ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 07/2911а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2008 р.

15год. 38хв., м. Черкаси

За адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства „Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод”

до головного управління державного казначейства України у Черкаській області

до державної податкової інспекції у Монастирищенському районі

про стягнення із бюджету 194271грн. бюджетного відшкодування з податку на додану вартість

Судді: Дорошенко М.В. –головуючий, Довгань К.І., Курченко Н.М..

Секретар судового засідання Сиволовська О.І.

Представники сторін:

від позивача: Попаденко З.В. –за довіреністю від 10.07.2008р., Мукоїд А.П. –за довіреністю від 10.07.2008р.;

від першого відповідача: Коваленко А.П. –за довіреністю від 16.04.2008р.

від другого відповідача: Бенедь Г.Я. –начальник інспекції, Брітан Ю.Д.- за довіреністю від 02.04.2008р., Сивухін Г.С. –за довіреністю від 10.01.2008р.

У засіданні суду прийняв участь прокурор відділу прокуратури Черкаської області Павленко О.А.

Заявлено адміністративний позов про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача 194271грн. бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у тому числі: 95830грн. за лютий 2007р. і 98441грн. за березень 2007р.

В обґрунтування адміністративного позову позивач вказав на безпідставність невідшкодування йому відповідачами заявленої ним в установленому Законом України від 03.04.1997р. №168/97-ВР „Про податок на додану вартість” (далі –Закон №168/97-ВР) порядку до відшкодування із Державного бюджету України 95830грн. податку на додану вартість за лютий 2007р. і 98441 грн. податку на додану вартість за березень 2007р.

У засіданні суду представники позивача адміністративний позов підтримали з вказаних у ньому підстав.

Перший відповідач проти позову заперечив, вказавши при цьому на неможливість здійснення ним бюджетного відшкодування без відповідного подання першого відповідача, яке останнім не подавалося.

Другий відповідач проти позову заперечив, зазначивши при цьому, що проведеною ним у червні 2007р. перевіркою позивача не були підтверджені заявлені останнім до відшкодування суми податку на додану вартість за лютий та березень 2007р. Стосовно одного із контрагентів позивача –ТОВ „Континент-С” ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 13.06.2008р. відкрите провадження у справі про банкрутство за ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а це означає, що укладені позивачем з цим товариством угоди не носили реального характеру. За поданими позивачем деклараціями з податку на прибуток за 2007 рік, перший квартал та перше півріччя 2008р. позивач не отримував прибутків. При цьому намір позивача отримати дохід за рахунок відшкодування податку на додану вартість не є самостійною діловою метою, оскільки не передбачає отримання економічного ефекту як результату підприємницької або іншої економічної діяльності.

У засіданні суду представники відповідачів підтримали заперечення проти позову з викладених вище підстав, а представники другого відповідача крім цього ще вказали на лист державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська, у якому йдеться про те, що за повідомленням ТОВ „Інагротранс” останнє не виписувало позивачу податкову накладну від 20.02.2007р. №41.

Прокурор підтримав заперечення першого та другого відповідачів проти позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, господарський суд встановив наступне.

26 вересня 1994р. Монастирищенською районною державною адміністрацією була проведена державна реєстрація відкритого акціонерного товариства „Теком” як юридичної особи.

13 жовтня 2005р. Монастирищенською районною державною адміністрацією була проведена реєстрація змін до установчих документів відкритого акціонерного товариства „Теком” , яке внаслідок зміни його назви стало називатися відкритим акціонерним товариством „Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод”.

На податковому обліку у другого відповідача позивач перебуває з 04.10.1994р. Також позивач був зареєстрований другим відповідачем як платник податку на додану вартість відповідно 07.07.1997р. і після зміни назви –03.11.2005р.

20 лютого 2007р. позивач подав другому відповідачу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2007р., згідно за якою різниця між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту поточного податкового періоду мала від’ємне значення і становила 126087грн. Цю суму позивач відобразив у податковій декларації як таку, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Крім податкової декларації за січень 2007р. позивач подав другому відповідачу п’яті примірники вантажних митних декларацій на експортовану позивачем у січні 2007р. продукцію.

20 березня 2007р. позивач подав другому відповідачу податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2007р., згідно з якою різниця між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду мала від’ємне значення і становила 241329грн. Цю суму позивач відобразив у податковій декларації як таку, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Усю суму від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за попередній податковий період (січень 2007р.) у розмірі 126087грн. позивач відобразив у податковій декларації за лютий 2007р. як таку, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок позивача у банку.

Разом з податковою декларацією за лютий 2007р. позивач подав другому відповідачу розрахунок відображеного у податковій декларації коригування суми податку на додану вартість, розрахунок суми бюджетного відшкодування і заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за лютий 2007р. у розмірі 126087грн., реєстр отриманих та виданих податкових накладних за лютий 2007р., п’яті примірники вантажних митних декларацій на експортовану позивачем у лютому 2007р. продукцію, платіжні доручення про перерахування коштів постачальникам товарів в попередньому місяці

20 квітня 2007р. позивач подав другому відповідачу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2007р., згідно з якою різниця між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту поточного податкового періоду мала від’ємне значення і становила 87883грн. Цю суму позивач відобразив у податковій декларації як таку, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Частину суми від’ємного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за попередній податковий період (лютий 2007р.) у розмірі 99000грн. позивач відобразив у податковій декларації за березень 2007р. як таку, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок позивача у банку.

Разом з податковою декларацією за березень 2007р. позивач подав другому відповідачу розрахунок суми бюджетного відшкодування і заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за березень 2007р. у розмірі 99000грн., реєстр отриманих та виданих податкових накладних за березень 2007р., п’яті примірники вантажних митних декларацій на експортовану позивачем у березні 2007р. продукцію, платіжні доручення про перерахування коштів постачальникам товарів в попередньому місяці

У квітні-червні 2007р. другим відповідачем була проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування ним суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий, березень 2007р. За результатами цієї перевірки був складений акт від 13.06.2007р. №49/23-009/00255289.

Перевіркою було встановлено, що позивач в порушення пп. „а” пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР завищив суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2007р. на 559грн., у зв’язку з чим другий відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 22.06.2007р. №/0, за яким вирішив зменшити позивачу заявлену ним суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2007р. на 559грн.

Перевіркою також був зроблений висновок про неможливість підтвердження заявлених позивачем за лютий і березень 2007р. сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 126087грн. і 98441грн. у зв’язку з неотриманням усіх інформаційних довідок та проведенням зустрічних перевірок по ланцюгу до виробника щодо основних постачальників продукції позивачу.

Після перевірки другий відповідач в рахунок бюджетного відшкодування позивачу податку на додану вартість за лютий 2007р. погасив його податковий вексель від 28.09.2007р. серія АА №0000286 на суму 29365грн. 80коп. . Також позивачу було перераховано із бюджету 891грн. 20коп. бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, у зв’язку з чим невідшкодована позивачу сума бюджетного відшкодування за лютий 2007р. зменшилася до 95830грн., а за березень 2007р. склала 98441грн.

Станом на день прийняття судом цієї постанови відповідачі не надали доказів відшкодування позивачу податку на додану вартість за лютий 2007р. у сумі 95830грн. і за березень 2007р. у сумі 98441грн.

Пунктом 5.1 Закону №2181-ІІІ встановлено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно з пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду”.

Згідно з пп. 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Відповідно до пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом.

Підпунктом 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР встановлено, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

За змістом підпунктів „б” і „в” пп. 7.7.7 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/98-ВР якщо податковий орган за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган:

- у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

- у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства господарський суд прийшов до таких висновків.

Другим відповідачем не було встановлено будь-яких невідповідностей фактичним обставинам чи вимогам законодавства заявлених позивачем в установленому порядку до відшкодування сум податку на додану вартість за лютий, березень 2007р. за винятком суми –559грн. за березень 2007р., яка не була включена позивачем до стягуваної суми бюджетного відшкодування.

Акт перевірки від 13.06.2007р. №49/23-009/00255289, а також неотримання відповідачем відомостей про постачальників позивача не є законною підставою для не надання позивачу бюджетного відшкодування за лютий, березень 2007р. Такою підставою згідно з підпунктами „б” і „в” пп. 7.7.7 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/98-ВР можуть бути лише відповідні податкові повідомлення про перевищення сум бюджетного відшкодування чи про відмову в наданні такого бюджетного відшкодування.

Другий відповідач інших податкових повідомлень-рішень крім від 22.06.2007р. №/0 позивачу не направляв.

Отже, відповідачі не доказали правомірності своєї бездіяльності щодо невідшкодування позивачу податку на додану вартість за лютий 2007р. у сумі 95830грн. і за березень 2007р. у сумі 98441грн.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу підлягають відшкодуванню із Державного бюджету України витрати на сплату судового збору відповідно до частини задоволених вимог у сумі 1686грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України через головне управління державного казначейства України у Черкаській області (бул. Шевченка, буд. 185, м. Черкаси, ідентифікаційний код 22808168) на користь відкритого акціонерного товариства „Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод” вул. Леніна, буд. 122, м. Монастирище, Черкаська область,19100, ідентифікаційний код 00255289) –194271грн. бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Стягнути із Державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства „Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод” вул. Леніна, буд. 122, м. Монастирище, Черкаська область,19100, ідентифікаційний код 00255289), –1700грн. витрат на сплату судового збору.

Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДІ: Дорошенко М.В.

Довгань К.І.

Курченко Н.М.