ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2008 р.

№
15/272-07

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:  Дерепи В.І. -головуючого (доповідача), Грека
Б.М., Стратієнко Л.В.,

за
участю повноважних представників: позивача -

відповідача
-

розглянувши
касаційну скаргу
Приватного підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 8 квітня 2008 року у справі за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_2 до Приватного підприємця ОСОБА_1, 3-тя особа Херсонська
обласна державна хлібна інспекція про стягнення 54263, 08 грн. та за
зустрічним позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 до Приватного підприємця
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської
області з позовом до відповідача про стягнення 40 тонн насіння соняшника, а в
разі його відсутності -вартості насіння соняшника в сумі 88 000 грн.

Відповідачем був заявлений зустрічний
позов про визнання недійсним укладеного договору безоплатного зберігання
насіння соняшника від 28.09.2004 року.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 20
листопада 2007 року (суддя Клепай З.В.) в задоволенні первісного та зустрічних
позовів відмовлено.

Постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 8 квітня 2008 року рішення
суду скасовано частково. Первісний позов задоволений. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 88000 грн. вартості 40 тон насіння соняшника, судові витрати.
Рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду,
Приватний підприємець ОСОБА_1 просить її скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено судом, 28 вересня 2004 року між позивачем та відповідачем у справі
було укладено договір, згідно умов якого позивач передає, а відповідач приймає
на зберігання 40 тонн насіння соняшника врожаю 2004 року.

Згідно
п.4 цього договору, він є безоплатним.

Приймаючи
постанову, суд апеляційної інстанції проаналізувавши наявні в матеріалах справи
документи, правильно встановив факт передачі позивачем за основним позовом на
зберігання відповідачеві насіння соняшнику в кількості 40 тонн.

На
підставі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно
ч.2 ст.938 Цивільного кодексу України, якщо строк зберігання у договорі
зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов,
зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її
повернення.

Відповідно
до ч.1 ст.949 Цивільного кодексу України, зберігач зобов'язаний повернути
поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання.

Як
правильно встановлено судом, позивачем за первісним позовом була направлена
відповідачеві вимога про повернення насіння соняшнику в кількості 40 тонн, а в
разі відсутності насіння -відшкодування його вартості.

Згідно
ч.1 ст.950 ЦК України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на
зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

На
підставі ч.1 ст.951 Цивільного кодексу України, збитки, завдані поклажодавцеві
втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі
втрати (нестачі) речі -у розмірі її вартості.

Тому,
враховуючи викладене, апеляційний господарський суд правильно скасував рішення
місцевого суду в частині відмови в задоволенні первісного позову, стягнувши з
ПП ОСОБА_1 на користь ПП ОСОБА_2 збитків в сумі 88000 грн. вартості 40 тон
насіння соняшника.

Враховуючи
факт виконання сторонами умов укладеного договору від 28.09.2004 року,
відсутність доказів підтверджуючих, що вказаний договір є фіктивним,
апеляційний господарський суд обгрунтовано залишив без змін рішення місцевого
господарського суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову щодо
визнання недійсним укладеного сторонами договору безоплатного зберігання.

За
таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону і обставинам справи,
тому підстав для її зміни немає.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И
В:

Постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 8 квітня 2008 року залишити
без змін, а касаційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 - без
задоволення.

Головуючий,
суддя
В.Дерепа

Судді
Б.Грек

Л.Стратієнко