ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО БАНКРУТСТВО

26.09.08р.                                № 04-05/45-37-9б

за заявою кредитора (заявника) Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м.Донецька, м.Донецьк (код 21956234)

до боржника Приватного підприємства „Скіфія”, м.Донецьк ()

про банкрутство

Суддя Б.Д.Плотніцький

Представники:

Від заявника:

Від боржника:

В засіданні брали участь:

До господарського суду 23.09.2008р. надійшла заява Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м.Донецька, м.Донецьк (код 21956234) про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства „Скіфія”, м.Донецьк () у відповідності з вимогами ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

В заяві про порушення справи про банкрутство кредитор посилається на наявність заборгованості у боржника у сумі 31 590 грн. 97 коп. та відсутність керівних органів боржника за юридичною адресою.

Розглянувши матеріали заяви та додані до неї документи, господарським судом встановлено наступне:

У відповідності з п.1 ст.5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За приписом ст.4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до п. 1 ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено, що заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявністю інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Виходячи із зазначеного, за правилами цієї статті справа про банкрутство може бути порушена у разі наявності хоча б однієї з перелічених умов, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності.

За приписами ст.1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” боржник - суб'єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами, у тому числі зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати.

Згідно п.2 ст.8 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суддя господарського суду відмовляє у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство, якщо боржник не включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України або до Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності.

При дослідженні матеріалів справи, господарським судом встановлено, що кредитором при зверненні до суду із заявою про порушення справи про банкрутство не надані докази перебування боржника в ЄДРПОУ на день подачі заяви про порушення справи про банкрутство.

При цьому, судом не приймається до уваги надана ініціюючим кредитором копія довідки №25324815 про включення боржника до ЄДРПОУ, оскільки на даній довідці відсутня дата видачі довідки про включення боржника до державного реєстру.

Тобто, у господарського суду відсутні відсутності про наявність боржника в державному реєстрі на день подачі заяви.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Статтею 18 цього Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

У зв’язку з чим, при встановленні факту відсутності керівних органів боржника - юридичної особи за її місцезнаходженням суд повинен керуватися відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Вказані відомості не підтверджені матеріалами поданої заяви, у зв’язку з чим господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав, передбачених ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

При цьому, судом не приймається до уваги наданий пенсійним фондом акт державного виконавця від 04.09.2007р., оскільки даний акт не підтверджує відсутність керівних органів боржника за юридичною адресою на день звернення заявника до суду.

Акт перевірки на предмет фактичного місцезнаходження, що був наданий до заяви, не є належним доказом відсутності керівних органів боржника за юридичною адресою, відповідно до вимог ст.ст.17,18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”, тому до уваги судом не приймається.

Згідно п.1 ст.9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, якщо в заяві не вказані відомості, перелічені в ст. 7 цього Закону та з інших підстав, передбачених ст. 63 ГПК України з врахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується вимога, та доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини.

Враховуючи викладене, заява про порушення справи про банкрутство підлягає поверненню без розгляду на підставі п.1 ст.9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до п.2 ст.9 вказаного закону повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст.7, п.1 ст.9, ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, п.3 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м.Донецька, м.Донецьк (код 21956234) про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства „Скіфія”, м.Донецьк () повернути без розгляду разом з доданими до неї документами.

Додаток: заява з доданими документами.

Суддя Плотніцький Б.Д.

Вик. тел.

Надруковано примірників - :

- господарському суду Донецької області,

- сторонам,