ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 13/201

16.01.08

За позовом

Закритого акціонерного товариства „Ратнівський молокозавод”

до

Приватного підприємства “Тармон”

про

стягнення 151 584,36 грн.

Суддя Демидова А.М.

Представники:

від позивача

Лоза Д.І. –представник

від відповідача

не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство „Ратнівський молокозавод” звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства “Тармон” про розірвання Договору № 42 від 04.11.2005 р. та стягнення 151 584,87 грн., у тому числі основний борг у розмірі 91 528,57 грн., пеня у розмірі 60 056,30 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2007 р. (суддя –Євдокимов О.В.) порушено провадження у справі за № 13/201.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2007 р. розгляд справи відкладено на 26.09.2007 р.

За розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва Іванової Л.Б. від 26.10.2007 р. справу № 13/201 передано для подальшого розгляду судді Демидовій А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2007 р. справу № 13/201 прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 11.12.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2007 р. розгляд справи відкладено на 16.12.2008 р.

У судове засідання, призначене на 16.01.2008 р., з’явився представник позивача.

Позивач позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання 16.01.2008 р. вдруге не з‘явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2007 р., про що свідчить відмітка на зворотній стороні зазначеної ухвали, вимог ухвали суду від 11.12.2007 р. не виконав, відзив на позовну заяву та всі документи, що підтверджують заперечення проти позову, не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. За таких обставин справа слухається за наявними матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2005 р. між Закритим акціонерним товариством „Ратнівський молокозавод” (позивач) та Приватним підприємством “Тармон” (відповідач) було укладено договір № 42 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1 вищезазначеного Договору відповідач зобов’язався на свій ризик, своїми силами і засобами на замовлення позивача виконати та здати в установлений строк визначений договором на об’єкті: Волинська область, смт. Ратне, вул. Шевченко, 47, реконструкція цеху по виробництву сухого знежиреного молока, наступні види робіт: виготовлення та монтування металевих конструкцій, монтування сандвіч-панелей.

На підставі п. 1.2 Договору позивач зобов’язався прийняти фактично виконані роботи і своєчасно здійснити їх оплату на умовах даного Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору строк виконання робіт за даним Договором становить три місяці з моменту початку робіт.

Згідно з п. 2.2 Договору відповідач зобов’язався приступити до виконання робіт з дня перерахування авансу позивачем на поточний рахунок відповідача.

Відповідно до положень п. 3.1.2 Договору розмір авансового платежу становить 180 000,00 грн.

Згідно з Даними про перерахування коштів Закритим акціонерним товариством „Ратнівський молокозавод” на користь Приватного підприємства “Тармон” по договору № 42 від 04.11.2005 р. остаточний платіж з суми авансу позивачем було перераховано на рахунок відповідача 26.06.2006 р. згідно платіжного доручення № 504 (належним чином засвідчена копія даних про перерахування коштів міститься в матеріалах справи).

Таким чином, строк виконання відповідачем робіт по Договору –до 26.09.2006 р.

У відповідності з 3.1 Договору та Додатком № 1 до Договору № 42 від 04.11.2005 р. вартість робіт за даним Договором 600 563,04 грн.

Відповідно до Даних про перерахування коштів Закритим акціонерним товариством „Ратнівський молокозавод” на користь Приватного підприємства “Тармон” по договору № 42 від 04.11.2005 р. всього позивач перерахував на рахунок відповідача кошти в сумі 230 000,00 грн.

Згідно акту здачі-прийомки металоконструкцій від 30.06.2006 р. та видаткової накладної № РН-00120 від 30.08.2006 р. відповідачем з перерахованої позивачем суми витрачено на виконання робіт та придбання матеріалів всього 138 471,43 грн. (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Таким чином, відповідач не повністю виконав свої зобов’язання за Договором.

24.10.2006 р. позивачем було направлено відповідачу претензію № 1 (вих. № 356 від 23.10.2006 р.) про дострокове розірвання договору та відповідальність за порушення умов договору № 42 від 04 листопада 2005 р. (належним чином засвідчені копії претензії та фіскального чеку поштової установи № 5252 від 24.10.2006 р. містяться в матеріалах справи).

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді.

Частиною 4 ст. 188 ГК України передбачено, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до п. 10.1 Договору даний Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання обов’язків сторін по даному Договору.

Позивач у позовній заяві також просить суд достроково розірвати Договір № 42 від 04.11.2005 р., укладений між Закритим акціонерним товариством „Ратнівський молокозавод” та Приватним підприємством “Тармон” у зв’язку з невиконання відповідачем зобов’язань по договору (істотним порушенням умов договору відповідачем).

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

У відповідності з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 3 ст. 612 ЦК України передбачено, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 7.1 Договору за порушення строків виконання робіт з вини відповідача останній сплачує пеню позивачу в розмірі 0,1% від невиконаного (недовиконаного) об’єму робіт, за кожен день затримки, але не більше 10% від договірної ціни по договору. Тому позивач просить стягнути з відповідача пеню, яка за його розрахунком, доданим до позовної заяви, складає 60 056,30 грн.(не більше 10% від договірної ціни по договору)

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов‘язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов‘язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов‘язання. Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов‘язань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 651 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193, ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2. Розірвати Договір № 42 від 04 листопада 2005 року укладений між Закритим акціонерним товариством „Ратнівський молокозавод” та Приватним підприємством “Тармон”.

3. Стягнути з Приватного підприємства “Тармон” (03124, м. Київ, вул. М. Василенка, 7-А, оф. 10, р/р 26007068 у Київській філії ВАТ “Мегабанк” МФО 380117 або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Ратнівський молокозавод” (44100, Волинська обл., смт. Ратне, вул. Шевченка, 47, р/р 2 у філії АКБ “Південний” м. Київ, МФО 320917, ) основний борг у розмірі 91 528,27 грн., пеню у розмірі 60 056,30 грн., державне мито в розмірі 1 742,38 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                          А.М.Демидова