ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 36/317

24.09.08

За позовом                     Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

До                      Приватного підприємства «Універсал-ремонт»

Про                               стягнення 5 281,94 грн.

Суддя Т.Ю.Трофименко

Представники:

Від позивача           Жидейкіна Н.Д. по довіреності № 155/1/11-5085

від 10.09.2007р.

Від відповідача           Хайленко Ю.І. –директор

В засіданні приймали участь

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»про стягнення з Приватного підприємства «Універсал-ремонт»5 281,94 грн. заборгованості за фактичне користування приміщенням по пров. Ярославському №1/3 літ. Л., загальною площею 52,60 кв.м. за період з жовтня 2006 року по 31 січня 2007 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що строк дії договору оренди № 308/468 від 21.05.2003р. закінчився 27.02.2006р. Відповідач, в порушення умов договору, приміщення звільнив 01.02.2007р., що підтверджується актом державного виконавця. Відповідно до п. 6.3 договору відповідач за час фактичного користування об’єктом оренди після припинення дії договору до передачі приміщення за актом зобов’язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати. За відповідачем на час звільнення приміщення 01.02.2007р. залишилася заборгованість в сумі 5 281,94 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2008р. порушено провадження у справі № 36/317, розгляд справи призначений на 04.06.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2008р., у зв’язку з неявкою представника відповідача, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 18.06.2008р.

У зв’язку з неявкою представника позивача, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2008р. розгляд справи, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було відкладено на 30.07.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2008р., за заявою сторін, на підставі ст. ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, строк вирішення спору у справі № 36/317 продовжено, оголошено в судовому засіданні перерву до 01.09.2008р.

У зв’язку з неявкою представника позивача, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2008р. розгляд справи, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було відкладено на 15.09.2008р.

В судовому засіданні 15.09.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 24.09.2008р.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримував.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідно до рішення Київської міської ради № 382/542 від 24.04.2003р. відповідачу був наданий дозвіл на пільгову оплату оренди в розмірі 5% від кошторису орендованих приміщень. Платіжним дорученням № 111519 від 20.10.2006р. відповідач перерахував позивачу 1 532,56 грн. за фактичне користування приміщенням за жовтень та авансом за листопад 2006 року.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація»(далі позивач, орендодавець) та Приватним підприємством «Універсал-ремонт»(далі відповідач, орендар) було укладено договір № 07/0705 від 21.05.2003р. нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень).

Відповідно до умов даного договору позивач на підставі рішення Київської міської ради № 308/468 від 27.02.2003р. передав відповідачу в строкове платне користування площею 52,60 кв.м. в будинку № 1/3 літ. Л на пров. Ярославському в м. Києві.

Строк дії договору сторони визначили з 21 травня 2003 року по 27 лютого 2006 року (пункт 6.2 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору за користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату, місячний розмір якої, на момент початку дії договору, становить 1 213,90 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Позивач листом № 155/05-442 від 01.03.2006р. повідомив відповідача, що дія договір № 07/0705 від 21.05.2003р. припинив свою дію з 27.02.2008р. і просив відповідача звільнити займане приміщення.

Відповідач вимогу звільнити приміщення залишив без задоволення.

Згідно з п. 4.7 договору при закінченні строку договору або відмови орендаря від оренди об’єкт оренди передається орендарю за актом.

Відповідно до п. 6.3 договору після закінчення строку договору орендоване приміщення (будинок) має бути звільненим і переданим орендодавцю за актом. За час фактичного користування об’єктом оренди після припинення дії даного договору до передачі приміщення за актом, орендар зобов’язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2006р. позов Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»про виселення Приватного підприємства «Універсал-ремонт»з нежилого приміщення задоволено. Суд виселив Приватне підприємство «Універсал-ремонт»з нежилого приміщення загальною площею 52,60 кв.м. в будинку № 1/3 літ. Л на пров. Ярославському в м. Києві та зобов’язав повернути вказане приміщення Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація».

На підставі зазначеного рішення 01.02.2007р. державним виконавцем було проведено виселення відповідача з нежилого приміщення загальною площею 52,60 кв.м. в будинку № 1/3 літ. Л на пров. Ярославському в м. Києві, що підтверджується матеріалами справи (Акт державного виконавця від 01.02.2007р. та постанова Державної виконавчої служби у Подільському районі міста Києва про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва № 2/245 від 27.11.2006р.).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що, в порушення умов договору, відповідач звільнив орендоване приміщення лише 01.02.2007р., а плату за фактичне користування приміщенням не сплатив за період з жовтня 2006 року по 31 січня 2007 року.

Розрахунок заборгованості відповідача, наданий позивача, є необґрунтованим, оскільки при здійсненні розрахунку позивач посилається на Методику розрахунку, затверджену рішенням Київської міської ради від 05.07.2001р. № 366/1342, та на Методику розрахунку, затверджену рішенням Київської міської ради від 17.10.2006р. № 34/91, тоді як умовами договору (пункт 6.3) передбачено, що орендар зобов’язаний внести плату за користування приміщенням в розмірі орендної плати.

Договором встановлено (пункт 1.3 договору), що за користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату, місячний розмір якої, на момент початку дії договору, становить 1 213,90 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київської міської ради від 24.04.2003р. № 382/542 «Про передачу у користування на умовах оренди нежилих приміщень, продовження дії договорів оренди, а також встановлення пільгової оплати та зміни орендних ставок»(додаток 9) Приватному підприємству «Універсал-ремонт»наданий дозвіл на пільгову оплату оренди в розмірі 5% від ставки орендної плати орендованих приміщень.

Між сторонами 04.07.2003р. укладено додаток № 2 до договору оренди № 07/0705 від 21.05.2003р., відповідно до якого розмір орендної плати за травень 2003 року з урахуванням індексу інфляції становить 520,60 грн.

Судом зроблено розрахунок, відповідно до якого станом на 01.10.2007р. зазначений розмір орендної плати з урахуванням встановленого індексу інфляції становив 707,68 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за фактичне користування приміщенням за жовтень 2006 року становить 726,08 грн., за листопад 2006 року –739,15 грн., за грудень 2006 року –745,80 грн., за січень 2007 року – 749,53 грн., а загальний розмір заборгованості за вказаний період становить 2 960,56 грн.

Відповідач належних доказів відсутності заборгованості за фактичне користування приміщенням площею 52,60 кв.м. в будинку № 1/3 літ. Л на пров. Ярославському в м. Києві суду не надав.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 2 960,56 грн.

Заперечення відповідача щодо того, що він орендовані приміщення позивачу не передав за актом приймання-передачі, оскільки орендовані площі були передані в оренду іншому орендарю –Товариству з обмеженою відповідальністю «АПЛ-Груп», судом до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що хоча договір оренди між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація»та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПЛ-Груп»було укладено 28.08.2006р., але приміщення було передано новому орендарю за актом приймання передачі лише 01.02.2007р.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Універсал-ремонт»(04213, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 49-Б, кв. 115, ) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»(01034, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ) 2 960 (дві тисячі дев’ятсот шістдесят) грн. 56 коп. заборгованості, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині в позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Трофименко Т.Ю.