П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 жовтня 2008 року

м.  Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Барбари В.П.,

суддів:

Берднік І.С., Гуля В.С.,
Карпечкіна П.Ф., Колесника П.І., Потильчака О.І.,  Черногуза Ф.Ф., Шицького І.Б., Щотки С.О.,

за участі представника

Генеральної прокуратури України -

Попенка О.С.,

розпорядника майна державного підприємства
“Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських  шляхів” - арбітражного керуючого

ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційні скарги державного підприємства
“Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів”,
Міністерства транспорту та зв'язку України на постанову Вищого господарського
суду України від 15 липня 2008 року у справі №2/268-05-11729 за заявою малого
приватного підприємства “Дарт” про визнання державного підприємства
“Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів”
банкрутом,

в с т а н о
в и л а:

У грудні 2005 року мале приватне підприємство “Дарт”
звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про визнання
банкрутом державного підприємства “Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне
управління морських шляхів”.

Ухвалою цього ж суду від 20 грудня 2005 року вказану
заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі про банкрутство
вищезазначеного підприємства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29
серпня 2006 року за результатами розгляду підготовчого засідання, зокрема,
визнано мале приватне підприємство “Дарт” кредитором державного підприємства
“Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів” з
грошовими вимогами у розмірі 6 299 998 грн. 63 коп., зобов'язано даного
кредитора у десятиденний строк подати до офіційних друкованих органів
оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство вказаного
державного підприємства, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником
майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від
15 січня 2008 року вищезазначену ухвалу скасовано та припинено провадження у
даній справі.

Постановою
Вищого господарського суду України від 15 липня           2008 року постанову апеляційного господарського суду скасовано, ухвалу місцевого
господарського суду залишено в силі.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду України від 11
вересня         2008 року за касаційними
скаргами державного підприємства “Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів” і Міністерства транспорту
та зв'язку України порушено провадження з перегляду у касаційному порядку
вказаної постанови Вищого господарського суду України.

У касаційних скаргах ставиться
питання про скасування оскаржуваної постанови з підстав різного застосування
Вищим господарським судом України одного й того ж положення закону у
аналогічних справах, а також порушення судом касаційної інстанції норм матеріального
і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення
представника Генеральної прокуратури України, який підтримав касаційні скарги,
розпорядника майна державного підприємства “Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів” - арбітражного керуючого
ОСОБА_1, що заперечував проти зазначених скарг, обговоривши доводи касаційних
скарг та перевіривши матеріали справи, Судова палата вважає, що касаційні
скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без змін ухвалу місцевого господарського суду,
Вищий господарський суд України виходив із того, що безспірність вимог малого
приватного підприємства “Дарт” була обґрунтована наявністю заборгованості в
сумі 6 299 998 грн. 63 коп., підтвердженої рішенням Господарського суду
Одеської області від 5 грудня 2003 року у справі №4/337-03-9058 і постановою
Одеського апеляційного господарського суду від 22 липня          2003 року у справі №4/104-03-3191, та
незадоволенням цих вимог боржником протягом трьох місяців після спливу
встановленого для їх погашення строку, що є підставою для порушення
господарським судом справи про банкрутство відповідно до частини 3 статті 6
Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”. Крім того, за вимогами частини 16 статті 11 вищезазначеного Закону
після залишення заяви первісного заявника без розгляду господарський суд
вирішує питання про порушення провадження у справі про банкрутство за заявою
іншого кредитора відповідно до календарної черговості її надходження до
господарського суду, що виключає можливість припинення провадження у даній
справі.

Проте з такими висновками Вищого господарського суду
України погодитися не можна.

Відповідно до частини 4 статті 11 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у
підготовчому засіданні суддя оцінює подані документи, заслуховує пояснення
сторін, розглядає обґрунтованість заперечень боржника.

Основне завдання підготовчого засідання полягає у
з'ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності
перешкод для подальшого руху справи про банкрутство.

Згідно з частиною 3 статті 6 вказаного Закону справа про
банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних
розмірів заробітної плати, які не були задоволені
боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

У першу чергу всі зазначені вимоги формально
оцінюються судом при прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство,
остаточна ж їх оцінка надається безпосередньо в підготовчому засіданні.

Під час проведення підготовчого засідання
Господарський суд Одеської області встановив, що безспірність вимог малого приватного підприємства “Дарт” до боржника обґрунтовується наявністю заборгованості в
сумі                  6 299 998 грн. 63 коп., що підтверджується рішенням цього ж суду
від                   5 грудня 2003 року
у справі №4/337-03-9058 та постановою Одеського апеляційного господарського
суду від 22 липня 2003 року у справі                    № 4/104-03-3191.

Водночас, переглядаючи ухвалу Господарського суду
Одеської області від 29 серпня 2006 року, суд апеляційної інстанції встановив,
що постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10 травня 2007
року у справі №4/104-03-3191 та рішенням Господарського суду Одеської області
від                 7 грудня 2007 року у
справі №29-4/337-03-9058, які набрали законної сили та не оскаржувалися малим
приватним підприємством “Дарт”, судові рішення, що підтверджували безспірність
кредиторської заборгованості державного підприємства “Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів”, були переглянуті за
нововиявленими обставинами та скасовані, а у позовах малого приватного
підприємства “Дарт” про стягнення з боржника заборгованості за контрактами
№ВР-028000 від 3 жовтня 2001 року, №ВР-015500 і №ВР-015600 від 4 квітня 2001
року та договором №ВУ 032200 від 25 січня 2002 року було відмовлено за безпідставністю
та необґрунтованістю вимог у зв'язку з визнанням судом даних контрактів мнимими
(фіктивними).

За частиною 11 статті 11 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суд виносить ухвалу про
припинення провадження у справі про банкрутство за наявності підстав,
передбачених статтею 40 цього Закону.

Зі змісту частини 1 статті 5 вказаного Закону вбачається,
що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими законодавчими
актами України.

Частиною 2 статті 41 Господарського
процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей, встановлених Законом
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80
вищезазначеного Кодексу господарський суд припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

За таких обставин Одеський апеляційний господарський суд зробив правильний
висновок про те, що грошові
вимоги єдиного ініціюючого кредитора - малого приватного підприємства
“Дарт” до боржника на суму                          6 299 998 грн. 63 коп.
не можна визнати безспірними, у зв'язку з чим відсутні підстави для здійснення
провадження у справі про банкрутство.

Також необґрунтованими є посилання
суду касаційної інстанції на частину 16 статті 11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом”, оскільки дана норма передбачає наслідки залишення заяви
первісного заявника без розгляду, а не припинення провадження у справі, що було
зроблено апеляційним господарським судом.

У той же час Вищий господарський суд України не врахував те, що реєстр
вимог кредиторів сформовано не було, а відтак не було встановлено безспірність
вимог інших кредиторів, що також виключає можливість здійснення подальшого
провадження у даній справі.

Враховуючи викладене, у суду касаційної інстанції не було визначених Господарським процесуальним
кодексом України підстав для скасування законної й обґрунтованої постанови
апеляційного господарського суду, у зв'язку з чим оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Виходячи з положень статей 6, 8 Конституції України,
Судова палата у господарських справах Верховного Суду України не вважає за
необхідне направляти справу на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки
це суперечило б положенням статей 125, 129 Конституції України, статей 2, 39
Закону України “Про судоустрій України” щодо визначення статусу Верховного Суду
України та його завдання забезпечити законність у здійсненні правосуддя, і
викликало б конституційно недопустиму необхідність скасування законної
постанови суду апеляційної інстанції. Отже, наведений у статті 11118
Господарського процесуального кодексу України перелік наслідків розгляду
касаційної скарги на постанову Вищого господарського суду України не є
процесуальною перешкодою для залишення в силі Судовою палатою у господарських
справах Верховного Суду України постанови Одеського апеляційного господарського
суду від        15 січня 2008 року.

Керуючись статтями 11117-11120
Господарського процесуального кодексу України, Судова палата у господарських
справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Касаційні скарги державного підприємства “Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів” та Міністерства транспорту
та зв'язку України задовольнити.

Постанову Вищого господарського суду України від 15 липня 2008 року скасувати,
а постанову Одеського апеляційного господарського суду від             15 січня 2008 року залишити в
силі.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                          В.П.
Барбара

Судді:                                                                                    І.С.
Берднік

В.С. Гуль

П.Ф. Карпечкін

П.І. Колесник

О.І. Потильчак

Ф.Ф. Черногуз

І.Б. Шицький

С.О. Щотка