Господарський суд
Житомирської області
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" липня 2008 р.

Справа № 5/420

Господарський
суд Житомирської області у складі:

Головуючого
судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю
представників сторін

від позивача Виговська Н.І. - дов. від 11.06.08р.

від
відповідача не з'явився

Розглянув
справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали
Н" (м. Житомир)

до Приватного підприємця ОСОБА_1 (м. Житомир)

про стягнення 32692,59 грн.

Позивач
звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з
відповідача на свою користь 32692,59 грн. боргу за поставлений товар, з яких
24476,00 грн. - сума основного боргу, 8216,59 грн. - штрафні санкції.

Представник
позивача в судовому засіданні надав уточнений розрахунок пені, згідно якого
пеня становить 2054,76 грн. Позовні вимоги в частині стягнення основного боргу
в сумі 24476,00 грн. та штрафу в розмірі 1223,80 грн. також підтримав.

Представник
відповідача в засідання суду не з'явився, хоча про розгляд справи був
повідомлений вчасно і належним чином.

Справа
розглядається за наявними матеріалами в ній відповідно до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в
судовому засіданні документи, а саме: договір постачання, видаткову накладну,
довіреність, розрахунки, свідоцтво про державну реєстрацію, довідку про
включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

16.08.06р. між
сторонами був укладений договір поставки №39 від 16.08.06р. (а.с.3-4),
відповідно до умов якого позивач (продавець) зобов'язується протягом дії даного
договору поставити відповідачеві (покупцю) продукцію в асортименті та за цінами
згідно погодженої специфікації (накладної), а покупець зобов'язувався прийняти
даний товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до
п.3.5 зазначеного договору, покупець сплачує вартість товару на протязі 5 днів
з дати одержання товару, але не пізніше 25 числа кожного місяця, в якому був
проведений відпуск товару.

На виконання
умов даного договору, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму
24476,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №ТОВ-691 від 17.08.06р.
та довіреністю ЯМС №148453 від 17.08.06р. (а.с. 5-7).

Проте,
відповідач свої зобов'язання щодо оплати товару не виконав, в результаті чого
станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді
утворилась заборгованість перед позивачем в сумі  24476,00 грн.

Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має
право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Як передбачено
ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до
ст. 712 ЦК України, за договором поставки
продавець  (постачальник),  який здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця
для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи
викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі
24476,00 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того,
позивач на підставі п. 4.2 договору, просить суд стягнути з відповідача на свою
користь 1223,80 грн. штрафу та 6992,79 грн. пені.

У відповідності
до п.4.2 договору, при порушенні строків оплати товару, відповідач сплачує
позивачеві пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки і
штраф в розмірі 5% від суми простроченої заборгованості.

Згідно ст. 549
ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК
України).

В судовому
засіданні преставник позивача надав уточнений розрахунок, згідно якого пеня
складає 2054,76 грн.

Перевіривши
уточнений розрахунок позивача в частині нарахування пені і штрафу суд вважає
його правильним, і тому задовільняє позов у частині стягнення пені в розмірі
2054,76 грн. і штрафу в сумі 1223,80 грн.

Проте, позивач
в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 6992,79 грн. пені.

Тому суд
приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення
4938,03 грн. (6992,79 грн. - 2054,76 грн.) пені.

Відповідно до
вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач
позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав.

Згідно ст.ст.
525, 526 ЦК України  зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Отже,
враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення 24476,00 грн. основного боргу, 2054,76 грн. пені та 1223,80 грн.
штрафу є обгрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного
законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи і
підлягають задоволенню. А в частині стягнення 4938,03 грн. пені суд відмовляє.

Витрати по
сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу
покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог,
оскільки він спонукав позивача звернутись до суду з позовом.

На підставі
ст.ст. 525, 526, 549, 692, 712 ЦК України, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49,
75, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов
задовольнити частково.

2. Стягнути з
приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, р/р 2599 в
Житомирському РУ ЗАТ КБ "Приватбанк", МФО 311744, ідентифікаційний
НОМЕР_1

на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю "Будматеріали-Н", м. Житомир,
вул. Бородія, 51, р/р в ОД АППБ "Аваль", МФО 311528, код
24705395

- 24476,00 грн.
- основного боргу;

- 2054,76 грн.
- пені;

- 1223,80 грн.
- штрафу;

- 277,54 грн. -
витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита;

- 100,18 грн. -
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Відмовити в
задоволенні позову в частині стягнення 4938,03 грн. пені.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного
терміну з дня його прийняття.

Суддя

Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу