Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" вересня 2008 р. Справа № 11/754

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Маріщенко Л.О.

судді

за участю представників сторін

від позивача Черниш О.М. - дов. від 27.11.07р.

від відповідача Остапчук Ю.Ю. - дов. від 01.09.08р.

розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитер - Люкс" (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакалія-Продукт" (м. Житомир)

про стягнення 19258,91 грн.

пред'явлено позов про стягнення з відповідача 19258,91 грн., з яких 10999,44 грн. основного боргу, 1099,94 грн. штрафу, 7159,53 грн. плати за користування чужими грошовими коштами та судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Повідомив, що відповідач, після звернення з позовом до суду, в повному обсязі сплатив суму основного боргу. На підтвердження здійсненої проплати надано банківську виписку та платіжне доручення №736 від 15.09.08р., копії яких є в матеріалах справи (а.с. 25-26).

У зв'язку з вказаним представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 1099,94 грн. штрафу, 7159,53 грн. плати за користування чужими грошовими коштами та судові витрати.

Оскільки зазначене не суперечить положенням ст.22 ГПК України, заяву прийнято судом до розгляду.

Представник відповідача проти позову не заперечив, письмового відзиву на позовну заяву не надав.

У відповідності до ст.75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній документами.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.07р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитер-Люкс" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бакалія-Продукт" (відповідач) укладено договір поставки товару №3 (а.с. 10), згідно п.1 якого позивач (постачальник) зобов'язався передати у власність відповідача (покупця) товар, а відповідач зобов'язався прийняти товар в асортименті, кількості і по ціні згідно накладних і оплатити його на умовах цього договору.

Позивач свої зобов'язання щодо поставки товару виконав.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується накладними, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с.13-19), а саме:

- №РО1 - 037528 від 29.05.08р. на суму 1602,68 грн.;

- №РО1 - 037496 від 29.05.08р. на суму 4183,37 грн.;

- №РО1 - 037529 від 29.05.08р. на суму 4520,20 грн.;

- №РО1 - 038074 від 03.06.08р. на суму 4199,44 грн.;

- №РО1 - 038232 від 04.06.08р. на суму 2233,72 грн.;

- №РО1 - 038576 від 06.06.08р. на суму 9123,24 грн.;

Загальна вартість поставки склала 25862,65 грн.

Згідно з п.3.3. Договору відповідач зобов’язався розрахуватися не пізніше 14 календарного дня з моменту поставки, визначеного п. 2.7 Договору.

Відповідно до п. 2.7 Договору датою поставки товару покупцю сторони визначили дату прийому-передачі товару, що має вказуватися повноважним представником покупця на видатковій накладній постачальника, а у випадку незазначення повноважним представником покупця дати прийому-передачі товару - дату видаткової накладної, згідно якої передавався товар.

Оскільки на вищевказаних накладних відповідач не зазначив дати прийому-передачі товару, то остаточні розрахунки за весь поставлений товар мали бути здійснені не пізніше 20.06.08р., а за даними позивача - до 23.06.08р.

Як зазначив позивач, вупереч умовам договору, відповідач провів оплату за поставлений товар з порушенням обумовлених строків, а саме:

- 10070,00 грн. сплачено 27.05.08р. (підтверджується банківською випискою, копія якої є в матеріалах справи (а.с. 23)), з яких 43,21 грн. було зараховано позивачем в рахунок погашення боргу за товар, поставлений по видатковій накладній №РО1 - 037528 від 29.05.08р., а решта суми (10070,00 грн.) - в рахунок оплати товару, що поставлявся відповідачу по видатковим накладним, які не зазначені в даній позовній заяві, так як на день звернення до суду вже були оплачені відповідачем;

- 10000,00 грн. сплачено 02.07.08р. (підтверджується банківською випискою, копія якої є в матеріалах справи (а.с. 20)), тому борг станом на 03.07.08р. склав 15819,44 грн. В матеріалах справи також міститься, підписаний сторонами, акт звірки взаєморозрахунків станом на 18.07.08р, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем на вказану дату становить 15819,44 грн.;

- 4820,00 грн. сплачено 11.08.08р. (підтверджується банківською випискою, копія якої є в матеріалах справи (а.с. 21)), тому борг відповідача станом на 12.08.08р. становив 10999,44 грн.

На день звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем, за даними останнього, склала 10999,44 грн., що підтверджується вищевказаними документами.

Однак, враховуючи, що під час розгляду справи відповідач додатково сплатив 11033,00 грн. основного боргу (що підтверджено банківською виписку та платіжним дорученням №736 від 15.09.08р., копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 25-26), в повному обсязі погасивши основну заборгованність, провадження у справі в цій частині слід припинити за п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

За ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Водночас слід зазначити, що за ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами

Відповідно до п.6.2. Договору, відповідач зобов'язався, у випадку прострочення строку оплати, зазначених у п.3.3 Договору, сплатити на користь позивача штраф у розмірі 10% від суми боргу.

Згідно п.6.8 Договору відповідач зобов'язався, в разі прострочення строку оплати за товар, встановленого п.3.3. Договору, сплатити позивачу плату за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення.

На підставі п.п.6.2, 6.8 Договору позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 1099,94 грн. (а.с.3) та плату за користування чужими грошовими коштами за період з 03.07.08р. по 19.08.08р. на суму 7159,53 грн.

Відповідач позов за підставами пред'явлення та предметом не оспорив.

Згідно з ст.33 ГПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про те, що позов заявлено правомірно, розрахунки позовних вимог є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

Однак,керуючись п.3 ст.83 ГПК України та ч.1 ст. 233 ГК України, суд вважає доцільним зменшити нараховану позивачем суму штрафу.

Зокрема, згідно п.3 ст.83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Як уже зазначалося, за Договором №3 та вищеперерахованими накладними відповідачу було поставлено товар на суму 25862,65. Відповідач, до звернення з позовом до суду, виконав грошове зобов'язання на суму 14863,21 грн., а решту суми боргу сплатив під час розгляду справи, що свідчить про високий ступінь виконання зобов'язання.

Оцінивши дані обставини, суд вважає їх винятковими і зменшує розмір штрафу до 500,00 грн.

З огляду на викладене позов підлягає частковому задоволенню на суму 7659,53 грн., з яких 500,00 грн. штрафу та 7159,53 грн. плати за користування чужими грошовими коштами.

В частині стягнення 10999,44 грн. основного боргу провадження у справі суд припиняє на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру обгрунтовано заявлених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 525, 526, Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 33, 49, 69, п.1-1 ч. 1 ст.80, ст.ст.82-85ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір штрафу, що підлягає стягненню до 500,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакалія-продукт", 10001, 2-й пров. Іподромний, 3А, м.Житомир, код 33019762,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитер-Люкс", 10001, вул. Ватутіна, 188, м.Житомир, код 30503256,

- 500,00 грн. штрафу;

- 7159,53 грн. плати за користування чужими грошовими коштами;

- 192,59 грн. витрат по сплаті держмита;

- 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

4. Припинити провадження у справі в частині стягнення 10999,44 грн. основного боргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 -сторонам