ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2008 р.

№ 39/262 (18/326)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. –головуючого,

Ковтонюк Л.В.,

Чабана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скарги

Підприємства Дніпропетровської облспоживспілки “Ремонтно-монтажний комбінат”, м.Дніпропетровськ

на

ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.08.2007р.

у справі

господарського суду Дніпропетровської області № 39/262(18/326)

за позовом

Приватного науково-виробничого підприємства “Титан”, м.Дніпропетровськ

до

Підприємства Дніпропетровської облспоживспілки “Ремонтно-монтажний комбінат”

за участю осіб

третіх Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції

Споживче товариство “Титан”, м.Дніпропетровськ

про

про витребування майна

за участю представників сторін:

від позивача - Курочка Л.В.;

від відповідача –Талан О.Л., Лисенко Є.С.

від третіх осіб –не з'явилися.

У С Т А Н О В И В:

23.04.2007р. рішенням господарського суду Дніпропетровської області (суддя Ліпинський О.В.) присуджено до стягнення з Підприємства Дніпропетровської облспоживспілки “Ремонтно-монтажний комбінат” на користь Приватного науково-виробничого підприємства “Титан” 136 197,00грн. вартості безпідставного отриманого майна та судові витрати. Рішення підписано 12.06.2007р. та відправлено сторонам 19.06.2007р.

27.06.2007р. представник Підприємства Дніпропетровської облспоживспілки “Ремонтно-монтажний комбінат” ознайомився з матеріалами справи №39/262(18/326).

23.07.2007р. Підприємство Дніпропетровської облспоживспілки “Ремонтно-монтажний комбінат” звернулися до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 23.04.2007р., яка ухвалою суду від 23.07.2007р. була повернута заявникові на підставі п.3, 4 ст.97 ГПК України, у зв'язку з ненаданням документів, що підтверджують сплату державного мита та скаргу подано після закінчення встановленого строку для її подання, без клопотання про його відновлення.

01.08.2007р. заявник вдруге звернувся до апеляційної інстанції зі скаргою та клопотанням про відновлення строку для її подання, мотивуючи несвоєчасним отримання рішення місцевого господарського суду.

30.08.2007р. ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду (судді: Логвиненко А.О. –головуючий, Павловський П.П., Головко В.Г.) відмовлено заявнику у відновленні пропущеного строку для подання апеляційної скарги. Суд, зважаючи на вимоги ст. 53 ГПК України, а також на попередні дії відповідача, дійшов мотивованого висновку, що причини на які посилається заявник не можна вважати поважними, оскільки не уможливлювали своєчасне виконання вимог закону щодо порядку подання скарги та її належного оформлення.

24.10.2007р. ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Підприємства Дніпропетровської облспоживспілки “Ремонтно-монтажний комбінат” повернуто заявникові, мотивуючи тим, що ГПК України не передбачено можливості повторного розгляду питання щодо прийняття апеляційної скарги до провадження за наявності ухвали про відмову у відновленні пропущеного строку, яка не була оскаржена у встановленому законом порядку.

29.10.2007р. Підприємство Дніпропетровської облспоживспілки “Ремонтно-монтажний комбінат” звернулися до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, яка 31.10.2007р. ухвалою була повернута на підставі п.2 ст.111-3 ГПК України.

31.01.2008р. заявник вдруге звернувся до касаційної інстанції зі скаргою, яка 05.02.2008р. ухвалою повернута на підставі п.3 ст.111-3 ГПК України.

27.02.2008р. Підприємство звернулися до Верховного Суду України з касаційною скаргою на ухвалою Вищого господарського суду України від 05.02.2008р.

13.05.2008р. постановою Верховного суду України скасовано зазначену ухвалу від 05.02.2008р., а справу передано до Вищого господарського суду України для розгляду.

21.07.2008р. ухвалою Вищого господарського суду України прийнято до провадження касаційну скаргу заявника, якою останній просив скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.08.2007р. а справу направити до апеляційного суду для розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Представник позивача заперечувала проти вимог скарги, посилаючись на грубе порушення заявником норм ГПК України, який мав можливість вчасно, в установленому законом порядку звернутись з апеляційною скаргою, проте навмисне зволікав з виконанням рішення суду від 23.04.2007р.

Заслухавши представників сторін та проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів відхиляє вимоги скарги та погоджується з твердженнями представника позивача - Курочки Л.В. щодо зловживання заявником своїми процесуальними правами, що об'єктивно підтверджується характером його дій, спрямованих на зволікання виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2007р., на що обґрунтовано звернув увагу й апеляційний суд.

Тому, беручи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів приходить висновку, що суд апеляційної інстанції правомірно відмовив Підприємству Дніпропетровської облспоживспілки “Ремонтно-монтажний комбінат” у відновленні пропущеного строку для подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Підприємства Дніпропетровської облспоживспілки “Ремонтно-монтажний комбінат” залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.08.2007р. у справі господарського суду Дніпропетровської області № 39/262(18/326) –без змін.

Головуючий суддя

В.Я. Карабань

Суддя

Л.В. Ковтонюк

Суддя

В.В. Чабан