ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.08                                                                                 Справа № 17/36

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Веселка”, м. Луганськ

до Закритого акціонерного товариства “Криворізьке”, м. Брянка Луганської області

про стягнення 25 128 грн. 97 коп.

Суддя Фонова О.С.

Представники:

від позивача –Бузовський І.М., довіреність № б/н від 01.07.2008;

від відповідача –Житков Л.В., довіреність № 1369 від 11.12.2007;

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 14834,84 грн., пені у сумі 1610,40 грн., 3% річних у сумі 1112,61 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 7571,12 грн. –всього 25128,97 грн. за договором від 04.01.2005 № 4/01 (з урахуванням заяви про уточнення предмету позову № б/н від 04.09.2008, яка по суті є заявою про зменшення позовних вимог).

В судовому засіданні 19.09.2008 представником позивача подана заява про часткову відмову від позовних вимог. Зокрема, позивач відмовляється від вимог про стягнення пені у сумі 1610,40 грн., 3% річних у сумі 1112,61 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 7571,12 грн.

Відповідач проти позову заперечує у зв’язку з тим, що відповідно до договору відповідач здійснює оплату ремонту електродвигунів шляхом перерахування грошових коштів на р/рахунок позивача згідно виставлених рахунків з доданням прейскуранту чи складеною калькуляцією, затвердженою позивачем та погодженою с відповідачем. Строк оплати договором не встановлений.

Відповідач не отримував від позивача встановлені договором документи на оплату наданих послуг, а саме: рахунки з доданням прейскуранту чи складеною калькуляцією, що необхідні для встановлення періоду виникнення зобов’язань відповідача. У зв’язку з чим провадження у справі слід припинити, так як на момент розгляду справи відсутній предмет спору.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Веселка” (позивач у справі) та Закритим акціонерним товариством “Криворізьке” (відповідач у справі) було укладено договір № 4/01 від 04.01.2005 на виконання ремонтних робіт (далі – Договір). Згідно якого Виконавець (позивач) здійснює капітальний ремонт електродвигунів, а Замовник (відповідач) сплачує виконання робіт на підставі встановлених договірних цін в строки, зазначені в Договорі.

Згідно п. 2.1 Договору його сума складає 300000 грн. Ціни на виконані роботи договірні та зазначаються в прейскуранті і сплачуються в національній валюті.

В пункті 3.2 Договору встановлено, що Замовник зобов’язується оплатити виконані роботи по ремонту електродвигунів по прейскуранту чи складеній калькуляції, затверджених Виконавцем та погоджених з Замовником.

Пунктами 4.1-4.2 Договору передбачено, що Замовник здійснює оплату електродвигунів шляхом перерахування грошових коштів на р/рахунок Виконавця, згідно пред’явлених рахунків. Послуги по ремонту електрообладнання здійснюються за умови надходження 50 % передплати.

На виконання умов вказаного договору позивач виконав передбачені договором роботі, що підтверджується двосторонніми актами прийму-здачі виконаних робіт № ОУ-0000203 від 13.06.2005, № ОУ-0000341 від 23.09.2005, № ОУ-0000445 від 12.12.2005.

Вартість наданих послуг зазначена у виставлених позивачем відповідачу рахунках-фактурах № СФ-0000204 від 12.05.2005 суму 4010,40грн., № СФ-0000258 від 13.06.2005 на суму 2401,68 грн., № СФ-0000457 від 24.10.2005 на суму 8880,00 грн., вручення яких підтверджується матеріалами справи.

Проте, відповідач умови договору порушив та виставлені рахунки не сплатив. У зв’язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 14834,84 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Заявою № б/н від 03.09.2008 про уточнення позовних вимог позивач зменшив розмір позовних вимог, а саме суму пені –1610,40 грн.

Заявою б/н від 18.09.2008, зданою у судовому засіданні, позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 1610,40 грн., 3% річних у сумі 1112,61 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 7571,12 грн.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази на їх підтвердження, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Судом встановлено, що зобов’язання по перерахуванню позивачеві оплати за виконані роботі по ремонту електродвигунів згідно договору № 4/01 від 04.01.2005, в обумовлені договором строки відповідачем виконано не було, що підтверджено наданими позивачем доказами та не спростовано відповідачем, зокрема підписаними сторонами актами приймання-здачі робіт, виставленими відповідачу рахунками-фактурами на суму заборгованості, вручення яких підтверджено матеріалами справи.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджена заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 14834,84 грн., яка підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 22, 78 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач має право відмовитись від позову повінню або частково. У зв’язку з чим господарський суд роз’яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цієї дії у представників сторін.

Стосовно стягнення пені у сумі 1610,40 грн., 3% річних у сумі 1112,61 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 7571,12 грн. представником позивача подано заяву про відмову від позову в частині їх нарахування.

Позивачу було роз’яснено наслідки зазначеної процесуальної дії, перевірено наявність повноважень на відмову від позову. Суд приймає часткову відмову позивача від позову оскільки така відмова не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до п. 4 статті 80 ГПК України провадження у справі підлягає припиненню у разі відмови позивача від позову та прийняття такої відмови судом.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення пені у сумі 1610,40 грн., 3% річних у сумі 1112,61 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 7571,12 грн. слід припинити.

З огляду на вищевикладене, позов задовольняється частково у сумі основного боргу 14834,84 грн., в решті позовних вимог провадження у справі припиняється.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме державне мито у сумі –148,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 60 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту «а»частини 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»№ 7-93 від 21.01.1993, державне мито з заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду, сплачується у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ціна позову первісно складала 29173,94 грн., отже державне мито складатиме 291,74 грн., тоді як позивачем сплачено 294,66 грн. Зайве сплачене держане мито у сумі 2,92 грн. підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 78, п.4 ст.80, 82, 84, 85 ГПК України, п. «а» ч. 2 ст. 3, 8 Декрету КМ України «Про державне мито», суд

в и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Криворізьке”, м. Брянка Луганської області, вул. Спасательна, буд. 1, ідентифікаційний код 31780403 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Веселка”, м. Луганськ, вул. 2-га Краснознаменна, буд. 18, ідентифікаційний код 23491609, основний боргу у сумі 14834,84 грн.; витрати по сплаті державного мита у сумі 148,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 60 грн. 00 коп., видати наказ.

3.          В решті позовних вимог провадження у справі припинити.

4.          Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Веселка”, м. Луганськ, вул. 2-га Краснознаменна, буд. 18, ідентифікаційний код 23491609, зайве сплачене державне мито у сумі 2,92 грн.

Підставою для повернення державного мита є дане рішення, засвідчене печаткою господарського суду Луганської області.

У судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 22.09.2008.

Суддя                                                                                           О.С. Фонова