СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

01 жовтня 2008 року

Справа № 2-15/2276-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Лукашова Ю.А.

за участю представників сторін:

представник позивача: Нікітін Олександр Ігорович, довіреність № б/н від 22.01.08, Закрите акціонерне товариство "Санаторій "Київ";

представник відповідача: Старчиков Олексій Володимирович, довіреність № 1741 від 26.05.08, Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго";

представник відповідача: не з'явився, Відокремлений структурний підрозділ "Кримська електроенергетична система";

представник відповідача: не з'явився, Відокремлений підрозділ "Держенергонагляд у Кримському регіоні" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго";

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Санаторій "Київ" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 23 червня 2008 року у справі № 2-15/2276-2008А

за позовом Закритого акціонерного товариства "Санаторій "Київ" (вул. Комсомольська, 20,Алушта,98500)

до          1) Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Комінтерна, 25,Київ 32,01032)

в особі відокремленого структурного підрозділу "Кримська електроенергетична система" (вул. Київська 74/6,Сімферополь,95034);

2) Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Кримському регіоні" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Набережна, 69,Сімферополь,95000);

про визнання неправомірними дій та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 23 червня 2008 року у справі № 2-15/2276-2008А відмовлено у задоволенні позову закритого акціонерного товариства "Санаторій "Київ" (далі –ЗАТ "Санаторій "Київ") до відповідачів, з урахуванням зміни вимог, про визнання неправомірними дій Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в АР Крим зі складання акту перевірки № 62/26, акту обстеження № 62/117, припису № 62/106 та протоколу про адміністративне правопорушення № 62/03 у частині зазначення факту невиконання ЗАТ “Санаторій “Київ” вимог припису № 62/61 від 14 серпня 2003 року, а також скасування постанови Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в АР Крим № 8 від 20 січня 2004 року про застосування штрафу за порушення законодавства про електроенергетику у розмірі 3400,00 грн.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, посилаючись на пункти 4.1., 5.9. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики № 28 від 31 липня 1996 року в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, зареєстрована в Мінюсті 02 серпня 1996 року за № 417/1442 (далі –ПКЕЕ), не знайшов порушень з боку відповідача під час складання акту перевірки № 62/26, акту обстеження № 62/117, припису № 62/106 та протоколу про адміністративне правопорушення № 62/03 у частині зазначення факту невиконання ЗАТ “Санаторій “Київ” вимог припису № 62/61 від 14 серпня 2003 року, а також підстав для скасування постанови про накладення штрафу.

Не погодившись з постановою суду, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Так, заявник апеляційної скарги стверджує, що фактично ним було виконано вимоги п. 1 припису № 62/61 від 14 серпня 2003 року в частині встановлення технічних засобів контролю потужності, який фіксував би півгодинний максимум навантаження, а будь-яких вимог до зазначених технічних засобів у зазначеному приписі не висувалося, рівно як і не містив посилань на пункти 4.1. та 5.9. ПКЕЕ.

Більш детально доводи сторони викладені безпосередньо в апеляційній скарзі.

Письмові заперечення проти апеляційної скарги у матеріалах справи відсутні.

За розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 01 жовтня 2008 року у складі судової колегії була проведена заміна судді Голика В.С. на суддю Черткову І.В.

У судовому засіданні, яке відбулося 01 жовтня 2008 року, представник позивача апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача проти скарги заперечував, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представники відокремленого структурного підрозділу "Кримська електроенергетична система" та відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Кримському регіоні" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином – рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи.

Судова колегія вважає можливим розглянути спір за відсутністю представників відповідачів, які не з'явилися, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду спору по суті, а згідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

14 серпня 2003 року державним інспектором з енергетичного нагляду Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Кримському регіоні, відносно ЗАТ “Санаторій “Київ” був винесений припис № 62/61, із вказівкою про необхідність проведення заходів для усунення виявлених порушень, а саме: встановити технічні засоби контролю потужності для усунення порушень пунктів 4.1, 5.9 ПКЕЕ (пункт 1 припису), а також зобов’язано відповідача в строк до 01 грудня 2003 року повідомити про виконання припису (арк. с. 18-19, т. 1).

08 грудня 2003 року, через невиконання пункту 1 зазначеного припису, позивачем, в присутності заступника голови правління ЗАТ “Санаторій “Київ”, був складений відповідний акт перевірки № 62/83 (арк. с. 17, т. 1).

На підставі вказаного акту, старшим державним інспектором з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії Державного енергетичного нагляду в Кримському регіоні була винесена постанова № 8 від 20 січня 2004 року про накладення на позивача штрафних санкцій у розмірі 3400,00 грн., яка була отримана позивачем 30 січня 2004 року, про що свідчить поштове повідомлення (арк. с. 7-9, т. 1).

Зазначені дії відповідача з'явилися підставою для звернення ЗАТ "Санаторій "Київ" до суду з відповідним позовом.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Частиною 4 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до статті 27 вказаного Закону, за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Національної комісії регулювання електроенергетики України, Державної інспекції з експлуатації електричних станцій і мереж, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії та порушення умов ліцензій суб’єкти господарської діяльності несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі до п’яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Національна комісія регулювання електроенергетики України, державні інспектори з експлуатації електричних станцій і мереж, державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії на підставі акта перевірки, оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією статтею, видають у межах своєї компетенції суб’єктам господарської діяльності постанови про накладення штрафів за встановленою формою.

Відповідно до пункту 10 Положення про порядок накладення на суб’єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1312 від 21 липня 1999 року, суб’єкт господарської діяльності повинен сплатити штраф протягом 30 днів з дня винесення постанови про його накладення. У разі несплати штрафу у зазначений термін він стягується в судовому порядку.

Згідно з п. 4.1. ПКЕЕ, електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та потужності, що встановлюються відповідно до вимог ПУЕ та проектних рішень, а також за бажанням споживача засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Якщо протягом 2 послідовних місяців спостерігається зменшення середнього завантаження вимірювальних трансформаторів струму до рівня, меншого, ніж передбачений технічними умовами, проектною документацією та вимогами ПУЕ щодо завантаження трансформаторів струму, то протягом 10 днів наступного розрахункового місяця споживач має звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом та, за наявності, до електропередавальної організації (основного споживача) з метою приведення обліку у відповідність до вимог ПУЕ.

У разі виникнення зустрічного перетікання електричної енергії з мереж споживача в мережі електропередавальної організації необхідно встановлювати як розрахункові, так і технічні засоби обліку електричної енергії для окремого обліку перетікання активної та реактивної електричної енергії в обох напрямках. Загальні потреби житлового будинку (освітлення сходових кліток, робота ліфтів, насосів тощо) мають бути забезпечені окремими розрахунковими засобами обліку.

Відповідно до п. 5.9. ПКЕЕ, контроль за фактичним навантаженням електроустановок споживачів, яким установлені граничні величини рівня потужності, має здійснюватися засобами вимірювальної техніки, що фіксують 30-хвилинну максимальну потужність у години максимального навантаження енергосистеми.

У разі наявності двох та більше точок розрахункового обліку контроль здійснюється за допомогою автоматизованої системи обліку електричної енергії за умови наявності останньої. Умови контролю мають бути визначені в договорі.

У разі живлення електроустановок споживача від власної блок-станції і від мереж та підстанцій електропередавальної організації контроль за фактичним навантаженням електроустановок споживача здійснюється розрахунковими засобами обліку, які враховують обсяги електричної енергії, отриманої від електропередавальної організації.

Матеріалами справи спростовується посилання заявника апеляційної скарги на той факт, що відповідачем не було зазначено певних вимог до технічного засобу вимірювання потужності, адже останнім було чітко вказано у приписі на порушення позивачем пунктів 4.1 та 5.9 ПКЕЕ (арк. с. 18, т. 1).

Відповідно до ст. 217 Господарського кодексу України, господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно правил статті 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, факт порушення позивачем припису державної інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії встановлений актом перевірки № 62/83 від 08 грудня 2003 року, згідно з яким ЗАТ "Санаторій "Київ" не було виконано пункту 1 припису № 62/61 від 14 серпня 2003 року.

Таким чином, днем порушення є наступний день після граничного строку для усунення порушень, тобто 02 грудня 2003 року, а днем виявлення –день складення акту перевірки та виявлення порушення. З наведених підстав перебіг строків для застосування адміністративно-господарських санкцій до позивача повинен обчислюватися з 09 грудня 2003 року, тобто на наступний день після виявлення порушення.

Отже, дії державного інспектора з енергетичного нагляду відповідають вимогам чинного законодавства про електроенергетику України і здійснені в рамках посадових повноважень та строків, встановлених законодавством.

Судова колегія також зазначає, що місцевим господарським судом цілком правомірно було прийнято до уваги, що положення статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України щодо пропущення строку звернення до адміністративного суду, як підстава для відмови у задоволенні адміністративного позову, не можуть бути застосовані, оскільки правовідносини між сторонами а також звернення з відповідним позовом до суду мали місце до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, з дослідженням всіх обставин у справі, правових підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Санаторій "Київ" залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 червня 2008 року у справі № 2-15/2276-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        Ю.М. Гоголь

Судді                                                                      К.В. Волков

І.В. Черткова