ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2008 Справа № 28/170-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сизько І.А. (доповідач)

суддів: Тищик І.В., Чохи Л.В.

при секретарі судового засідання: Врона С.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Донець С.О. адвокат, довіреність №б/н від 03.09.08;

від відповідача: Зайченко Є.А. юрисконсульт, довіреність №152 від 27.05.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, м.Дніпропетровськ в особі Новомосковського району електричних мереж, м.Новомосковськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.08р. у справі №28/170-08

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “Новомосковський консервний завод”, м.Новомосковськ

до: відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, м.Дніпропетровськ в особі Новомосковського району електричних мереж, м.Новомосковськ

про визнання рішення частково недійсним

ВСТАНОВИВ:

У березні 2008р. товариство з обмеженою відповідальністю “Новомосковський консервний завод” звернулося з позовом до відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Новомосковського району електричних мереж про визнання частково недійсним рішення комісії відповідача по розгляду акта про порушення споживачем правил користування електричною енергією, оформлене протоколом №106 від 29.02.2008р., щодо визначення суми спожитої активної електричної енергії в сумі 8349грн. 09коп. та щодо нарахування реактивної електричної енергії в сумі 414грн. 35коп. (з урахуванням уточнення позовних вимог від 20.05.2008р., а.с.83).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.08р. (суддя Манько Г.В.) по справі №28/170-08 позов задоволено повністю.

В рішенні суд зазначив, що протокол №106 від 29.02.2008р. засідання комісії по розгляду акта Б №000969 є недійсним, оскільки, в порушення вимог п.6.41 Правил користування електричною енергією, розрахунки базуються на недостовірних даних; що в акті не зазначено тип покриття проводів, довжина проводів, тощо, що є підґрунтям відповідних розрахунків для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду по даній справі скасувати у повному обсязі, відмовити в задоволенні позовних вимог.

Скаржник посилається на невірне застосування судом п.2.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі –Методика), а відповідно і формул 2.7, 2.8, 2.9 Методики; на зазначення в акті даних щодо площі перерізу дроту, матеріалу дроту, а довготривалий струм розрахований відповідно до табличних даних глави 1.3 Правил улаштування електроустановок; на відсутність впливу типу покриття дротів на розрахунок вартості недоврахованої електроенергії; на вихід суду при винесенні рішення за межі позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2002р. між товариством з обмеженою відповідальністю “Новомосковський консервний завод” та відкритим акціонерним товариством “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” було укладено договір №647/25 на постачання електричної енергії.

21.02.2008р. при перевірці об’єкту за адресою: м.Новомосковськ, вул.Зіни Білої 100 було встановлено порушення п.3.16 Правил користування електричною енергією, а саме, позаоблікове споживання електричної енергії, внаслідок чого електроенергія споживається, але не враховується. Виявлено, що позивачем зроблено два однофазних незаконних підключення: для освітлення та для використання в побутовому приміщенні.

За результатами перевірки складено акт серії Б №000969.

29.02.2008р. комісією по розгляду акта про порушення споживачем Правил користування електричною енергією розглянуто зазначений акт та складено протокол №106 де зазначено про прийняття рішення щодо нарахування позивачу за шість місяців з 21.08.2007р. по 21.02.2008р. згідно п.2.9 та за формулою №2.7 Методики активної енергії на суму 8531,62грн. та реактивної енергії на суму 414,35грн.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення комісії по розгляду акта про порушення споживачем правил користування електричною енергією, оформлене протоколом №106 від 29.02.2008р., є актом ненормативного характеру і має обов'язковий характер для споживача щодо сплати вартості недоврахованої електричної енергії.

Проте з таким висновком погодитись не можна з огляду на таке.

Згідно з пунктом 6.42 Правил користування електричною енергією (затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96р. №28, у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005р.) на підставі акта порушень (виявлених у споживача електричної енергії) уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань з розгляду актів про порушення визначається обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків, рішення комісії оформлюється протоколом, який разом з іншими документами надається споживачу.

За змістом ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст.16 Цивільного кодексу України. Одним із таких способів, як зазначено у п. 10 ч. 2 наведеної вище статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед актів, визнання незаконними яких передбачено ст.16 Цивільного кодексу України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача.

Тобто, за змістом зазначених норм, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, зокрема, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акта.

Оскаржене рішення комісії по розгляду акта про порушення споживачем правил користування електричною енергією, оформлене протоколом засідання, за своїми ознаками до таких актів не відноситься, оскільки не є обов'язковим до виконання ненормативним актом, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлене при проведенні перевірки дотримання Правил користування електричною енергією. В самому оскаржуваному протоколі зазначено, що нарахована сума може бути стягнена тільки на підставі рішення суду.

Таким чином, оскаржений акт може бути використаний як доказ у разі звернення з позовом до суду відповідачем і підлягає оцінці судом відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин спори такої категорії не підлягають вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи викладене, постановлене у справі судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі - припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993р. №7-93 “Про державне мито” державне мито підлягає поверненню у випадках припинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст. ст. 99, 101, 103 –105, 122 Господарського процесуального кодексу України, п.3 ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”, м.Дніпропетровськ в особі Новомосковського району електричних мереж, м.Новомосковськ задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2008р. по справі №28/170-08 скасувати.

Провадження у справі №28/170-08 припинити.

Припинити стягнення за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2008р. по справі №28/170-08, виданим на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2008р.

Зобов’язати господарський суд Дніпропетровської області, за умови надання доказів виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2008р. по справі №28/170-08, видати наказ про поворот виконання рішення.

Повернути з Державного бюджету України товариству з обмеженою відповідальністю “Новомосковський консервний завод”, м.Новомосковськ державне мито в сумі 85грн., сплачене відповідно до квитанції №1 від 19.03.2008р. за подання позовної заяви.

Повернути з державного бюджету України Новомосковському району електричних мереж відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” державне мито в сумі 42грн. 50коп., сплачене платіжним дорученням №1310 від 23.07.2008р. за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати довідки на виконання резолютивної частини постанови.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.В. Тищик

Суддя Л.В. Чоха