ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
листопада 2008 р.

Справа
№ 8/74

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі

судді Шіляк М.А.

при секретарі Треф'янчин
А.М.

розглянувши матеріали
справи

за позовом  Державного територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень", вул.
Привокзальна, 15, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідача
ПП ОСОБА_1 АДРЕСА_1

про стягнення
неустойки  в розмірі 5129,05грн.

За участі
представників:

Від
позивача: Місюк
Н.Я.-юрисконсульт, (довіреність № НЮ-60 від 01.01.08р.)

Від відповідача: ОСОБА_2. - адвокат,
договір-доручення від 06.10.08

ВСТАНОВИВ: до господарського суду
Івано-Франківської області подано позовну заяву про стягнення неустойки в
розмірі 5129,05 грн.

Ухвалою
від 18.08.08 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому
засіданні. Ухвалами від 02.09.08, 09.10.08 розгляд справи відкладався. Ухвалою
від 09.10.08 продовжено продовжено строк розгляду спору. В судових засіданнях
28.10.08 та 06.11.08 оголошувалась перерва.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови укладеного з позивачем договору
оренди, а саме: на вимогу позивача не повернув йому орендоване приміщення після
закінчення строку, на який було укладено цей договір.

Позивач
в судових засіданнях позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач
проти позову заперечив, вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив,
що 27.06.02 між Львівською державною залізницею та підприємцем ОСОБА_1 укладено
договір оренди державного майна №8.

Згідно
п. 1.1. договору оренди -позивач передав, а відповідач прийняв в строкове
платне користування нежитлове приміщення складу № 2 загальною площею 85,56 м2,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Даний факт підтверджується актом
приймання-передачі від 27.06.02 підписаний сторонами. Даний договір діяв до
30.06.07.

Зі
змісту позовної заяви вбачається, що позивач листами повідомляв відповідача
(орендаря) про відмову у пролонгації дії договору, мотивуючи таку відмову
необхідністю використання орендованого приміщення у виробничих цілях, та
вимагав повернути орендоване приміщення орендодавцеві.

У
період з дня закінчення терміну дії договору і до моменту заявлення позову в
даній справі, відповідач продовжував користуватися орендованим приміщенням, в
зв'язку з чим залізниця зверталася до господарського суду з позовною заявою про
звільнення орендованого приміщення. Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 14.11.07, залишеним без змін постановою Вищого
господарського суду України від 18.06.08, позов задоволено та зобов'язано
орендаря звільнити орендоване приміщення. При вирішенні вказаного спору, судом
встановлено, що договір оренди закінчився 30.06.07, після чого приміщення мало
бути звільнено.

Як
вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, станом на
01.07.08 суб'єктом підприємницької діяльності Осміховським В.В. приміщення не
звільнено, у зв'язку з чим позивачем нарахована неустойка за період
прострочення повернення майна з 01.08.07 по 30.06.08 в сумі 5129,05 грн.

В
ході судових засідань судом також встановлено, що відповідач, користуючись
приміщенням позивача після закінчення строку дії договору оренди, продовжував
сплачувати орендну плату, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні
доручення. З розрахунку неустойки за невчасне повернення орендованого майна
вбачається, що платежі, які вносилися відповідачем в якості плати за
користування орендованим приміщенням, зараховувалися орендодавцем на погашення
нарахованої неустойки. Даний факт підтверджений представником позивача в судовому
засіданні.

Суд
вважає позовні вимоги частково обгрунтованими.

За
змістом ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори)
під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів,
в яких беруть участь ті самі сторони.

У
відповідності до п. 5.7. договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцю
орендоване майно у разі припинення або розірвання договору оренди.

Згідно
п. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального
майна"  орендар у випадку закінчення
терміну дії договору чи відмови від його продовження зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди.

Частиною
1. ст. 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані,
в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Частиною 2 вищенаведеної статті передбачено, що у випадку,
якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування
річчю за час прострочення.

Відповідно
до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Зважаючи
не те, що в договорі не визначено порядок нарахування штрафних санкцій, такі
санкції підлягають стягненню за період з 30.06.07 по 31.12.07. Сума штрафних
санкцій за вказаний період, згідно поданого позивачем розрахунку, становить
5229,96 грн.

Враховуючи
факт зарахування позивачем на погашення неустойки перерахованих платежів по
орендній платі в розмірі 2614,98 грн. позов підлягає частковому задоволенню.
Розмір неустойки, яку слід стягнути з відповідача, становить 2614,98 грн.
(різниця нарахованої позивачем неустойки та сплаченої відповідачем суми).

Відповідно
до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід
покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

В
зв'язку з недоплатою позивачем при поданні позову 17,00 грн державного мита,
дану суму слід достягнути в державний бюджет.

Керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 785
Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону Украни "Про оренду державного та
комунального майна", ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити
частково.

Стягнути
з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
ідентифікаційний код НОМЕР_1,
АДРЕСА_1 на користь Державного територіально-галузевого об'єднання
“Львівська залізниця”, 79007, м. Львів-7, вул. Гоголя, 1, код 01059900, в особі
відокремленого підрозділу "Івано-Франківська дирекція залізничних
перевезень", 76001, м. Івано-Франківськ, вул. Привокзальна, 15, код
25910967 - 2614,98 грн. неустойки, 51,00 грн. державного мита, 59,00
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути
з Державного територіально-галузевого об'єднання “Львівська залізниця”, 79007,
м. Львів-7, вул. Гоголя, 1, код 01059900, в особі відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень", 76001, м. Івано-Франківськ,
вул. Привокзальна, 15, код 25910967 на користь Державного бюджету міста
Івано-Франківська, р/р 0002 в УДК у м. Івано-Франківську, код платежу
22090200 - 17,00 грн. державного мита.

В
решті позову відмовити.

Накази
видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Шіляк Марина Анатоліївна

рішення
підписане 12.11.08

Виготовлено в АС
"Діловодство суду"

________________
Треф'янчин Андрій Михайлович