ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

”20” жовтня 2008 року справа № 11/172(2/124)

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Нептун”

15600, м. Мена, вул. Гастелло, 3

До: 1. Акціонерного товариства „Українська автомобільна корпорація”

01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2

2. Відкритого акціонерного товариства „Чернігів –Авто”

14007, м. Чернігів, пр-т Миру, 231

Про визнання недійсним договору та відшкодування 61852,53 грн. збитків

Суддя Ю.М.Бобров

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Яровий О.І. –адвокат, дов. б/н від 14.07.08 р.,

Василенко В.Ф. –представник, дов. б/н від 14.07.08 р.,

Уояненко А.Д.- юрисконсульт, дов. б/н від 14.07.08 р.

Від Відповідача 1: не з’явився.

Від Відповідача 2: Кудрявцев Г.А. –юрисконсульт, дов. від 20.10.08 р. № 1571.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем –Товариством з обмеженою відповідальністю „Нептун” м. Мена подано позов до Акціонерного товариства „Українська автомобільна корпорація” м. Київ та до Відкритого акціонерного товариства „Чернігів –Авто” м. Чернігів про визнання недійсним договору та відшкодування збитків в сумі 61852,53 грн.

В судовому засіданні оголошувалися перерви.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені у позовній заяві та у письмових доповненнях до неї.

У позовній заяві і у письмових доповненнях до неї позивач, зокрема, вказує на те, що при укладенні оспорюваного договору поставки він був укладений представниками сторін, які не мали належних повноважень на його укладання.

Продавцем не було передано покупцеві примірник оспорюваного договору, а також не передано документацію щодо сервісного гарантійного ремонту та обслуговування поставленого легкового автомобілю.

Оскільки поставлений автомобіль у подальшому виявився технічно несправним, позивач вважає, що автомобіль був поставлений з прихованими дефектами, тобто одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману.

Позивач просить суд визнати недійсним оспорюваний договір поставки та стягнути з АТ „Українська автомобільна корпорація” на користь позивача 60051,00 грн., в рахунок повернення сплаченої за автомобіль суми. Крім того, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача: в рахунок стягнення неустойки 1801,53 грн. за порушення прав споживачів; 618,53 грн. витрат по оплаті держмита; 118,00 грн. судових витрат за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу; 500,00 грн. витрат за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу; 500,00 грн. витрат за надання юридичних послуг.

Відповідачі - АТ „Українська автомобільна корпорація” та ВАТ „Чернігів –Авто” у відзиві, запереченнях та письмових поясненнях по справі позовних вимог не визнають.

Обґрунтовуючи заперечення на позов, представники відповідачів, посилаючись на ст. 215 ЦК України, вказують на те, що у своєму позові позивач не зазначив жодної правової підстави для визнання оспорюваного договору недійсним. Також позивач не зазначив жодного доказу, який би встановлював обставини, що обґрунтовують його вимоги, як предмет позову.

Представники відповідачів вважають, що провадження у справі в частині виконання оспорюваного договору підлягає припиненню, а спір із господарського суду має бути переданий на розгляд Третейського суду „Захист прав”, оскільки сторони домовилися про це в договорі.

Представники відповідачів в судовому засіданні підтримали заперечення з мотивів, викладених у відзиві, запереченнях та письмових поясненнях по справі.

Розглянувши подані матеріали, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, між АТ „Українська автомобільна корпорація” (Продавець) в особі директора ВАТ „Чернігів –Авто”, та ТОВ „Нептун” (Покупець) укладено оспорюваний Договір поставки № 0564 від 30.03.07 р. (далі - Договір), згідно умов якого Продавець зобов’язався передати у власність Покупця, а Покупець оплатити і передати автомобіль моделі TF 696, марки DAEWOO –FSO, колір –серебристий мет., рік випуску 2006, в кількості однієї штуки, за ціною 60051,00 грн., після сплати Покупцем 100% передоплати.

Після проведення ТОВ „Нептун” 100% передоплати, 06.04.07 р. дилер - ВАТ „Чернігів –Авто” передав ТОВ „Нептун” легковий автомобіль „Ланос”, кузов № 7W314597, двигун № 061336, кольору Серебристий металік.

28.04.07 р. цей автомобіль став технічно несправним (відсутність можливості запуску двигуна автомобіля).

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

До загальних вимог, додержання яких, згідно ст. 203 ЦК України, є необхідним для чинності правочину, відносяться:

1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;.

5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” від 28.04.78 р. № 3 (далі –Постанова ВСУ № 3) зазначається, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Щодо посилання позивача на те, що Договір підписаний не повноважною особою, то суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

У пункті 9 роз’яснення від 12.03.99 р. № 02-5/111 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними”, із змінами і доповненнями, Вищий арбітражний суд України роз’яснив, що наступне схвалення юридичною особою угоди, укладеної від її імені представником, який не мав належних повноважень, робить її дійсною з моменту укладення. Доказами такого схвалення можуть бути ... вчинення дій, які свідчать про схвалення угоди (прийняття її виконання, здійснення платежу другій стороні і т. ін.). У такому випадку вимога про визнання угоди недійсною з мотивів відсутності належних повноважень представника на укладення угоди задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ „Чернігів –Авто” здійснює комерційне представництво АТ „Українська автомобільна корпорація”.

Договір укладено представником ВАТ „Чернігів –Авто”, яке є офіційним і уповноваженим дилером АТ „Українська автомобільна корпорація” та надає останньому послуги з реалізації його автомобілів, у тому числі по укладенню договорів купівлі –продажу (поставки) автомобілів.

Відповідачі Договір не оспорюють. Крім того, листом від 06.10.08 р. № 6755, який долучено до матеріалів справи, АТ „Українська автомобільна корпорація” схвалює Договір і підтримує усі раніше вчинені дії щодо укладення і виконання Договору.

Договір підписано не генеральним директором ТОВ „Нептун” Боровиком О.Г., а представником товариства.

Але вчинення ТОВ „Нептун” дій, а саме:

- здійснення передоплати за автомобіль після укладення Договору на рахунок АТ „Українська автомобільна корпорація”, що підтверджується платіжним дорученням № 1377 від 02.04.07 р.;

- прийняття автомобіля у офіційного дилера АТ „Українська автомобільна корпорація”, що підтверджується актом приймання –передачі автомобіля від 06.04.07 р.;

- здійснення постановки на облік та реєстрація автомобіля в органах ДАІ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія СВС № 010794 від 18.04.07 р.;

- використання автомобіля у власній господарській діяльності, про що свідчать дані, наведені у позовній заяві та доданих до неї документах;

- прийняття внутрішніх господарських локальних актів стосовно експлуатації автомобіля, що підтверджується наказом директора ТОВ „Нептун” „Про створення тимчасової комісії перевірки причин технічної несправності легкового автомобіля „Ланос”, державний номер СВ 0327 АН” № 38 від 28.04.07 р. та актом огляду технічного стану легкового автомобіля від 30.04.07 р.;

- призначення експертизи технічного стану автомобіля, що підтверджується висновком експерта –товарознавця Білого В.П. від 30.04.07 р.;

- направлення претензії ВАТ „Чернігів –Авто” щодо виконання гарантійного ремонту автомобіля, що підтверджується листом № 277 від 30.05.07 р.,

є доказами наступного схвалення ТОВ „Нептун” Договору, укладеного від імені товариства його представником.

Щодо інших підстав визнання Договору недійсним, на які посилається позивач, то твердження позивача про неотримання примірника Договору під час його укладення і неотримання документації щодо сервісного гарантійного ремонту та обслуговування автомобілю, спростовується матеріалами справи.

Так, у п. 10.4 Договору зазначено, що Договір укладений у 2 (двох) оригінальних примірниках українською мовою, по одному екземпляру для кожної із Сторін. Звертає на увагу і той факт, що автомобіль був зареєстрований позивачем у органах ДАІ, тобто позивачем примірник Договору подавався при реєстрації.

Акт приймання –передачі автомобіля від 06.04.07 р. свідчить про передачу Покупцю сервісної книжки та керівництва по експлуатації автомобіля.

В цьому акті зазначено, що автомобіль передано Дилером і отримано Покупцем в справному технічному стані, зауважень до зовнішнього обліку, лакофарбового покриття і салону немає.

У позовній заяві позивач, посилаючись на ст. 230 ЦК України, вказує на те, що автомобіль був поставлений з прихованими дефектами, тобто АТ „Українська автомобільна корпорація” навмисно ввела позивача в оману.

Посилання позивача на висновки експерта –товарознавця від 30.04.07 р. є висновками спеціаліста, а не висновками судової експертизи, призначеної у справі, а отже ці висновки не можна вважати належним засобом доказування.

У пункті 12 Постанови ВСУ № 3 зазначено, що при вирішенні позовів про визнання угоди недійсною на підставі ст. 57 ЦК суди повинні мати на увазі, що такі вимоги можуть бути задоволені при доведеності фактів обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною або збігу тяжких для сторони обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням сторони укласти угоду на вкрай невигідних для неї умовах.

Під обманом у таких випадках слід розуміти умисне введення в оману учасника угоди шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності, або замовчування обставин, що мають істотне значення для угоди, що укладається.

Суд вважає, що позивачем не надано суду належним та допустимих доказів на підтвердження умисного введення ТОВ „Нептун” в оману Продавцем автомобіля шляхом замовчування тієї обставини, що поставлений автомобіль має технічні дефекти, тобто не доведено фактів оману.

Крім того, невиконання або неналежне виконання угоди, зазначається у п.п.”б” п. 16 Постанови ВСУ № 3, не може бути підставою для визнання її недійсною. У цьому разі сторона вправі вимагати розірвання договору або застосування інших встановлених наслідків, а не визнання угоди недійсною.

З вищенаведених обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав визнання Договору недійсним.

Щодо іншої частини заявлених вимог, то суд звертає увагу позивача на наступне.

Згідно ст. 12 ГПК України господарським судам, зокрема, підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав визнання Договору недійсним, то спір, що виник при виконанні Договору, господарським судам підвідомчий. Але ч. 2 ст. 12 ГПК України передбачено також, що підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу).

Закон України „Про третейські суди” від 11.05.04 р. № 1701-IV (далі –Закон № 1701) у статті 1 встановлює, що до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 12 Закону № 1701 встановлює вимоги до виду і форми третейської угоди. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Отримання додаткової письмової згоди сторін за наявності третейської угоди в договорі Закон № 1701 не передбачає.

В пункті 9 Договору (Порядок розв’язання спорів) сторони домовилися, що усі спори, які можуть виникнути між Сторонами з Договору або у зв’язку з ним, будуть передаватись для остаточного врегулювання на розгляд Третейського суду „Захист прав”. .

Господарський суд, до якого подано позов з питань, що є предметом третейської угоди, повинен припинити провадження у справі, якщо є заперечення однієї з сторін щодо вирішення спору у господарському суді і ним не буде визнано, що третейська угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Отже, в цій частині заявлених вимог провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 33, 49, 80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В частині позовних вимог щодо визнання недійсним договору поставки № 0564 від 30 березня 2007 року, укладеного між Акціонерним товариством „Українська автомобільна корпорація” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Нептун” - в позові відмовити, в іншій частині позовних вимог провадження у справі припинити.

За згодою представників позивача та відповідача 2, на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні 20.10.08 р. оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення підписано 27.10.08 р.

Суддя Ю.М.Бобров