ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2008 р.

Справа № 10/114.

За позовом приватного вищого навчального закладу товариства сприяння обороні України “Сокирянський політехнічний технікум”, м. Сокиряни Чернівецької області

до Вищого навчального закладу “Відкритий міжнародний Університет розвитку людини “Україна” в особі Сторожинецького коледжу, м. Чернівці

про стягнення 2740,40 грн.

Суддя Т.І. Ковальчук

Представники:

Від позивача –Максимчук А.П., керівник, Сивак В.В., дов. № 001 від 10.09.2008 р.

Від відповідача – Горюк П.Д., директор, Явіц В.Й., дов. від 09.05.2008 р., Дмитрієва О.І., дов. від 09.05.2008 р.

За погодженим клопотанням сторін справу розглянуто поза межами двомісячного строку (а.с. 52,69).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до Вищого навчального закладу “Відкритий міжнародний Університет розвитку людини “Україна” в особі Чернівецького регіонального центру про стягнення 2740,40 грн. неустойки за фактичне користування нежилим приміщенням без укладання договору оренди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після закінчення строку дії договору оренди від 01.01.2007 р. відповідач не звільнив орендоване приміщення у м. Сокиряни по вул. Коцюбинського,4 і продовжує незаконно ним користуватися, неодноразові попередження про звільнення приміщення залишив без уваги, що дає право позивачу (наймодавцю) вимагати неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Враховуючи, що за період самовільного користування приміщеннями відповідач мав сплатити 1370 грн. орендної плати та за послуги з опалення подвійний розмір неустойки складає 2740,40 грн.

Ухвалою від 10.06.2008 р. за погодженим клопотанням сторін строк вирішення спору продовжено поза межами двох місяців, у зв’язку з реорганізацією відособленого структурного підрозділу відповідача Чернівецького регіонального центру уточнено назву відповідача - Вищий навчальний заклад “Відкритий міжнародний Університет розвитку людини “Україна” в особі Сторожинецького коледжу (наказ по ВНЗ Відкритий міжнародний університет розвитку людини “Україна” від 28.02.2008 р. № 28, а.с. 52).

Відповідач надав відзив, у якому позов не визнав з тих підстав, що позивач не повідомляв його в установленому порядку про припинення дії договору оренди від 01.01.2007 р., натомість відповідач звертався до позивача з листом про продовження терміну дії договору, 25.01.2008 р. відповідачеві було вручено непідписаного листа, який у зв’язку з цим не породжував і не скасовував для відповідача ніяких зобов’язань, вартість комунальних послуг не входить до орендної плати за користування приміщеннями і повинна сплачуватися на підставі рахунків, які позивач не виставляв, договір оренди від 01.01.2007 р. укладено позивачем з перевищенням повноважень, тому цей договір є недійсним, позивачем також не надано розрахунку ціни позову.

У судовому засіданні 30.10.2008 р. представники позивача подали заяву про збільшення позовних вимог і просять стягнути з відповідача окрім неустойки за прострочення повернення приміщення заборгованість за фактичне користування нежилим приміщенням без укладення договору оренди в сумі 2295 грн. та за послуги з опалення зазначеного приміщення за чотири місяці 2008 р. у сумі 605,05 грн.

Розглянувши зазначену заяву суд встановив, що позивач не збільшив первісно заявлені позовні вимоги щодо стягнення подвійної неустойки в порядку ст. 22 ГПК України, а заявив нові позовні вимоги про стягнення коштів за фактичне користування орендованим приміщенням та надані послуги з опалення приміщення, тобто про відшкодування збитків. У відповідності до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову або зменшити розмір позовних вимог. Заява позивача про збільшення позовних вимог від 30.10.2008 р. не відповідає положенням ст. 22 ГПК України, тому відхиляється судом, відповідно, справу розглянуто в межах первісних позовних вимог.

У судовому засіданні 30.10.2008 р. представники відповідача позов відхилили з підстав, викладених у відзиві, пояснили, що відповідач не отримував належним чином оформлене заперечення позивача проти користування приміщенням після закінчення договору оренди від 01.01.2007 р., тому договір є продовженим на той самий строк, у зв’язку з чим відповідач продовжував сплачувати орендну плату, яку приймав позивач, тому підстав для стягнення неустойки немає.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

01.01.2007 р. між Сокирянським політехнічним технікумом ТСОУ та Вищим навчальним закладом Відкритий міжнародний університет розвитку людини “Україна” в особі керівника регіонального центру дистанційної освіти укладено договір, згідно якого Сокирянський політехнічний технікум (за текстом договору Орендодавець) передає, а ВНЗ Відкритий міжнародний університет розвитку людини “Україна” (за текстом договору Орендар) приймає у тимчасове користування нежиле приміщення за адресою вул. Коцюбинського, 4, загальною площею 17,0 кв. м (а.с. 39-42).

Строк дії зазначеного договору встановлено з 01 січня 2007 р. по 31 грудня 2007 року (пункт 6.1). Пунктом 6.3 цього договору передбачено право Орендаря відмовитися від договору, попередивши орендодавця за один місяць, а пунктом 6.4 визначено підстави припинення дії договору, зокрема, внаслідок закінчення терміну, на який він був укладений.

22.11.2007 р. позивач звернувся з листом № 101 до орендарів приміщень Сокирянського політехнічного технікуму щодо повідомлень про продовження або припинення договору оренди на наступний рік (а.с. 64). У зазначеному листі не йдеться окремо про договір оренди з відповідачем, однак у колонці “Ознайомлені” навпроти прізвища керівника відповідача Горюка П.Д. проставлено підпис і відмітку “26.11.2007 р. Марівцан Г.М.”, відтак, представники позивача стверджували, що позивача попереджено про необхідність повідомити орендодавця про наміри щодо продовження дії договору оренди.

Представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що Марівцан Г.М. на той час була працівницею відповідача, після ознайомлення з вказаним листом відповідач звернувся до позивача із заявою № 484 від 27.11.2007 р. з проханням продовжити термін дії договору оренди приміщення за адресою м. Сокиряни, вул. Коцюбинського,4 на 2008 рік і вважав договір продовженим, оскільки не отримав від позивача належним чином оформленої відмови у продовженні строку дії договору (а.с. 53).

Представники позивача пояснили суду, що листом від 30.11.2007 р. № 105 позивач повідомив відповідача про припинення з 01.01.2008 року договору оренди, укладеного з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р., та попередив про необхідність звільнення орендованого приміщення. Дослідженням матеріалів справи суд встановив, що зазначений лист відповідач отримав 25.01.2008 р. (а.с. 65). Однак, оглядом оригіналу наданого відповідачем вказаного листа в судовому засіданні суд встановив, що цей лист не підписаний керівником позивача, відтак, не породжує ніяких правових наслідків для сторін спору (а.с. 70).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов’язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Разом з тим, статтею 764 ЦК України передбачено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У ході судового розгляду справи позивачем не доведено, що ним в належній формі в установлений ст. 764 ЦК України строк –протягом одного місяця з дня закінчення договору оренди приміщення у м. Сокиряни по вул. Коцюбинського, 4 надіслано відповідачеві заперечення проти продовження строку дії зазначеного договору. Лист від 30.11.2007 р. № 105 не приймається судом за належний доказ, який підтверджує заперечення позивача проти продовження користування відповідачем орендованим приміщенням після закінчення строку дії договору, оскільки вказаний лист не підписаний позивачем. Інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність заперечень позивача проти продовження користування приміщенням відповідачем у порядку ст. 764 ЦК України, позивачем не надано. Не є таким доказом і лист Сокирянського політехнічного технікуму № 119 від 20.12.2007 р., оскільки позивачем не надано належних доказів, що вказаний лист взагалі було направлено відповідачу, окрім того, цей лист датовано до закінчення строку дії договору, а не протягом місячного строку після закінчення дії договору оренди, як це передбачено ст. 764 ЦК України (а.с. 91).

Окрім того, судом установлено, що відповідач після 01.01.2008 р. продовжував сплачувати орендну плату за користування приміщенням у відповідності до п. 4.1.1 договору від 01.01.2007 р., а позивач не повертав йому вказані кошти як такі, що перераховані без достатніх правових підстав у зв’язку з відсутністю договірних відносин між сторонами, що може свідчити про наявність у нього бажання отримувати плату за користування відповідачем спірним приміщенням попри надіслання останньому претензії від 04.02.2008 р. (а.с. 44, 71-74).

Суд не приймає пояснення представників позивача, що оскільки у договорі оренди не передбачено можливості його продовження в інший, ніж у визначений самим договором спосіб, то положення ст. 764 ЦК України не застосовуються.

Так, текст договору від 01.10.2007 р. не містить положення, що продовження цього договору у випадку, передбаченому ст. 764 ЦК України, є неможливим, натомість пунктом 7.1 договору визначено, що взаємовідносини сторін, не передбачені цим договором, регулюються чинним законодавством України.

Відтак, установивши, що позивачем не подано заперечень проти користування відповідачем приміщенням після закінчення строку дії договору протягом одного місяця, суд погоджується з твердженням відповідача, що дію договору від 01.01.2007 року продовжено з 01.01.2008 р. у порядку ст. 764 ЦК України, відтак, у позивача відсутні правові підстави вимагати від відповідача сплати передбаченої ст. 785 ЦК України неустойки за неповернення орендованого майна після припинення дії договору.

У зв’язку з відсутністю правових підстав для стягнення неустойки, суд не досліджує правильність визначення позивачем розміру цієї неустойки та періоду її нарахування.

Разом з тим, суд не приймає до уваги заперечення відповідача, що укладений з позивачем договір оренди від 01.01.2007 р. є недійсним з тих підстав, що керівник позивача не мав права на його укладення, оскільки це спростовується положеннями Статуту позивача (п.п. 1.3, 4.4 Статуту приватного вищого навчального закладу Товариства сприяння обороні України “Сокирянський політехнічний технікум”, а.с. 9-33).

З урахуванням викладеного у позові належить відмовити, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          У позові відмовити.

За згодою представників сторін у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Оформлене у відповідності до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України рішення підписане 31 жовтня 2008 року.

Суддя                                                                                Т.І. Ковальчук