ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.09.08                                                                                           Справа № 17/198

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя                                                            Бонк Т. Б.

судді                                                                                Бойко С. М.

Марко Р. І.

при секретарі Гунька О. П.

за участю представників сторін:

від позивача –Працьовита С. М. –юрисконсульт

від відповідача (скаржника) –не з’явився

розглянув апеляційну скаргу ВАТ по газопостачанню і газифікації «Закарпатгаз», м. Ужгород № 07/2638 від 04.08.2008 р.

на рішення господарського суду Закарпатської області від 24.07.2008 р.

у справі № 17/198

за позовом Дочірньої компанії «Газ України»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача ВАТ по газопостачанню і газифікації «Закарпатгаз», м. Ужгород

про стягнення 1 500 223, 94 грн. інфляційних витрат та 3 % річних

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Закарпатської області від 24.07.2008 р. у справі № 17/198 задоволено позов ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», стягнуто з ВАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз»1 500 223, 94 грн. інфляційних витрат та 3 % річних за період з липня 2006 року по 21.08.2007 р.

Рішення суду мотивоване тим, що відкриття виконавчого провадження та зупинення його згідно п. 15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» на період участі боржника у процедурі погашення заборгованості, відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», не припиняє грошових зобов’язань відповідача та не виключає його відповідальності по відшкодуванню втрат від знецінених коштів внаслідок інфляції і відсотків за користування коштами за період порушення строків розрахунків.

У своїй апеляційній скарзі відповідач просить дане рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що ВАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», як підприємство ПЕК, яке надає послуги з постачання та транспортування природного газу, включено в реєстр підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств ПЕК». Згідно п. 3.7 ст. 3 зазначеного Закону, на строк участі підприємства ПЕК у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Так, апелянт вважає, що на період його участі у процедурі погашення заборгованості виконання грошових зобов’язань припиняється. Крім цього, скаржник зазначає, що оскільки на момент виникнення спірних правовідносин стягнення інфляційних втрат та 3 % річних регулювалися Законом України від 08.10.1999 р. «Про внесення змін до ст. 214 ЦК Української РСР»і на спірні правовідносини в частині поставки природного газу населенню поширював свою дію п. 2 цього Закону, то норми ст. 625 ЦК України як такі, що погіршують становище боржника, не підлягають застосуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що зупинення виконавчого провадження на підставі Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств ПЕК»не звільняє ВАТ «Закарпатгаз»від обов’язку виконання зобов’язання з оплати за поставлений природний газ та виконання рішення суду, оскільки даний закон не забороняє відповідачу проводити розрахунки добровільно.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами даної справи встановлено, що 12.01.2001 р. між ДК «Газ України»та ВАТ «Закарпатгаз»укладено договір на постачання природного газу № 10/1-214, відповідно до умов якого позивач зобов’язувався передати відповідачу протягом лютого –грудня 2001 року природний газ, а відповідач –прийняти і оплатити газ н аумовах, визначених цим договором.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов’язки виникають, зокрема, на підставі договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цк України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 5.1 договору, укладеного між сторонами, оплата за фактично спожитий газ здійснюється покупцем до 15 числа місяця, наступного за звітним.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2006 р. у справі № 10/194 з ВАТ «Закарпатгаз»стягнуто на користь ДК «Газ України»8 368 572, 15 грн. основного боргу.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання даної постанови зупинено, оскільки відповідач (боржник) є підприємством, яке внесене до реєстру підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств ПЕК», що зумовлює обов’язкове зупинення виконавчого провадження до закінчення терміну дії даної процедури погашення заборгованості.

Ні суду першої, ні апеляційної інстанцій відповідач (боржник) доказів погашення заборгованості чи виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2006 р. у справі № 10/194 не подав.

У зв’язку з наявністю заборгованості відповідача перед позивачем, позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 1 217 528 грн. за період з липня 2006 року по липень 2007 року, 3 % річних в сумі 282 695, 12 грн. за період прострочення з 05.07.2006 р. по 21.08.2007 р.

ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень). Згідно п. 4, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

В даному випадку, правовідносини між сторонами, виникли з підстав укладення договору на постачання природного газу від 12.01.2001 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов’язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. При цьому, відповідачем не подано, а у матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про погашення заборгованості перед позивачем або здійснення відповідачем часткових проплат за природний газ.

Разом з тим, відкриття виконавчого провадження та його зупинення згідно п. 15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»на період участі боржника у процедурі погашення заборгованості на підставі Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств ПЕК»не припиняє грошових зобов’язань відповідача та не виключає його відповідальності по відшкодуванню втрат внаслідок інфляції та відсотків за користування коштами за період порушення строків розрахунків.

Крім цього, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що посилання відповідача на положення ч. 2 ст. 12 Закону України «Про внесення змін до ст. 214 ЦК Української РСР», а також на ст. 35 ГПК України щодо справи № 10/194 є безпідставними, оскільки в зазначеній справі позивачеві було відмовлено у стягненні інфляційних втрат та 3 % річних за інший період та з врахуванням вказаного вище Закону.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з врахування всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст.ст. 99, 101 –105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Закарпатської області від 24.07.2008 р. у справі № 17/198 залишити без змін, апеляційну скаргу ВАТ по газопостачанню і газифікації «Закарпатгаз», м. Ужгород –без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                                      Бонк Т. Б.

Суддя                                                                                          Бойко С. М.

Суддя                                                                                          Марко Р. І.