ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" жовтня 2008 р.

Справа № 19/26-08-3086

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИДЕНТА АГРО",м. Київ

до відповідача: фермерського господарства "Тіра", Одеська область, Тарутинський район, с. Миколаївка

про стягнення 1426,67 грн.

Суддя Петренко Н.Д.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 4638001 від 22.09.2008 (а.с. 62)

від відповідача: не з’явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення штрафних санкцій за невиконання зобов'язань та відшкодування збитків у розмірі 1426,67 грн., з яких 203,51 грн. пеня , 35,08 грн. 3% річних, 488,08 грн. інфляційні, 700,00 грн. збитки у зв’язку з виконанням юридичних робіт.

01.09.2008 позивач надав до канцелярії суду (вх. № 17692) письмові пояснення в обгрунтування своїх вимог (а.с. 35).

Ухвалою заступника голови господарського суду Одеської області від 17.09.2008 строк розгляду справи № 19/25-08-3085 подовжувався на один місяць до 22.10.2008 (а.с. 57).

Ухвали господарського суду Одеської області про відкладення розгляду справи № 19/26-08-3086 від 25.07.2008, 15.08.2008, 17.09.2008 направлялись відповідачу за вказаною у позовній заяві адресою, однак повідомлення про вручення поштового відправлення повертались до суду з довідкою пошти „за зазначеною адресою не проживає”.

До повноважень господарських судів не віднесено з’ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Особи, які беруть участь у справі вважаються належним чином повідомленими про час, місце та дату її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві ( викладена правова позиція міститься в Інформаційних листах ВГСУ від 02.06.2006 № 01-8/1228 „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році” (пункт 4), від 14.08.2007 № 01-8/675 „Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року” (пункт 15), від 13.08.2008 № 01-8/482 „Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року” (пункт 19)).

Оскільки відповідач у справі в судове засідання не з’явився, про місце судового засідання повідомлений належним чином, правом на надання відзиву на позовну заяву згідно ст. 59 ГПК України не скористався, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Оскільки відповідач правом на надання відзиву в порядку ст. 59 ГПК України не скористався, справа розглядалась в межах встановленого ст. 69 ГПК України строку за наявними в ній матеріалами у відповідності із положеннями ст. 75 ГПК України.

Згідно наказу господарського суду Одеської області від 17.10.2008 № 171-к „Про зміну прізвища у зв’язку з одруженням” суддю Гуріну Н.Д. вважати суддею Петренко Н.Д.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.12.2008 у справі № 11/270-08-8378 (суддя Власова С.Г.) задоволені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “ТРИДЕНТА АГРО” (ТОВ “ТРИДЕНТА АГРО”) до фермерського господарства “Тіра” про стягнення із фермерського господарства “Тіра” заборгованості та штрафних санкцій за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 118/05/07 від 15.05.2007 у сумі 10661,51 грн., з яких 9203,40 грн. борг, 467,98 грн. пені, 87,00 грн. 3% річних, 258,90 грн. інфляційних, 102,00 грн. держмита, 118,00 витрат на ІТЗ судового процесу.

08.01.2008 на виконання рішення № 11/270-07-8378 від 14.12.2007 в порядку ст. 116 ГПК України виданий наказ про стягнення з ФГ „Тіра” задоволеної суми.

Позивач сплатив основну суму боргу у розмірі 9203,40 грн. наступним чином: 3203,40 грн. –28.11.2007, 3000,00 грн. –30.11.2007, 3000,00 –15.01.2008, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками (а.с. 20-22).

Зазначене рішення є чиним та частково виконаним. Згідно ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спрори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Так, рішенням суду у справі № 11/270-07-8378 встановлений факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем а також правомірність нарахування штрафних санкцій.

Оскільки умовами спірного договору № 48/05/07 від 15.05.2007 у справі № 11/270-07-8378, а саме підпунктом 2 пункту 8.3. встановлено, що нарахування штрафних санкцій здійснюється за прострочення виконання зобов’язання здійснюється без обмеження строку, встановленого п.6 ст. ст.232 ГК України, позивач звернувся до суду (вх. № 4208 від 22.07.2008) з заявою до відповідача про стягнення штрафних санкцій, згідно купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 48/05/07 від 15.05.2007 за період з 26.10.2007 року (дати, наступної після подачі заяви у справі № 11/270-07-8378 до суду) по 14.01.2008 –дату повного погашення заборгованості.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 203,51 грн. відповідно до ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996, оскільки розмір пені від вартості несплаченого товару за кожен день прострочення 0,08% встановлений п. 8.2. договору, заборгованість за яким була предметом розгляду у справі № 11/270-07-8378, перевищує граничний розмір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачувалась пеня.

Також позивач просить стягнути з відповідача відповідно до 224, 225 ГК України, ст. 623, ч. 2 ст. 625, ЦК України 3% річних у сумі 35,08 грн. та 488,08 грн. інфляційних втрат й 700 грн. збитків у виді додаткових робіт по договору № 140/06/08 від 24.06.2008 про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Статтями 193 ГК України, 526 ЦК України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1,7 ст.193).

Відповідно до умов ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки рішенням суду у справі № 11/270-07-8378, яке має преюдиціальний характер, встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань за договором договору купівлі - продажу товару на умовах відстрочення платежу від 15.05.2007 № 48/05/07 здійснюється без обмеження строку, вимоги позивача щодо стягнення пені та інфляційних втрат, розрахунок яких перевірений господарським судом, є законними і обгрунтованими.

Згідно ч.1 ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 224 Господарського Кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно п.1 ст.225 Господарського Кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, у тому числі відносяться додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідно встановили наявність складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Позивач з вини відповідача звернувся по юридичну допомогу до товариства з обмеженою відповідальністю “Незалежна юридична компанія” для підготування даної позовної заяви до суду за договором про надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 24.06.2008. за № 140/06/08. Виконання юридичних робіт підтверджується актом прийому-передачі документів (матеріалів) від 24.06.2008, актом здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг від 02.07.2008 й оплатою вартості виконаних робіт у сумі 700,00 грн., що підтверджується платіжним доручення від № 7207 від 10.07.2008 (а.с. 30).

Враховуючи зазначене, позовні вимоги про стягнення збитків у вигляді витрат на юридичну допомогу у сумі 700,00 грн. є обгрунтованими на підставі ст.ст.224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст.611, ч.1 ст.623 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро” щодо стягнення з ФГ „Тіра” пені в розмірі 203,51 грн, 35,08 грн. 3% річних, 488,08 грн. індексу інфляції та 700,00 грн. збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з селянського фермерського господарства "Тіра" (68535, вул. Шевченко, 25, с.Миколаївка, Тарутинський р-н, Одеської області, , р/р 4001 в філії Одеська філія АТ „Індекс банк”, МФО 388335) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ТРИДЕНТА АГРО” (03038, м. Київ, вул. М. Стельмаха, 3, р/р 0101 в ЗАТ „СВЕДБАНК ІНВЕСТ” в м. Києві, МФО 320650) –203 (двісті три) грн. 51 коп. пені, 35 (тридцять п’ять) грн. 08 коп. 3% річних, 488 (чотириста вісімдесят вісім) грн. 08 коп. індексу інфляції, 700 (сімсот) грн. 00 коп. збитків, 102 (сто дві) грн. 46 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК України.

Рішення підписане 20.10.2008.

Рішення суду набирає законної сили у порядку ст.85 ГПК України.

Суддя Петренко Н.Д.