ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.11.2008                                                    Справа № 14/111

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ

в особі Цеху електрозв"язку №7 (м. Рахів) Центру електрозв"язку №5 (м. Тячів) Закарпатської філії ВАТ "Укртелеком", м. Рахів

до Рахівської районної Ради, м. Рахів

про стягнення заборгованості у загальній сумі 6661,68грн., в тому числі у сумі 6310,22грн. - основного боргу та у сумі 351,46грн. - нарахованої пені,

Суддя В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: Токач С.С. - представник за дов. від 04.01.2008р.

від відповідача: Гощук О.М. – спеціаліст - юрисконсульт за дов. від 01.10.2008р. №01-14/181-03

СУТЬ СПОРУ: Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком", м. Київ в особі Цеху електрозв"язку №7 (м. Рахів) Центру електрозв"язку №5 (м. Тячів) Закарпатської філії ВАТ "Укртелеком", м. Рахів (далі - позивач) звернулося до господарського суду з адміністративним позовом про стягнення з Рахівської районної Ради, м. Рахів (далі -відповідач) заборгованості у загальній сумі 6661,68грн., в тому числі у сумі 6310,22грн. - основного боргу та у сумі 351,46грн. - нарахованої пені.

Представником позивача позовні вимоги підтримано в повному обсязі, зокрема з посиланням на наявнісь у відповідача заборгованості у сумі 6310,22грн., як неоплачені в повному обсязі надані відповідачеві послуги з виділених некомутованих каналів електрозв”язку на підставі укладеного Договору та яка виникла, у зв”язку з виявленням позивачем в попередній програмі АСКР помилки при нарахуванні абонентної плати за користування некомутованим каналом електрозв”язку.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив повністю з підстав, зазначених у письмовому запереченні відповідача на позовну заяву, зокрема з посиланням на відсутність з боку відповідача порушення зобов”язань з укладеного Договору, оскільки відповідачем оплата за отримані послуги проводилась у відповідності до виставлених позивачем рахунків.

У судовому засіданні 02.10.2008р. відповідно до вимог ст.77 ГПК України оголошувалась перерва, зокрема з тієї підстави, що безпосередньо у судовому засіданні 02.10.2008р. представником позивача було отримано один примірник відзиву відповідача на позовну заяву та що було необхідністю для його вивчення та аналізу позивачем та при необхідності та наявності у позивача заперечень на даний відзив –подання такого письмового заперечення, яке було подано представником позивача у судове засідання 23.10.2008р. з одним примірником для відповідача та який було отримано представником відповідача.

Також у судовому засіданні 23.10.2008р. оголошувалась перерва, зокрема з тієї підстави, що у дане судове засідання представником позивача заявою від 23.10.2008р. було подано до матеріалів справи рахунки за період з грудня 2004р. по грудень 2007р., якими підтверджувався факт пред”явлення їх відповідачеві до оплати, в тому числі плати за користування некомутованим каналом електрозв”язку, яка була зазначена в сумах, що є меншими за фактичний розмір такої плати, передбаченої у Додатку Б до Договору за щомісячне користування некомутованим каналом електрозв”язку. Також було подано рахунок за грудень 2007р., у якому була зазначена сума 6310,22грн., як заборгованість за неоплачені в повному обсязі надані відповідачеві послуги з виділених некомутованих каналів електрозв”язку на підставі укладеного Договору та яка виникла, у зв”язку з виявленням позивачем в попередній програмі АСКР помилки при нарахуванні абонентної плати за користування некомутованим каналом електрозв”язку. За навності даних документів представники сторін вважали, що є необхідним проведення сторонами звірки щодо підтвердження або спростування наявності у відповідача заборгованості перед позивачем у вищезазначеній сумі.

У судове засідання 05.11.2008р. представниками сторін не подано документальних доказів, які б підтверджували проведення сторонами вищезазначеної звірки, а відповідно вважається, що відповідач не визнає заявлену до стягнення суму позову, а тому судом даний спір вирішується у даному судовому засіданні по суті та на підставі наявних у справі матеріалів.

Також у дане судове засідання представником позивача надано представнику відповідача один примірник рахунків за період з грудня 2004р. по грудень 2007р. та рахунку за грудень 2007р., а також один примірник письмового обгрунтування проведеного розрахунку нарахування абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку, з урахуванням тарифів, затверджених Наказом №155 Держкомзв”язку України від 21.08.2003р. та Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв”язку України №202 від 21.02.2006р. та один примірник такого розрахунку до матеріалів справи.

Розгляд справи відкладався відповідно вимог ст.77 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Договору №1 від 09.06.2000р. про надання виділених некомутованих каналів електрозв”язку та додатків А та Б до даного Договору (далі –Договір №1 з додатками до нього) між сторонами спору виникли цивільно-правові відносини, за змістом яких позивач зобов”язувався організувати та надати в тимчасове платне користування відповідачеві виділені некомутовані канали в строк, зазначений у Додатку А, а відповідач –сплачувати щомісячну вартість послуг зв”язку згідно з діючими тарифами, зазначеними у Додатку Б до даного Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов Договору у спірному періоді надавався відповідачеві цілодобово некомутований канал електрозв”язку довжиною 150км., що не заперечується відповідачем та його представником. Відповідач за такі отримані послуги сплачував щомісячну вартість у розмірах, які були зазначені у виставлених йому позивачем рахунках у вищезазначеному спірному періоді (грудень 2004р. - грудень 2007р.).

Разом з тим, 21.12.2007р. при переході та встановленні нової автоматизованої системи комплексних розрахунків із споживачами, позивачем було виявлено помилку в нарахуванні відповідачеві абонентної плати за користування некомутованим каналом електрозв”язку, про що було складено акт від 24.12.2007р. виявлених недоліків при встановленні автоматизованої системи комплексних розрахунків (АСКР) із споживачами ЦЕЗ №7 м. Рахів, у зв”язку з чим відповідачеві було донараховано абонентну плату за період з грудня 2004р. по грудень 2007р. на загальну суму 6310,22грн. Факт оплати відповідачем плати за користування даним некомутованим каналом електрозв”язку у розмірі меншому за розмір, передбачений у Додатку Б до Договору №1, підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи рахунками за вищезазначені періоди.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з додатку Б до укладеного між сторонами Договору №1 від 09.06.2000р. про надання виділених некомутованих каналів електрозв”язку (а.с.7), місячна вартість наданого в користування відповідачеві виділеного некомутованого каналу електрозв”язку довжиною 150км., зазначена сторонами в розмірі 157,68грн. з ПДВ та розрахунок даної плати був проведений на підставі „Прейскуранта на граничні тарифи на основні послуги зв”язку”, введеного в дію з 09.06.2000р. та затвердженого наказом Держкомзв”язку України від 07.02.2000р. №23.

Отже, з періоду укладення сторонами Договору №1 від 09.06.2000р. та надання відповідачеві виділеного некомутованого каналу електрозв”язку довжиною 150км. за період з грудня 2004р. у відповідності до граничних тарифів, затверджених Наказом №155 Держкомзв”язку України від 21.08.2003р., відповідач зобов”язаний був здіснювати на користь позивача щомісячну абонентну плату за користування некомутованим каналом електрозв”язку за період з грудня 2004р. по лютий 2006р. у розмірах сум, які зазначено позивачем у розрахунку до позовної заяви (а.с.12) та зазначених у розрахунку нарахування абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку, з урахуванням тарифів, затверджених Наказом №155 Держкомзв”язку України від 21.08.2003р. та за період з березня 2006р. по грудень 2007р. у розмірах сум, які зазначено позивачем у розрахунку до позовної заяви (а.с.12) та зазначених у розрахунку нарахування абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку, з урахуванням тарифів, затверджених Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв”язку України №202 від 21.02.2006р.

Разом з тим, позивачем помилково за вищевказані періоди було пред”явлено відповідачеві рахунки до оплати щомісячної абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку, у розмірі меншому за розмір, передбачений у Додатку Б до Договору №1, що підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи рахунками за вищезазначені періоди (а.с.37-73).

Отже, є правомірним пред”явлення позивачем відповідачеві до оплати за період з грудня 2004р. по грудень 2007р., як сумарно загальної суми 6310,22грн. у розмірі, як різниці між щомісячними сумами абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку, які підлягали відповідачем фактичній сплаті позивачеві, у відповідності до умов Договору №1 від 09.06.2000р. та з урахуванням розміру граничних тарифів на такі послуги, затверджених Наказом №155 Держкомзв”язку України від 21.08.2003р. та Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв”язку України №202 від 21.02.2006р. на підставі виставленого рахунку за грудень 2007р. та пред”явленої претензії №13 від 22.08.2008р. щодо несвоєчасної оплати за телекомунікаційні послуги (а.с.9). Даний рахунок позивача та пред”явлена ним відповідачеві вищезазначена претензія залишились відповідачем не задоволеними, зокрема, як вбачається з відповіді відповідача від 18.06.2008р. №01-14/298-01 на вищезазначену претензію з тих підстав, що, як відповідач вважав, що ним в повному обсязі та своєчасно оплачувались виставлені позивачем щомісячні рахунки за надані відповідачеві послуги у вигляді абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку за вищезазначені періоди.

З огляду на вищевикладене, заперечення відповідача, які було зазначено, як у відповіді відповідача від 18.06.2008р. №01-14/298-01 на вищезазначену претензію позивача, так і які наведено у відзиві на позовну заяву щодо відсутності у нього обов”язку перед позивачем щодо оплати загальної суми 6310,22грн., як різниці між щомісячними сумами абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку, які підлягали відповідачем фактичній сплаті позивачеві у відповідності до умов Договору №1 від 09.06.2000р. та фактично сплаченими за виставленими позивачем щомісячними рахунками за надані відповідачеві послуги у вигляді абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку за вищезазначені періоди, судом не приймаються до уваги, оскільки фактична наявність такого зобов”язання відповідача перед позивачем підтверджується фактичними обставинами та матеріалами справи.

Отже, позовні вимоги позивача в частині заявленої до стягнення з відповідача загальної суми 6310,22грн. абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку, як різниці між щомісячними сумами абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку, які підлягали відповідачем фактичній сплаті позивачеві у відповідності до умов Договору №1 від 09.06.2000р. та фактично сплаченими за виставленими позивачем щомісячними рахунками за надані відповідачеві послуги у вигляді абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку за вищезазначені періоди, підлягають судом до задоволення.

За таких обставин, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача загальна сума 6310,22грн. абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку, яка є фактично не сплаченою за період з грудня 2004р. по грудень 2007р. у відповідності до умов Договору №1 від 09.06.2000р. без застосування судом позовної давності, оскільки у матеріалах справи відсутня про це заява відповідача.

Разом з тим, судом встановлено, що є неправомірним та безпідставним заявлення позивачем до стягнення з відповідача нарахованої суми 351,46грн. пені у вигляді неустойки, як забезпечення виконання основного зобов”язання з тих підстав, що, як передбачено вимогами ст.614 ЦК України, дана відповідальність передбачена тільки у тому випадку, коли встановлено наявність вини такої особи, яка порушила зобов”язання, тоді як фактичними обставинами та матеріалами справи підтверджується той факт, що невиконання відповідачем зобов”язання, у вигляді абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку, перед позивачем у сумі 6310,22грн. виникло з вини позивача, яка відобразилася в помилковому зазначенні позивачем у пред”явлених відповідачеві рахунках до оплати щомісячної абонентної плати за надання в користування каналу зв”язку за період з грудня 2004р. по грудень 2007р., у розмірі меншому за розмір, передбачений у Додатку Б до Договору №1.

Отже, в даній частині позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати підлягають частковому віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно в частині задоволених позовних вимог, шляхом відшкодування частково на користь позивача суми 96,60грн. по оплаті держмита та частково суми 111,75грн. витрат на

інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526 Цивільного кодексу України та ст.ст. 4, 22, 33, 43, 44, 49, 77, 82 –85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Рахівської районної Ради /м. Рахів вул. Миру, 1, р/р 0932 в УДК в Закарпатській області, МФО 812016, / на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ в особі Цеху електрозв"язку №7 (м. Рахів) Центру електрозв"язку №5 (м. Тячів) Закарпатської філії ВАТ "Укртелеком" /м. Рахів, вул. Миру,46, р/р в ЗОД ВАТ «Райфайзенбанк Аваль»м. Ужгород, МФО 312345, / заборгованість у сумі 6310,22грн. основного боргу, частково суму 96,60грн. у відшкодування витрат по оплаті держмита та частково суму 111,75грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3.          В іншій частині позовних вимог, відмовити.

4.          Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.І. Карпинець