КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2008                                                                                           № 05-6-22/893

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явився

від відповідача Прохоров О.О. – представник за дов. №33 від 01.10.2008;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Житомирського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконання судових рішень у кримінальних справах

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 17.09.2008

у справі № 05-6-22/893

за позовом                               Житомирський прокурор з нагляду за додержанням законів при виконання судових рішень у кримінальних справах

до                                                   Мале приватне підприємство "ПІКО"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.09.2008 №05-6-22/893 на підставі пункту 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) відмовлено у прийнятті позовної заяви Виконуючого обов’язки Житомирського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах в інтересах держави в особі Державного департаменту України з питань виконання покарань №8 управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Житомирській області.

Ухвала мотивована тим, що прокурори або їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Судом зокрема зазначено, що між сторонами існують господарські правовідносини та в межах цих відносин Житомирська установа виконання покарань №8 не здійснює владних, управлінських функцій по відношенню до Малого приватного підприємства „Піко”.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Житомирського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах звернувся з апеляційним поданням, в якому просив Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 17.09.2008 №05-6-22/893 і прийняти нове рішення про стягнення з відповідача на користь підприємства Житомирської установи виконання покарань №8 основного боргу в сумі 9648,00грн., а також державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В обґрунтування апеляційного подання Житомирський прокурор з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах посилається на те, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального права, а саме - рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 у справі за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 ГПК України, а висновки, викладені в ухвалі, не відповідають обставинам справи. Також прокурор зазначає, що, Житомирська установа виконання покарань №8 є державною установою, діяльність якої фінансується за рахунок Державного бюджету України, а тому прокурором обґрунтовано заявлено позов та вірно визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2008 (колегія у складі: Смірнова Л.Г. - головуюча, Алданова С.О., Гарник Л.Л.) апеляційне подання було прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, судове засідання призначено на 21.10.2008.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду №01-23/1/3 від 20.10.2008 „Про зміну складу колегії суддів” в зв’язку з виробничою необхідністю (зайнятості судді Гарник Л.Л. в інших судових засіданнях) було доручено розгляд апеляційної скарги №05-6-22/893 колегії суддів у складі: Смірнова Л.Г. - головуюча, Алданова С.О., Зубець Л.П.

Представники прокуратури та Державного департаменту України з питань виконання покарань №8 управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Житомирській області в судове засідання 21.10.2008 не з’явилися, про причини неявки суд не повідомили. Представник Малого приватного підприємства „Піко” у судове засідання з’явився, проти апеляційного подання заперечив у повному обсязі посилаючись на обґрунтованість та правомірність винесеної місцевим господарським судом ухвали, проте письмово та нормативно обґрунтованих пояснень щодо обставин, викладених в апеляційному поданні, суду не надав.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце судового засідання щодо розгляду апеляційного подання, а також те, що явка представників всіх учасників судового процесу у засіданні апеляційної інстанції не визнана обов’язковою, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали господарського суду міста Києва за наявними у матеріалами без представників прокурора та Державного департаменту України з питань виконання покарань №8 управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Житомирській області.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали та заслухавши пояснення представника Малого підприємства „Піко”, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційне подання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до частини 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно статті 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 встановлено, що положення абзацу четвертого частини першої статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України в контексті пункту 2 статті 121 Конституції України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, виконуючий обов’язки Житомирського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах в інтересах держави в особі Державного департаменту України з питань виконання покарань №8 управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Житомирській області просить стягнути з Малого приватного підприємства „Піко” 9648,00грн. боргу на користь підприємства Житомирської установи виконання покарань №8 . Тобто, спірні правовідносини виникли лише між підприємством Житомирської установи виконання покарань №8 та Малим приватним підприємством „Піко” за домовленістю з приводу купівлі-продажу стільців, столів, шафи. Вказані відносини за правовою природою є господарськими, і в межах цих відносин підприємство Житомирської установи виконання покарань №8 не здійснює владних, управлінських функцій по відношенню до Малого приватного підприємства „Піко”, вказані особи в зазначених відносинах є рівноправними та незалежними одна від одної.

Звертаючись з даним позовом до суду, прокурором не було обґрунтовано які функції держави, як орган державної влади, здійснює підприємство Житомирської установи виконання покарань №8 у господарських відносинах, що виникли між останнім та Малим приватним підприємством „Піко”.

Оскільки Житомирська установа виконання покарань №8 є самостійним суб’єктом та здійснює управління господарською діяльністю через свої органи та посадові особи, і не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, прокурором пред’явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта, який здійснював господарську діяльність.

З огляду на викладене Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали господарського суду міста Києва від 17.09.2008 у розумінні статті 104 ГПК України.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання Житомирського прокурора з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва №05-6-22/893 від 17.09.2008 залишити без змін.

2. Позовні матеріали справи №05-6-22/893 скерувати до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді

24.10.08 (відправлено)