ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2008 р.

Справа 46/89

За позовом

Дочірнього підприємства “Контракти-медіа” Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська рекламна агенція “Галицькі контракти”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра Аутдор”

про

стягнення 73 521,50 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача

Боровець В.Д.—представник за довіреністю від 12.06.2008 р. № 152-06/08

від відповідача

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство “Контракти-медіа” звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра Аутдор” з позовом від 14.05.2008 р. № 116-05/08 про стягнення 66 188,73 грн. заборгованості за виконані роботи в рамках договору № 1748-КМ/2005 від 30.06.2005 р., 1 684,15 грн. збитків внаслідок інфляції та 5 648,69 грн. 3 % річних.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою господарського суду міста Києва № 46/89 від 26.05.2008 р., яку призначено до розгляду на 18.06.2008 р.

У судове засідання, призначене на 18.06.2008 р. відповідач не з’явився, уповноваженого представника не направив, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, подавши через канцелярію суду 18.06.2008 р. клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване перебуванням генерального директора у відрядженні з 17.06.2008 р. по 19.06.2008 р.

Через неявку у засідання представника відповідача та неподання витребуваних документів 18.06.2008 р. розгляд справи було відкладено на 21.07.2008 р.

21.07.2008 р. позивачем подано до суду клопотання від 18.07.2008 р. № 197-07/08, відповідно до якого Дочірнє підприємство “Контракти-медіа” Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська рекламна агенція “Галицькі контракти” просить суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат врахувати суму в розмірі 3 500,00 грн., сплачену адвокатській організації на виконання договору доручення на ведення справи в суді № 06/06-1юр від 06.06.2008 р.

У судове засідання, що відбулося 21.07.2008 р., відповідач не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину нез’явлення свого представника відповідач суд не повідомив, вимоги ухвал суду у справі № 46/89 не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість та штрафні санкції.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, позов Дочірнього підприємства “Контракти-медіа” Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська рекламна агенція “Галицькі контракти” мотивований неналежним виконанням відповідачем зобов’язань з оплати виконаних позивачем на його користь робіт з виготовлення рекламних конструкцій.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано копію договорів, актів приймання-здавання робіт, видаткових накладних, претензії з вимогою оплатити борг, акти звірки розрахунків.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

30.06.2005 р. Дочірнім підприємством “Контракти-медіа” Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська рекламна агенція “Галицькі контракти” в якості виконавця та Товариством з обмеженою відповідальністю “Довіра Аутдор” в якості замовника укладені два взаємопов’язані господарські договори № 1747-КМ/2005 та № 1748-КМ/2005.

За умовами договору № 1747-КМ/2005 замовник доручив, а виконавець зобов’язався підготувати пакети дозвільної документації на виготовлення зовнішньої реклами в кількості: Львів –70 пакетів, Івано-Франківськ –17 пакетів, Луцьк –18 пакетів, Тернопіль – 18 пакетів, Чернівці –17 пакетів, Рівне –17 пакетів, Хмельницький –18 пакетів, Луцьк –18.

Згідно з п. 1.2 зазначеної угоди терміни виготовлення пакетів дозвільної документації становить 60 робочих днів з моменту отримання передоплати.

У ст. 2 договору сторони погодили, що вартість робіт складає 350 000,00 грн., вартість одного пакету –2 000,00 грн., ціна договору –421 750,00 грн., ціна пакету –2 410,00 грн. При цьому, замовник має сплати виконавцеві 50 % ціни договору в сумі 210 875,00 грн. протягом 3-х банківських днів з моменту підписання договору на його поточний рахунок, решта суми в розмірі 210 875,00 грн. сплачується протягом 3-х банківських днів з моменту підписання актів по кожному пакету у сумі 1 205,00 грн., тобто 50 % його ціни.

Як слідує з матеріалів справи позивач виконав взяті на себе за договором від 30.05.2005 р. № 1747-КМ/2005 зобов’язання, а саме: підготував та передав відповідачу 179 пакетів дозвільної документації на встановлення зовнішньої реклами загальною вартістю 386 598,30 грн., що стверджується актами приймання-здавання робіт від 05.05.2005.р. на суму 19 280,00 грн., 28 920,00 грн., 48 200,00 грн., від 07.11.2005 р. на суму 28 920,00 грн., 19 280,00 грн., від 27.12.2005 р. на суму 33 740,00 грн., від 15.03.2006 р. на суму 4 820,00 грн., 9 640,00 грн., 36 303,62 грн., 2 410,00 грн., 19 280,00 грн., від 31.08.2006 р. на суму 16 870,00 грн.14 460,00 грн., 20 124,68 грн., від 07.11.2006 р. на суму 19280,00 грн., 9 640,00 грн., від 05.12.2006 р. на суму 48 200,00 грн., 4 820,00 грн., 2 410,00 грн.

За твердженнями позивача відповідач порушив взяті на себе зобов’язання з оплати виконаних на його користь робіт, а саме, перерахував в рахунок оплати лише 254 903,15 грн., заборгувавши 131 695,39 грн.

За умовами договору № 1748-КМ/2005 від 30.06.2005 р. виконавець (Дочірнє підприємство “Контракти-медіа”) зобов’язався виготовити 175 рекламних конструкцій типу “білл-борд” на основі технічної документації, наданої і затвердженої замовником, а останній —прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 1.2 та п. 1.3 договору № 1748-КМ/2006 кількість конструкцій може бути змінено за домовленістю сторін і вони виготовляються партіями і в строки й кількості, котрі обумовлюються в додатках до договору, які є його невід’ємними частинами.

Загальна вартість виготовлення однієї конструкції за цим договором складає 10 548,00 грн., всіх конструкцій —1 845 900,00 грн. (п. 2.1 та п. 2.2).

Згідно з положеннями ст. 3 вищевказаної угоди замовник проводить розрахунки з виконавцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця наступним чином: 70 % від вартості конструкції, що мають бути виготовлені, в якості попередньої плати, 15 % їх вартості протягом двох банківських днів з моменту завершення виробництва, про що виконавець письмово повідомляє замовника та 15 % —на протязі двох банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі виготовленої партії конструкцій.

За твердженнями позивача в рахунок оплати вартості рекламних конструкцій за договором № 1748-КМ/2005 від 30.06.2005 р. відповідачем було перераховано 1 638 533,78 грн., тоді як позивачем виготовлено та передано замовнику продукції на суму 1 638 212,53 грн., що підтверджується видатковими накладними від 05.12.2005 р. № РН-0000110 на суму 400 024,22 грн., від 26.12.2005 р. № РН-0000111 на суму 220 577,41 грн., від 26.12.2005 р. № РН-0000112 на суму 153 763,74 грн. та актами прийому-передачі рекламних конструкцій від 10.02.2006 р. на суму 298 220,34 грн., від 30.03.2006 р. на суму 333 268,63 грн., від 31.07.2006 р. на суму 103 379,53 грн. від 31.08.2006 р. на суму 69 334,60 грн.

Як вбачається з акту повернення рекламних конструкцій від 31.08.2006 р. замовником повернуто виконавцеві рекламні конструкції вартістю 65 185,14 грн.

Тобто, станом на час звернення позивача до суду з вказаним позовом та на момент вирішення спору, оплачені відповідачем, але не виготовлені позивачем є рекламні конструкції вартістю 65 506,39 грн.

Відповідно до позовної заяви, враховуючи наявність у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 131 695,15 грн. та у позивача перед відповідачем в розмірі 65 506,39 грн., а також однорідність таких вимог двох сторін, Дочірнє підприємство “Контракти-медіа” просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра Аутдор” лише різницю цих сум, а саме —66 188,76 грн.

30.03.2007 р. відповідачем отримано претензію позивача № 88-03/07 від 26.03.2007 р. з вимогою про її розгляд та перерахування 66 188,76 грн., відповіді на яку надіслано не було.

У відповідності до ст. 601 Цивільного Кодексу України зарахування зустрічних однорідних вимог є правом однієї із сторін у зобов’язанні, а не обов’язком, і може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Згідно з нормами ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 1 Господарського процесуального кодексу України вимоги про зарахування однорідних грошових вимог не підлягають судовому розгляду, оскільки не стосуються захисту порушеного права. Разом з тим, слід вважати, що між сторонами було проведено таке зарахування, оскільки претензія на суму 66 188,76 грн., тобто з врахуванням зарахування однорідних зустрічних грошових вимог, була надіслана позивачем відповідачу і отримана останнім, що відповідає нормами ст. 601 Цивільного кодексу України.

Отже, зважаючи на встановлені судом обставини справи, заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума боргу в розмірі 66 188,76 грн. видається такою, що заявлена правомірно.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.п. 3.2.1 договору № 1747-КМ/2005 від 30.06.2005 р. відповідач зобов’язався прийняти та оплатити виконані позивачем роботи та надані ним послуги, а також, згідно з п. 4.2 договору № 1748-КМ/2005 від 30.06.2005 р. відповідач прийняв на себе зобов’язання оплатити виготовлену позивачем продукцію.

Частиною 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи, без поважних причин не надав суду доказів на підтвердження відсутності заявленої до стягнення заборгованості та своєчасного проведення розрахунків з позивачем.

Відповіді на претензію позивача від 26.03.2007 р. № 88-03/07 відповідачем до матеріалів справи не приєднано.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 66 188,76 грн. боргу за виконані ремонтні роботи підлягають повному задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач також просить стягнути з відповідача 4 363,11 грн. збитків внаслідок інфляції, 2 035,57 грн. пені та 325,74грн. 3 % річних з простроченої суми.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Штрафними санкціями, в розумінні ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства вимоги про стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Відповідачем заперечень проти позову в частині стягнення штрафних санкцій до суду не подано, зустрічного розрахунку на вимогу ухвали про порушення провадження у справі та відкладення її розгляду не надано, у зв’язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та збитків від знецінення коштів внаслідок інфляції підлягають задоволенню в межах сум, визначених позивачем.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вище зазначалося, від відповідача не надійшло заперечень стосовно викладених обставини порушення договірних зобов’язань.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита. Витрати, пов’язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача в якості судових витрат 3 500,00 грн., що були перераховані позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю “Юридична фірма “Боровець і партнери”, адже згідно з нормами ст. 44 Господарського процесуального кодексу України до складу судових витрат входять, зокрема, витрати на оплату допомоги адвоката, тоді як позивачем не надано доказів на підтвердження укладення договору про правову допомогу, укладеного з відповідним адвокатським об’єднанням або безпосередньої адвокатом та наявності ордеру на ведення справи в суді.

Законом України “Про адвокатуру” визначено, що завданням адвокатури є сприяння захисту прав, свобод та представлення законних інтересів громадян України, іноземних громадян, осіб без громадянства, юридичних осіб, подання їм іншої юридичної допомоги. Зазначений спеціальний нормативний акт веде мову про надання адвокатами юридичної допомоги. Тому, на думку суду, мета адвокатської діяльності не може зводитися лише до підприємницької, спрямованої на отримання прибутку. Виходячи з обставин справи, позивачу надавалися послуги, що стверджує діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична фірма “Боровець і партнери”, як таку, що зводиться до отримання прибутку, що в силу закону та Правил адвокатської етики не повинно визначатися метою діяльності адвоката.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Довіра Аутдор” (03057, м. Київ, пр.-т Перемоги, 40-б, ідентифікаційний код 33501602) на користь Дочірнього підприємства “Контракти-медіа” Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська рекламна агенція “Галицькі контракти” (79035, м. Львів, вул. Зелена, 109, кв. 306, ідентифікаційний код 31291492) 66 188 (шістдесят тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 76 коп. боргу, 1 684 (одну тисячу шістсот вісімдесят чотири) грн. 15 коп. збитків внаслідок інфляції, 5 648 (п’ять тисяч шістсот сорок вісім) грн. 59 коп. 3 % річних, 735 (сімсот тридцять п’ять) грн. 22 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                        С.В. Шабунін

справа № 46/89

21.07.08

За позовом Дочірнє підприємство "Контракти-медіа" Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська рекламна агенція "Галицькі контракти"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра Аутдор"

про стягнення 73 521,50 грн.

Суддя Шабунін С.В.

П

Суддя Шабунін С.В.