ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2008 р.

№
5020-3/001

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
-судді

Дерепи
В.І.,

суддів
:

Грека
Б.М. -(доповідача у справі), Стратієнко Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

на
ухвалу

господарського
суду м. Севастополя від 21.07.08

у
справі

№
5020-3/001

господарського
суду

м.
Севастополя

за
позовом

Прокурора
Гагарінського району міста Севастополя в інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

про

стягнення
2092,88 грн.

за
участю представників від:

позивача

Сидоренко
А.О. (дов. від 01.10.08)

відповідача

ОСОБА_2.
(дов. від 01.10.08)

та
прокурора

Савицької
О.В. (посв. №231)

В С Т А Н О В И В :

Прокурор
Гагарінського району міста Севастополя звернувся в господарський суд міста
Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської Ради з позовом
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання споруди (об'єкту
незавершеного будівництва), розташованої на земельній ділянці, наданій
приватному підприємцеві ОСОБА_1за договором оренди земельної ділянки від
14.04.06 за адресою:АДРЕСА_1 , об'єктом самочинного будівництва; зобов'язання
відповідача знести цю споруду, стягнути з відповідача на користь держави суму
заподіяної шкоди у розмірі 2092,88 грн.

Прокурор
також звернувся з клопотанням про вжиття заходів до забезпечення позову в
порядку статті 66 Господарського процесуального кодексу України, шляхом
заборони фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та іншим особам здійснювати
будівельні роботи щодо об'єкта самочинного будівництва -споруди орієнтовною
площею 863 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1до набрання рішенням суду по
даній справі законної сили.

Ухвалою
господарського суду м. Севастополя від 21.07.08 вжито заходи по забезпеченню
позову. Ухвала мотивована необхідністю зупинення самочинного будівництва.

Не
погоджуючись із даною ухвалою, відповідач звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати. Касаційна скарга
мотивована невірним застосуванням судами ст. 66, 67 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги щодо
дотримання судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який  подав
позов, або за своєї ініціативи, має право вжити заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо
невжиття таких  заходів може
утруднити  чи зробити неможливе виконання  рішення господарського суду. Відповідно до
ч.1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:
накладенням арешту на майно або грошові суми, які належать відповідачеві;
забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії,
що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному
порядку.

Предметом
позову є визнання споруди (об'єкту незавершеного будівництва), розташованої за
адресою: АДРЕСА_1об'єктом самочинного будівництва; зобов'язання відповідача
знести цю споруду, стягнення з відповідача на користь держави суму заподіяної
шкоди у розмірі 2092,88 грн.

Прокурор
обґрунтував необхідність вжиття заходів до забезпечення позову тим, що
здійснення відповідачем будівельних робіт щодо вказаного об'єкта самочинного
будівництва є свідомо незаконним і загрожує інтересам держави. Внаслідок того,
що будівництво споруди за адресою: АДРЕСА_1здійснюється без дозволу на будівництво,
без дотримання державних стандартів, норм і правил, не відповідає регіональним
і місцевим правилам забудови, містобудування і здійснюється без проектної
документації, то перебудова споруди, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Колегія
суддів Вищого господарського суду вважає за необхідне зазначити, що умовою
застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване
припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до
нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на
момент виконання рішення. В судових актах не знайшло відображення, чому
неможливо буде виконати рішення в даній справі, якщо не вживати заходів до
забезпечення позову. Крім того, застосувавши такі заходи забезпечення позову, суд
фактично прийняв рішення по суті, не розглянувши справу, не оцінивши докази (як
з боку позивача, так і з боку відповідача), не
вислухавши доводи та заперечення сторін, що свідчить про порушення судом
ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Тому
ухвалу господарського суду м. Севастополя від 21.07.08 слід скасувати, справу
направити до місцевого господарського суду для розгляду по суті.

Виходячи
з викладеного та керуючись ст. ст. 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити,
ухвалу господарського суду

м.
Севастополя від 21.07.08 у справі №5020-3/001 скасувати. Справу направити на
розгляд до господарського суду м. Севастополя.

Головуючий
- суддя
В. Дерепа

Судді
Б. Грек

Л.
Стратієнко