ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 8/150

17.07.08

За позовом           Комунального підприємства «Київреклама»

до            Дочірнього підприємства «Євро Віжн Груп»

про стягнення 350197,19 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача представник - Коноваленко Є.Л. (дов. № 196-2468/кр від 14.04.08р.)

Від відповідача не з`явились

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 283377,68 грн., що становить заборгованість за договором на право тимчасового користування місцем для розміщення об’єкту зовнішньої реклами № 2039/ТК від 28.09.2005р. та 5156,02 грн. трьох відсотків річних, 43342,43 грн. збитків від інфляції, 18321,06 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.05.2008р. розгляд справи був призначений на 20.06.2008р.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 20.06.2008р. розгляд справи був відкладений на 17.07.2008р., у зв’язку з не з’явленням у судове засідання представників сторін та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ :

28.09.2005р. між Госпрозрахунковою організацією «Київреклама»- «робочий орган»та ДП «Євро Віжн Груп»- «розповсюджувач»був укладений договір № 2039/ГК, відповідно до умов якого «робочий орган»надав «розповсюджувачу»зовнішньої реклами право на тимчасове користування місцем за адресою згідно додатку, який є невід’ємною частиною цього договору, на підставі погодженої у встановленому порядку дозвільної документації на розміщення об’єкту зовнішньої реклами, а «розповсюджувач»зовнішньої реклами зобов’язався використовувати надане місце за цільовим призначенням –для розміщення об’єкту зовнішньої реклами (надалі –ОЗР) та здійснювати оплату за право користування місцем.

Згідно рішення Київської міської ради № 8/65 від 28.09.2006р. «Про реорганізацію госпрозрахункової організації «Київреклама»у комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київреклама», Госпрозрахункову організацію «Київреклама»було реорганізовано шляхом перетворення її в Комунальне підприємство «Київреклама»та віднесено до сфери управління Головного управління з питань реклами виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (копія рішення в матеріалах справи).

Відповідно до додатку № 1 від 28.09.2005р. до спірного договору, позивач згідно з п.2.1 договору надав відповідачу зовнішньої реклами право тимчасового користування місцем для розміщення об’єктів зовнішньої реклами за адресою: Печерський район, вул. Інститутська, 1 за базовою плату без ПДВ в сумі 14550,00 грн. (копія додатку в матеріалах справи).

Спірний договір було укладено на виконання п. 13 «Типових правил розміщення зовнішньої реклами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067 (надалі –Типові правила) та розділу 5 «Порядку розміщення об'єктів зовнішньої реклами у м. Києві», затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 02.12.2002 року № 2159 (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 2.2 договору, дозвіл на розміщення об'єкта зовнішньої реклами є невід'ємною частиною даного договору, тому спірний договір був укладений відповідно до дозволу № 10525-05 на розміщення ОЗР (із зазначенням строку дії дозволу та місця розташування ОЗР).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу»розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Госпрозрахунковою організацією «Київреклама»на підставі протокольного рішення Київської міської державної адміністрації від 20.10.2005 року № 17 (відповідно до заявки №11559 від 28.09.2005 року) було видано ДП «Євро Віжн Груп»дозвіл № 10525-05 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами. Місце розміщений ОЗР: Печерський район, вул. Інститутська, 1, строк дії дозволу з 20 жовтня 2005 року по 30 вересня 2010 року.

Відповідно до Типових правил, дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Згідно Типових правил користування місцем для розміщення об'єктів зовнішньої реклами є платним. Розмір плати за право тимчасового користування місцем для розміщення рекламних засобів, шо перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а отримані кошти спрямовуються робочим органом до міського бюджету.

Сторонами по договору були укладені додаткові угоди до договору № 2039/ТК-1 від 17.11.2005р. та № 2039/ТК-2 від 23.01.2006р., якими було продовжено строк дії договору до 31.12.2006р.

Відповідно до ст. 648 Цивільного кодексу України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Тобто, спірний договір повинен відповідати змісту виданого Дозволу № 10525-05 (терміну дії, місцю розташування), Типовим правилам та Порядку (право на користування місцем розміщення ОЗР є платним).

З урахуванням порядку визначення розміру плати за право тимчасового використання місць (для розташування об'єктів зовнішньої реклами), які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Києва, його районів або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування м. Києва була встановлена плата за право тимчасового користування місцем для розміщення об'єкту зовнішньої реклами (телевізійного екрану) по вул. Інститутській, 1 і яка становила відповідно до спірного договору 14550,00 грн. без ПДВ.

Таким чином, позивачем були виконані умови спірного договору належним чином, видано дозвіл № 10525-05 із зазначенням відповідача, місця розташування ОЗР, характеристик ОЗР та строку дії дозволу; укладено договір на право тимчасового користування місцем для розміщення об’єкту зовнішньої реклами № 2039/ТК від 28.09.2005р., за яким відповідачу надано право платного користування місцем та встановлена плата за право користування цим місцем.

Тобто в результаті надання позивачем відповідачу права тимчасового користування місцем для розміщення ОЗР виникли цивільні права та обов'язки відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України. Дані права та обов'язки (у тому числі і обов'язок щодо оплати) ґрунтуються на спірному договорі, Типових правилах та Порядку.

Відповідач свої зобов'язання по спірному договору не виконав належним чином, за надані послуги оплату не здійснив у повному обсязі.

Як свідчать матеріали справи, у зв'язку з закінченням 31.12.2006 року дії додатку № 1 (адресної програми) до спірного договору та необхідністю підписання додаткової угоди №2039/ТК-3 з додатком № 1 (адресна програма у новій редакції) (проекти додаються) відповідно до строку дії дозволу №10525-05 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами (до 30.09.2010) та здійснення плати за право тимчасового використання місць (для розташування ОЗР), що знаходяться у комунальній власності, позивач звернувся з листом від 24.09.2007 року № 196-3899/КР (копія листа в матеріалах справи) до відповідача з вимогою з'явитися для підписання додатку № 1 (адресної програми) до договору на право тимчасового користування місцем для розміщення об’єкту зовнішньої реклами № 2039/ТК від 28.09.2005р., але відповіді від відповідача не отримано.

16.10.2007 року позивачем було направлено припис № 00116 з вимогою усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами (внесення плати за право тимчасового використання місць (для розташування ОЗР), що знаходяться у комунальній власності) (копія припису в матеріалах справи). Зі змісту даного припису вбачається, що відповідач відмовився одержувати припис.

06.02.2007 року позивачем направлено відповідачу претензію про сплату заборгованості по спірному договору № 2039/ТК від 28.09.2005 року, але відповіді від відповідача не отримано, відповідач за надані послуги не розрахувався. Відповідачем не доведено протилежне.

Згідно з п. 4.2 договору, «розповсюджувач»зобов'язаний отримати рахунки на сплату коштів за право тимчасового користування місцем для розташування ОЗР не пізніше 15 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 4.4 договору, плата за тимчасове користування місцем сплачується «розповсюджувачем»щомісячно, не пізніше 20 числа поточного місяця, шляхом перерахування суми коштів, зазначеної в рахунку-фактурі наданої «робочим органом», на поточний рахунок останнього.

Позивач наголошує на тому, що ним відповідно до умов спірного договору надано відповідачу наступні рахунки-фактури: №№ КП-07/39566/4 від 14.09.2007р., 66052 від 15.03.2007р., 69259 від 15.05.2007р., 71379 від 15.06.2007р., 73641 від 13.07.2007р., 75579 від 15.08.2007р., КП-07/77199 від 14.09.2007р., КП-07/79955 від 15.10.2007р., КП-07/81521 від 15.11.2007р., КП-07/83995 від 14.12.2007р., КП-07/86019 від 15.01.2008р., КП 07/88201 від 07.02.2008р., КП-07/90139 від 14.03.2008р. на загальну суму 283377,68 грн. (в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

Згідно з чч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 283377,68 грн. правомірна та підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 5156,02 грн. трьох відсотків річних, 43342,43 грн. збитків від інфляції, 18321,06 грн. пені.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в частині застосування.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у простроченні грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що зобов'язання відповідача по оплаті наданих послуг виникло на підставі укладеного між позивачем і відповідачем договору на право тимчасового користування місцем для розміщення об’єкту зовнішньої реклами № 2039/ТК від 28.09.2005р., відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, а саме не сплатив за надані послуги у встановлений договором строк, відповідач контррозрахунку суми збитків від інфляції та трьох відсотків не надав, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 5156,02 грн. трьох відсотків річних, 43342,43 грн. збитків від інфляції правомірні та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.6.3 договору, за несвоєчасну сплату платежів за право тимчасового користування місцем «розповсюджувач»зовнішньої реклами сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у термін, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 18321,06 грн. обґрунтована, а тому підлягає задоволенню.

Відповідач повноважного представника у судове засідання двічі не направив, відзив на позов та доказів сплати заборгованості суду не надав, позовні вимоги не оскаржив.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог, відповідач не довів протилежне, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 625, 648 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Євро Віжн Груп»(01010, м.Київ, вул. Січневого повстання, 28; ) на користь Комунального підприємства «Київреклама»(01030, м.Київ, вул.М.Коцюбинського, 12-А; ) 283377 (двісті вісімдесят три тисячі триста сімдесят сім) грн. 68 коп. основного боргу, 5156 (п’ять тисяч сто п’ятдесят шість) грн. 02 коп. трьох відсотків річних, 43342 (сорок три тисячі триста сорок дві) грн. 43 коп. збитків від інфляції, 18321 (вісімнадцять тисяч триста двадцять одна) грн. 06 коп. пені, 3501 (три тисячі п’ятсот одна) грн. 97 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

В.С. Катрич

Дата підписання: 24.07.2008р