якого він був пошкоджений.

Позивачем були подані для отримання страхового відшкодування належним чином належно оформлені документи, що не заперечувалось сторонами.

Рішенням про виплату №СНТ/0002244.30-0600/1 від 14.09.2007 р. з врахуванням даних висновку про вартість матеріального збитку, проведеного ТзОВ “ЦЕБ “Капітал-Інвест”, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту перевищувала 80% ринкової вартості автомобіля, що віднесено до його конструктивної загибелі, визначено суму страхового відшкодування в розмірі 33583,50 грн., яка платіжними дорученнями від 03.10.2007 р. та 08.10.2007 р. була виплачена позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що сума 33583,50 грн. була повернута позивачем відповідачу як помилково сплачена.

Враховуючи наявність у матеріалах справи різних висновків про вартість матеріального збитку з різними даними, ухвалою суду було призначено судову автотоварознавчу експертизу. Як вбачається з висновку експерта №1675 від 26.09.2008 р. судової автотоварознавчої експертизи по господарській справі №15/28 “за позовом ТзОВ “Гервін”, м. Вінниця до ЗАТ Страхова компанія “ІН ПРО”, м. Львів стягнення 81274,00 грн.”, ринкова вартість автомобіля “Volkswagen Transporter IV 2,5 NDi” 2002 р.в., ідентифікаційний номер кузова WV12227022H091550, реєстраційний номер АВ4270АН станом на 05.07.2007 р. до пошкодження у ДТП становила 79171 грн.; вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 60769,65 грн.; вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля –46654,81 грн.. При цьому, відповідно до п. 3.8. висновку, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику досліджуваного автомобіля внаслідок його пошкодження у ДТП визначається у розмірі суми вартості відновлювального ремонту від цих пошкоджень, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, та величини втрати товарної вартості.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відновлювальна вартість автомобіля становить 76,76% ринкової вартості автомобіля, тобто, менше 80%, з яких виходив відповідач і які, відповідно до п. 10.2. договору страхування визнаються конструктивною загибеллю транспортного засобу. Відповідно, посилання позивача на необхідність застосування 7% франшизи, визначеної лише для випадку конструктивної загибелі транспортного засобу та правила визначення суми страхового відшкодування на випадок конструктивної загибелі транспортного засобу, є безпідставними.

Згідно із п. 10.2. договору страхування, розмір страхового відшкодування визначається у випадку пошкодження транспортного засобу чи додаткового обладнання –в межах страхової суми в розмірі вартості відновлювальних ремонтних робіт, які забезпечують усунення пошкоджень, за вирахуванням франшизи. При цьому, якщо договором не передбачено інше, виплата страхового відшкодування проводиться за вирахуванням експлуатаційного зносу деталей та механізмів, що підлягають заміні, визначеного згідно з чинним законодавством.

Посилання позивача на необхідність визначення суми страхового відшкодування шляхом зменшення визначеної висновком експерта вартості ремонтно-відновлювальних робіт на суму експлуатаційного зносу деталей та механізмів, що підлягають заміні, визначену з врахуванням вказаного експертом коефіцієнту 0,36, не заслуговує на увагу як таке, що суперечить умовам п. 10.2. договору страхування.

З п. 3.8. висновку експерта №1675 від 26.09.2008 р. судової автотоварознавчої експертизи по господарській справі №15/28 вбачається, що вартість відновлювальних робіт (60769,65 грн.) складається з вартості робіт –9712,56 грн., вартості необхідних для ремонту матеріалів - 3102,92 грн., вартості нових складових (запчастин), що підлягають заміні –47954,17 грн.. З урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що потребують заміні Е3=0,36 та втраті товарної вартості внаслідок пошкодження –3148,66 грн., за застосованою експертом формулою вартість матеріального збитку становить 46654,81 грн.. Таким чином, в сумі визначеного експертом матеріального збитку врахована вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових, що підлягають заміні та величини втрати товарної вартості для приведення автомобіля у попередній стан.

З урахуванням наведеного, розмір страхового відшкодування визначається як 46654,81 грн. –0 грн. (франшиза) = 46654,81 грн.. Належних доказів для стягнення коштів у більшому розмірі, зазначеному позивачем, суду не надано.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню, інфляційні втрати та 3% річних. Однак, відповідно до п. 9 договору страхування, виплата страхового відшкодування проводиться після встановлення факту страхового випадку, підтвердження цього факту компетентними органами і визначення розмірів збитків, підтверджених відповідними документами. Відповідно до п. 9.3. договору страхування, рішення про виплату, відмову у виплаті або відстрочку виплати відшкодування приймається страховиком протягом 10 робочих днів після отримання всіх необхідних документів, про що він зобов’язаний повідомити страхувальника письмово з викладенням мотивації рішення та одночасним наданням страхового акту для підпису.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем був складений та підписаний страховий акт №СНТ/0002244.30-0600/1. Однак, страховий акт, хоч і підставно, але підписаний позивачем не був. Крім цього, посилаючись на дату його отримання, позивач не надав жодного доказу на підтвердження дати його отримання.

Відповідно до п. 9.4. договору страхування, страховик зобов’язаний здійснити виплату протягом 10 робочих днів з дня підписання страхувальником страхового акту. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи наведене, фактичне перерахування відповідачем позивачу визначеної ним суми, ненастання строку платежу внаслідок непідписання позивачем страхового акту та не доведення дати, у яку він підлягав підписанню, а також ту обставину, що належний розмір страхового відшкодування визначений лише судовим рішенням, суд приходить до висновку про відсутність факту прострочки у виплаті зі сторони відповідача, що свідчить про безпідставність застосування наслідків, визначених в п. 13.2. договору страхування та ст. 625 ЦК України.

Згідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Однак, наявність передбачених законом підстав для відшкодування з відповідача збитків не була доведена суду у встановленому порядку належними доказами, а з матеріалів справи не вбачається заподіяння відповідачем таких збитків відповідачу.

Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.Однак, наявність у даному випадку передбачених законом підстав для відшкодування моральної шкоди не доведена суду у встановленому порядку належними доказами. Позивачем не доведено також сам факт заподіяння йому моральної шкоди внаслідок стверджуваних приниження честі, гідності та ділової репутації, розмір заподіяної моральної шкоди, який бездоказово визначений позивачем в розмірі 10000 грн..

Згідно із ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Щодо клопотань позивача про відшкодування витрат пов"язаних з розглядом справи, та відшкодування витрат на проведення судової експертизи, суд, вважає за можливе задоволити дані клопотання. За таких обставин судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог. Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 12, 22, 33-35, 45, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

вирішив:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНПРО”, (м. Львів, пр. Чорновола, 45а, корпус 9) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Гервін” (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 82) 46654,81 грн.

3.          Стягнути з закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНПРО”, (м. Львів, пр. Чорновола, 45а, корпус 9) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Гервін” (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 82) - вартість проїзду та добові представників позивача, у сумі 1879,81 грн., витрати на проведення судової експертизи в сумі 1628,64 грн., 491,63 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          В частині решти вимог у позові відмовити.

5.          Накази видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Суддя