ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" вересня 2008 р.

Справа № 16/121-08-3408

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Коварський А.А. за дов. №1 від 13.02.2008р.;

Від відповідача: не з’явився,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства фірми „Сатурн” до товариства з обмеженою відповідальністю „Опекс” про стягнення 12275,15грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство фірма „Сатурн” (далі по тексту ПП „Сатурн”) звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Опекс” (далі по тексту ТОВ „Опекс”) 9090,00 грн. основного боргу за договором перевезення вантажу №09/02/07 від 09.02.2007р., 2258,71 грн. інфляційних витрат та 926,44 грн. пені, а всього 12275,15грн. загальної заборгованості по вищезазначеному договору. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням ТОВ „Опекс” прийнятих на себе за договором перевезення вантажу №09/02/07 від 09.02.2007р. зобов’язань в частині своєчасної та повної оплати вартості послуг з перевезення.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак на неодноразові вимоги суду в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами в порядку, передбаченому ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

09.02.2007р. між ПП „Сатурн” (Перевізник) та ТОВ „Опекс” (Відправник) було укладено договір перевезення вантажу №09/02/07. Відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 2.1, 2.2, 2.3 договору перевезення вантажу №09/02/07 від 09.02.2007р. Відправник зобов’язався передати вантаж Перевізнику у стані придатному до транспортування, за дві доби до початку перевезення повідомити Перевізника про пункт призначення, масу вантажу та місце завантаження, забезпечити завантаження та розвантаження вантажу за власний рахунок; здійснити оплату вартості послуг Перевізнику за домовленістю у продовж 3-х банківських днів після закінчення перевезення та надання відповідних документів, а Перевізник надати автомобіль під завантаження в зазначене місце та час; забезпечити доставку вантажу в пункт призначення у продовж часу, визначеного у Правилах перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, забезпечити цілісність вантажу, прийнятого до перевезення з моменту завантаження на автотранспорт та до здачі вантажу Одержувачеві.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 2 ст. 901 ЦК України положення глави 63 цього Кодексу “Послуги” можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов’язання.

У відповідності до положень ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Положеннями статті 306 ГК України передбачено, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Згідно ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

На виконання умов договору перевезення вантажу №09/02/07 від 09.02.2007р., вимог ст. 909 ЦК України від 16.01.2003р. №435-ІV, згідно міжнародної товарно-транспортної накладної №0328974 від 21.06.2007р., ПП „Сатурн” по маршруту: м. Білгород-Дністровський, Одеська область, Україна –м. Москва, Росія, автомобілем держ. №09517 ОВ/06909 ОА було доставлено вантаж до пункту призначення в установлений договором строк та видано його уповноваженій на одержання вантажу особі.

На підтвердження здійснення доставки вантажу між ПП „Сатурн” та ТОВ „Опекс” було підписано акт приймання-передачі виконаних робіт 23.07.2007р., яким була визначена вартість перевезення вантажу, та ПП „Сатурн” були надані уся необхідна товарно-транспортна документація для здійснення розрахунків за виконані послуги.

У відповідності до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно п. 1.4 договору перевезення вантажу №09/02/07 від 09.02.2007р. ТОВ „Опекс” (Відправник) зобов’язався здійснити оплату вартості послуг ПП „Сатурн” (Перевізник) за домовленістю у продовж 3-х банківських днів після закінчення перевезення та надання відповідних документів.

Відповідно до ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно ст. 311 ГК України плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов'язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

У відповідності до положень розділу 14 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363, форма і порядок розрахунків, а також випадки зміни розміру оплати за перевезення вантажів і надання інших послуг, пов'язаних з цим, визначаються Перевізником з вантажовідправником або вантажоодержувачем - Замовником при укладенні ними Договору на перевезення вантажів. Остаточний розрахунок за перевезення вантажів провадиться Замовником на підставі рахунку Перевізника, який має бути виписаний не пізніше трьох днів після виконання перевезень з доданням товарно-транспортних накладних. Рахунок за виконані перевезення виписується на підставі належним чином оформлених дорожніх листів разом з товарно-транспортними накладними, а при користуванні автомобілями, робота яких оплачується виходячи з часу роботи автомобіля у Замовника, - тільки дорожніх листів.

Згідно ст. 193 ГК України в редакції Закону України від 16.01.2003р. N 436-IV, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Зобов’язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Але в порушення умов п. 1.4 договору перевезення вантажу №09/02/07 від 09.02.2007р., вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України ТОВ „Опекс” не було здійснено оплату вартості послуг позивачу, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість на загальну суму 9090,00 грн., яка до теперішнього часу у добровільному порядку погашена ним не була.

Згідно ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки –грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов’язання. Так, згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 3.2 договору перевезення вантажу №09/02/07 від 09.02.2007р. за несвоєчасну оплату послуг згідно п.1.4 даного договору Замовник зобов’язувався сплатити Перевізнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочки.

З огляду на викладене, як вбачається з розрахунку, викладеного позивачем у позовній заяві, за несвоєчасне виконання Замовником грошових зобов’язань за вказаним договором ПП „Сатурн” додатково було нараховано до сплати ТОВ „Опекс” 926,44 грн. пені.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, у зв’язку з чим ПП „Сатурн” також було нараховано до сплати ТОВ „Опекс” 2258,71 грн. збитків від інфляції.

Таким чином, приймаючи до уваги невиконання Замовником договірних зобов’язань по оплаті вартості послуг з перевезення за договором перевезення вантажу №09/02/07 від 09.02.2007р., ПП „Сатурн” звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з ТОВ „Опекс” 9090,00 грн. основного боргу за договором перевезення вантажу №09/02/07 від 09.02.2007р., 2258,71 грн. інфляційних витрат та 926,44 грн. пені.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак на неодноразові вимоги суду в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами в порядку, передбаченому ст. 75 ГПК України.

На думку суду, розмір загальної заборгованості ТОВ „Опекс” перед ПП „Сатурн” у сумі 9090,00 грн. витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується накладною про доставку ТОВ „Опекс” вантажу, актом приймання-передачі виконаних робіт, а також обґрунтованим розрахунком позовних вимог, викладеним позивачем у позовній заяві. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем до господарського суду не представлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов’язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо обґрунтованості, правомірності заявлених ПП „Сатурн” позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення у повному обсязі відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 615, 617, 625, 901, 908, 909, 916, 920 ЦК України, ст.ст. 193, 306, 307, 311 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь ПП „Сатурн” 9090, 00 грн. основного боргу за договором перевезення вантажу №09/02/07 від 09.02.2007р., 2258,71 грн. - інфляційних витрат та 926,44 грн. - пені, а всього 12275,15 грн. загальної заборгованості по вищезазначеному договору.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу також слід покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.11, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 615, 617, 901, 908, 909, 916, 920 ЦК України, ст. ст. 193, 306, 307, 311 ГК України, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Опекс” / 65000, м. Одеса, вул. Новосельського, 48, кв. 10, п/р 7001 у філії ЗАТ КБ „Приватбанк”, МФО 328704, / на користь приватного підприємства фірми „Сатурн” /65012, м. Одеса, вул. В. Арнаутська, 15, офіс 76, п/р 980 в ОКБ „Інвестбанк” м. Одеса, МФО 328210, / - 9090 грн. 00 коп. / дев’ять тисяч дев’яносто грн. 00 коп./ - основного боргу; 2258 грн. 71 коп. / дві тисячі п’ятдесят вісім грн. 71 коп./ інфляційних витрат; 926 грн. 44 коп. / дев’ятсот двадцять шість грн.. 44 коп./ - пені; 122 грн. 75 коп. /сто двадцять дві грн. 75 коп./ – держмита; 118 грн. /сто вісімнадцять грн.00 коп./ - витрати на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 06.10.2008р.

Суддя Желєзна С.П.