ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2008

Справа №2-1/9563-2008

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мис Зюк», (98000,АР Крим, Ленінський район, смт. Багерово, вул. Леніна, 12),

до відповідача Комунального підприємства «Фонд комунального майна Ленінського району», (98200, АР Крим, Ленінський район, смт. Леніне, вул. Фрунзе, 5),

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Ленінське бюро технічної інвентаризації», (98200, АР Крим, смт. Леніне, вул. Фрунзе, 5),

про визнання договорів дійсними, визнання права власності на нерухоме майно і зобов’язанні здійснення дій з реєстрації прав власності.

Суддя Л.О.Ковтун

представники:

від позивача – Кувалдін Я.А. – представник, дов.№ 01 від 03.01.2008р.

від відповідача – Кіш Г.О. – начальник,

від третьої особи – не з’явився, повідомлений належним чином,

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мис Зюк» звернулось до господарського суду АР Крим з позовною заявою, в якій просить визнати дійсними договори купівлі-продажу об’єкта, який підлягає продажу за конкурсом від 21.04.2008р. та від 21.04.2008р., укладені з КП «Фондом комунального майна Ленінського району», визнати за ним право власності на придбані відповідно до зазначених договорів нежитлові будівлі, а саме: техніко-експлуатаційну частину – вартістю 195840,00 грн., гараж на 20 машин-місць – вартістю 48972,00 грн.

Вимоги мотивовані тим, що вказане майно придбано позивачем за конкурсом на підставі спірних договорів купівлі-продажу, але відповідач, не зважаючи на досягнення між сторонами згоди по всім умовам договору та їх виконання, ухиляється від нотаріального посвідчення договорів, що на думку товариства порушує його право як власника зазначеного майна.

Відповідач позов визнав у повному обсязі.

Третя особа жодних пояснень щодо заявленого позову не висловила.

Суд вважає, що матеріали справи в достатній мірі характеризують відносини між сторонами, у зв’язку з чим підстав для відкладення розгляду справи не вбачає.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

21.04.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мис Зюк» та Комунальним підприємством «Фонд комунального майна Ленінського району» укладені договори купівлі-продажу об’єктів, які підлягають продажу за конкурсом, відповідно до умов яких позивач придбав майно - нежилу будівлю - технічно-експлуатаційна частина вартістю 195840,00 грн., що знаходиться за адресою: смт.Багерове, вул. Військова, 16 та нежилу будівлю - гараж на 20 машин - місць вартістю 48972,00 грн., що знаходиться за адресою: смт. Багерове, вул. Військова, 3а.

У пункті 1.3. зазначених договорів визначено, що право володіння, користування і розпорядження об’єктом приватизації переходить до покупця з моменту сплати повної вартості придбаного об’єкта приватизації.

Майно, яке є предметом зазначених договорів, передавалось відповідачем товариству шляхом укладення відповідних актів приймання-передачі в 3-денний термін після повної сплати вартості об’єктів, (п.3.1.)

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов’язання, яке виникає між суб’єктами господарювання та іншими учасниками відносин в сфері господарювання, в силу якого один суб’єкт зобов’язаний зробити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію та ін.) або утриматись від виконання певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі і кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Стаття 193 ГК України визначає, що суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, не допускається відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 133 ГК України основу правового режиму майна суб’єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права – право господарського відання, право оперативного управління, а також право оперативного використання майна.

У статті 144 ГК України визначені підстави виникнення майнових прав та обов’язків суб’єкта господарювання, серед яких, зокрема, вказані угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але таки, що йому не суперечать.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов’язана зробити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші та ін.) або утриматись від виконання певної, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Стаття 202 Цивільному кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Зміст правочину не може суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, (ст.203 ЦК України).

Згідно зі ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Частиною 2 статті 219 ЦК України встановлено, що суд може визнати не посвідчений нотаріально правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Вимогами частини 2 ст.220. ЦК України, також, зазначено що, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Ст. 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яку воно здійснює відповідно до закону за власною волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном (ст..317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 22 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацию)» право володіння, користування і розпорядження об’єктом приватизації переходить до покупця з моменту сплати повної вартості придбаного об’єкта приватизації. Після придбання об’єкта його новий власник стає правонаступником прав і обов’язків приватизованого підприємства. У ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Під час розгляду справи представники сторін визначили факт відмови відповідача від нотаріального посвідчення зазначених правочинів.

Крім того, позивачем надані документи, які свідчать про виконання ним прийнятих на себе обов’язків, щодо сплати вартості майна, визначеного у договорах купівлі-продажу. Так позивачем надані копії платіжних доручень № 248 від 05.03.2008р., №343 від 22.04.2008р., № 344 від 22.04.2008, на загальну суму - 195840,00грн., № 249 від 05.03.2008р., № 341 від 22.04.2008р., № 342 від 22.04.2008р., всього на загальну суму - 48972,00грн., яки свідчать про перерахування ним відповідачу повної вартості придбаного майна, за договорами купівлі-продажу від 21.04.2008р. Представник відповідача підтвердив факт отримання перерахованих позивачем коштів.

У матеріалах справи є копії актів приймання-передачі № 01-13 від 23.04.2008р., та № 01-14 від 23.04.2008р., які свідчать про отримання позивачем майна, вартість якого сплачена відповідачу згідно умов вказаних вище договорів купівлі-продажу.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що сторони договорів купівлі-продажу від 21.04.2008р. домовились про всі їх істотні умови, передбачені діючим законодавством України, позивачем здійснені заходи, що передують нотаріальному посвідченню договорів, а відповідач безпідставно ухиляється від нотаріального посвідчення вказаних правочинів, суд, вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання дійсними укладених між сторонами 21.04.2008р. договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ст.20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів. Кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав.

На підставі цього за ТОВ «Мис Зюк» слід визнати право власності на придбане за спірними договорами нерухоме майно.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності юридичних осіб на нерухоме майно, що знаходиться на території України підлягає обов’язковій державній реєстрації.

Обов’язок щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно пунктом 5 Прикінцевих положень вказаного Закону до створення єдиної системи органів реєстрації прав і формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру покладено саме на бюро технічної інвентаризації, що тягне задоволення позову також і в частині зобов’язання відповідача зареєструвати право приватної власності позивача, яке визнане судовим рішенням.

Вступна і резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 23 жовтня 2008 року.

Рішення оформлене відповідно до ст.84 ГПК України і підписане 28 жовтня 2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу об’єкта - нежилу будівлю - технічно-експлуатаційна частина вартістю 195840,00 грн., що знаходиться за адресою: смт.Багерове, вул. Військова, 16, який підлягає продажу за конкурсом від 21.04.2008р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мис Зюк», (98000, АР Крим, Ленінський район, смт. Багерове, вул. Леніна,12 ідентифікаційний код у ЄДРПО України 32755252) та Комунальним підприємством «Фондом комунального майна Ленінського району», (98200, АР Крим, Ленінський район, смт. Леніне, вул. Фрунзе, 5 ідентифікаційний код у ЄДРПО України 34243590) дійсним.

Визнати договір купівлі-продажу об’єкта - нежилу будівлю - гараж на 20 машин - місць вартістю 48972,00 грн., що знаходиться за адресою: смт. Багерове, вул. Військова, 3а, який підлягає продажу за конкурсом від 21.04.2008р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мис Зюк» (98000, АР Крим, Ленінський район, смт. Багерове, вул. Леніна,12 ідентифікаційний код у ЄДРПО України 32755252) та Комунальним підприємством «Фондом комунального майна Ленінського району», (98200, АР Крим, Ленінський район, смт. Леніне, вул. Фрунзе, 5 ідентифікаційний код у ЄДРПО України 34243590) дійсним.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мис Зюк», (98000, АР Крим, Ленінський район, смт. Багерове, вул. Леніна,12 ідентифікаційний код у ЄДРПО України 32755252) право власності на придбані у Комунального підприємства «Фонда комунального майна Ленінського району», (98200, АР Крим, Ленінський район, смт. Леніне, вул. Фрунзе, 5 ідентифікаційний код у ЄДРПО України 34243590) нежилі будівлі, а саме: технічно-експлуатаційну частину, яка розташована за адресою: смт.Багерове, вул. Військова, буд. № 16.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мис Зюк», (98000, АР Крим, Ленінський район, смт. Багерове, вул. Леніна,12 ідентифікаційний код у ЄДРПО України 32755252) право власності на придбані у Комунального підприємства «Фонда комунального майна Ленінського району», (98200, АР Крим, Ленінський район, смт. Леніне, вул. Фрунзе, 5 ідентифікаційний код у ЄДРПО України 34243590) нежилі будівлі, а саме: гараж на 20 машин – місць, якій знаходиться за адресою: смт. Багерове, вул. Військова, буд. № 3а.

Зобов’язати Комунальне підприємство «Ленінське бюро технічної інвентаризації», (98200, АР Крим, смт. Леніне, вул. Фрунзе, 5) зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мис Зюк», (98000, АР Крим, Ленінський район, смт. Багерове, вул. Леніна,12 ідентифікаційний код у ЄДРПО України 32755252) право власності на нерухоме майно - нежилу будівлю - технічно-експлуатаційна частина вартістю 195840,00 грн., що знаходиться за адресою: смт.Багерове, вул. Військова, 16 та гараж на 20 машин – місць, якій знаходиться за адресою: смт. Багерове, вул. Військова, буд. № 3а.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ковтун Л.А.