ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.10.08р.

Справа № 32/123-08(18/87-08)

За позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства «Спецтеплотехніка», м. Дніпропетровськ

До : Товариства з обмеженою відповідальністю «Мехобробка-С», м. Дніпропетровськ ( відповідач-1 ) та Закритого акціонерного товариства «Пресметал»м. Дніпропетровськ ( відповідач-2 )

Про : стягнення 862 206 ,95 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : Кривий М.М. ( дов. № 3 від 12.05.08 р. ) ;

Від відповідача-1 : Жданов П.Б. ( дов. від 13.10.08 р. ) ;

Від відповідача-2 : Дідик М.І. ( директор ) , Короткий В.С. ( дов. від 09.10.08 р. )

СУТЬ СПОРУ :

Позивач в квітні 2008 р. звернувся з позовом до ТОВ «Мехобробка-С»про стягнення з того суми основного боргу за векселем - 843 600,00 грн., 9 300,00 грн. –витрат по вчиненню протесту векселя, 9 300,00 грн. - витрат по вчиненню виконавчого напису, 6, 95 грн. - вартість спеціальних бланків нотаріальних документів, а всього 862 206 ,95 грн. Під час розгляду справи сторонами було подано для затвердження судом мирову угоду у справі . Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.08р. у справі №18/87-08 ( судя Петрова В.І. ) припинено провадження у справі щодо стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 862 206, 95 грн. ; відмовлено в затвердженні мирової угоди.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.08.08р. ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.08р. у справі №18/87-08 скасовано ,справу №18/87-08 передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.08р. справу №18/87-08 передано для розгляду по суті судді Васильєву О.Ю. 11.09.08р. ухвалою суду провадження у справі було зупинено до часу набрання рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.08р. у справі №8/29-08 законної сили. Ухвалою суду від 03.10.08 р. провадження у справі № 32/123-08(18/87-08) поновлено , до участі у справі в якості третьої особи залучено ЗАТ «Пресметал».

В судовому засіданні 14.10.08 р. позивач уточнив позовні вимоги з урахуванням змісту постанови ДАГС від 23.09.08 р. у справі № 8/29-08 ; та просив суд в порядку ст.25 ГПК України здійснити заміну первинного відповідача у справі –ТОВ «Мехобробка-С», на його правонаступника - ЗАТ «Пресметал», та стягнути з останнього суму основного боргу за векселем - 843 600,00 грн., 9 300,00 грн. –витрат по вчиненню протесту векселя, 9 300,00 грн. - витрат по вчиненню виконавчого напису, 6, 95 грн. - вартість спеціальних бланків нотаріальних документів, а всього 862 206 ,95 грн. Позовні вимоги обгрунтовані посиланням на приписи Уніфікованого Закону про переказні та прості векселі та обов’язок ЗАТ «Пресметал»сплатити заборгованість за простим вескселем , законним власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче підприємство «Спецтеплотехніка».В судовому засіданні 23.10.08 р. позивачем було заявлено клопотання про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все майно , що належить ЗАТ «Пресметал».

Відповідач-1 (ТОВ «Мехобробка-С») підтримав клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості відповідача -2 ЗАТ «Пресметал»та не заперечував протии стягнення саме із відповідача-2 вищезазначеної заборгованості за простим векселем .

Відповідач-2 ( ЗАТ «Пресметал») проти задоволення позовних вимог заперечував , посилаючись на наступні обставини : позивачем не доведено , що ТОВ «Мехобробка-С»на час вчинення індосаменту на векселі дійсно мало невиконанні зобов’язання перед ТОВ «Спецтеплотехніка»на суму веселя .Окрім того ( на думку відповідача -2 ) позивач в порушення вимог ст.45 Конвенції своєчасно не повідомив індосанта ( відповідача-1 ) про неакцепт або неплатіж векселя . У зв’язку із набранням чинності судовим рішенням у справі № 30/154-07 про визнання незаконною реорганізації ЗАТ «Пресметал»та припинення державної реєстрації ТОВ «Мехобробка-С», директор Скрипко В.В., який поставив свій підпис на векселі про індосамент від імені ТОВ «Мехобробка-С», діяв із перевищенням своїх повноважень ,а тому саме ця фізична особа повинна бути особисто зобов’язана за цим векселем . На думку відповідача-1 , вчинення між позивачем та відповідачем-1 правочину про передачу векселя є нічим іншим ,як намаганням порушити конституційно встановлене право на приватну власність , тому , що спірний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків , що обумовлені ним ; відповідач-1 знав про незаконність свого створення , а позивач при вчиненні правочину діяв на шкоду відповідача-1 .Враховуючи вищезазанчене . відповідач-1 вважає , що правочин з передачі векселя є нікчемним . а тому в зпадоволенні позовних вимог слідж відмовити .Окрім того представником відповідача-2 в судовому засіданні 23.10.08 р. було заявлене клопотання про витребування від позивача та відповідача-1 «документа , в якому існує умова щодо проведення розрахунків між Позивачем та Відповідачем-1 із застосуванням Векселя та документ , який підтверджує існування зобов’язання Відповідача-1 перед Позивачем , сума якого не менша ніж сума платежу за векселем ».

Заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи , господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

ТОВ виробниче підприємство «Спецтеплотехніка»є законним держателем простого векселя № 5293 номінальною вартістю 843 600, 00 грн, виданого ТОВ «Реко»20.03.04 р. зі строком платежу «за пред’явленням не раніше 20 березня 2008 року». На зворотньому боці цього векселя наявні індосаменти : ТОВ «Мехлобробка-С»та ТОВ ВП «Спецтеплотехніка».

26.03.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - Рудкевичем Є.В. , на прохання ТОВ ВП «Спецтеплотехніка», вчинено протест векселя про неоплату протии векселедавця –ТОВ «Реко». 27.03.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. , вчинений виконавчий напис, за яким запропоновано стягнути з ТОВ «Мехобробка-С»на користь ТОВ «Виробниче підприємство «Спецтеплотехніка»несплачену в строк заборговану суму вексельного зобов’язання за простим векселем № 5293 , виданим 20.03.04 р. в м. Дніпропетровську зі строком платежу за пред’явленням не раніше 20.03.08 р. та який було опротестовано в не платежі 26.03.08 року. Стягненню з ТОВ «Мехобробка-С»підлягає наступна сума: сума основного боргу за векселем - 843 600,00 грн. ; витрати по вчиненню протесту векселя - 9 300,00 грн.; витрати по вчиненню виконавчого напису - 9 300, 00 грн.; вартість спеціальних бланків нотаріальних документів –6,95 грн.; всього в сумі : 862 206,95 грн.

На підставі вищезазанченого виконавчого напису нотаріуса , виданого 27.03.08 р., державним виконавцем Бабушкінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 31.03.08 р. було відкрите виконавче провадження по стягненню з ТОВ «Мехоборобка-С»на користь позивача заборгованості по простому векселю в загальній сумі 862 206 , 95 грн.

01.04.08 р. державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 27.03.08 р. у зв’язку із припиненням юридичної особи ТОВ «Мехобробка –С»на підставі судового рішення .

На підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий напис нотаріуса, виданий 27.03.08 р., та постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.04.08 р. державний виконавець направив на адресу голові ліквідаційної комісії ТОВ «Мехобробка –С»- Скрипко В.В. Останній повернув позивачу виконавчий напис нотаріуса без виконання, оскільки вважає, що у товариства немає заборгованості перед ТОВ ВП «Спецтеплотехніка», а було здійснено лише індосамент на векселі .

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.07 р. у справі № 30/154-07 ( що набрало чинності в установленному законом порядку ): визнано недійсним рішення зборів акціонерів Закритого акціонерного товариства «Пресметал»щодо припинення Закритого акціонерного товариства «Пресметал»шляхом реорганізації, відображене у протоколі загальних зборів Закритого акціонерного товариства «Пресметал»від 30.10.04 р. ; скасоване рішення          установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Мехобробка-С»від 10.01.05 р. про утворення Товариства з обмеженою відповідальністю «Мехобробка-С»; визнано недійсним запис номер 0006466 про проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Мехобробка-С»; припинено Товариство з обмеженою відповідальністю «Мехобробка-С» як юридичну особу, що є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Пресметал»; відмінено державну реєстрацію припинення Закритого акціонерного товариства «Пресметал» як юридичної особи.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ,станом на 18.09.08 р. ТОВ «Мехобробка-С»знаходиться в стані припинення підприємницької діяльності на підставі вищезазначеного судового рішення у справі № 30/154-07.

Постановою ДАГС від 23.09.08 р. у справі № 8/29-08 : частково задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Мехоборобка-С»,рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.08 р. у справі № 8/29-08 змінено та ( поміж-іншим ) Закрите акціонерне товариство „Пресметал” визнано правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю „Мехобробка-С”.

Відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі ( 995_009 ) (з урахуванням застережень, передбачених у додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі ( 995_007 ), Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів ( 995_008 ) (підписані в Женеві 7 червня 1930 р.), а також законами України від 5 квітня 2001 р. N 2374-III ( 2374-14 ) "Про обіг векселів в Україні" (ст. 2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), від 23 лютого 2006 р. N 3480-IV ( 3480-15 ) "Про цінні напери та фондовий ринок", від 6 липня 1999 р. N 826-ХIV ( 826-14 ) "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р., якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", від 6 липня 1999 р. N 827-ХIV ( 827-14 ) "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", від 6 липня 1999 р. N 828-XIV ( 828-14 ) "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів".

При вирішення питання про наявність вексельних зобов'язань судам слід звертати увагу на додержання вимог вексельного законодавства щодо підписів зобов'язаних за векселем осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" ( 2374-14 ) вексель підписується від імені юридичних осіб власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою. Відповідно до абзацу 1 ст. 11 Уніфікованого закону ( 995_009 ) будь-який переказний вексель, у тому числі виданий без прямого застереження про наказ, може бути переданий шляхом індосаменту. Вчинений на векселі, що не має обмежень на його передачу за індосаментом, або на приєднаному до нього аркуші (алонжі) напис про передачу прав на вексель іншій особі повинен розглядатися як індосамент, якщо з його змісту не випливає, що особа, яка вчинила такий напис, має намір передати права в загальноцивільному порядку (у порядку відступлення права вимоги). Усі положення про індосамент поширюються і на простий вексель.

Згідно зі статтями 16, 77 Уніфікованого закону ( 995_009 ) особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній із них є бланковим. При цьому закреслені індосаменти вважаються ненаписаними.

З огляду на викладене суди під час розгляду вимог осіб, у яких знаходиться вексель, мають перевіряти, чи є позивач останнім набувачем прав за векселем по безперервному ряду індосаментів. Ряд вексельних індосаментів має бути послідовним, тобто кожний попередній індосат є наступним індосантом. Місце розташування передавальних написів на векселі або на приєднаному до нього аркуші (алонжі) і дати їх вчинення (якщо вони є) при визначенні безперервності індосаментів до уваги не беруться. Якщо останній індосамент є бланковим або на пред'явника (тобто в ньому не зазначено особу, що отримує вексель), законним векселедержателем такого векселя вважається особа, у якої вексель фактично знаходиться. Така особа має всі права за векселем, у тому числі право вимоги платежу за ним.

Абзацом 1 ст. 16 Уніфікованого закону ( 995_009 ) передбачено, що в разі коли за бланковим індосаментом іде інший, особа, яка підписала останній, вважається такою, що придбала вексель за бланковим індосаментом.

Відповідно до абзацу 2 ст. 13 Уніфікованого закону ( 995_009 ) бланковий індосамент є чинним лише у випадку, коли він написаний на звороті переказного векселя або на приєднаному до нього аркуші (алонжі).

Законний векселедержатель не зобов'язаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними та дійсними. Доведення протилежного - обов'язок особи, якій пред'явлено вимогу за векселем.

У разі пред'явлення законним векселедержателем вимоги про оплату векселя зобов'язана за ним особа не має права відмовитися від виконання з посиланням на відсутність або недійсність зобов'язання, крім випадків, передбачених ст. 17 Уніфікованого закону . Згідно із цією статтею особи, до яких пред'явлено позов за переказним векселем, не можуть протиставляти вимогам держателя заперечення, що ґрунтуються на їхніх особистих відносинах із трасантом або з попередніми держателями, якщо держатель при придбанні векселя не діяв свідомо на шкоду боржнику. На свої особисті відносини з іншими особами, у тому числі з попередніми векселедержателями, боржник вправі посилатися лише в тому разі, коли векселедержателями при придбанні векселя діяв свідомо на шкоду боржникові, тобто якщо він знав про відсутність законних підстав для видачі (передачі) векселя до або під час його придбання. Наявність обставин, що свідчать про недобросовісність власника векселя, доводиться особою, до якої пред'явлено позов. Зобов'язана за векселем особа звільняється від платежу, якщо доведе, що кредитор, який пред'явив вимоги, знав або повинен був знати в момент придбання векселя про недійсність чи відсутність зобов'язання, що було підставою для видачі (передачі) векселя, або отримав вексель унаслідок обману, крадіжки чи брав у них участь.

Відповідно до статей 43, 77 Уніфікованого закону ( 995_009 ) держатель може використати своє право регресу проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб при настанні строку платежу, якщо останній не був здійснений, а також до настання строку платежу за таких умов: якщо мала місце повна або часткова відмова здійснити акцепт; у разі банкрутства трасата (незалежно від того, здійснив він акцепт чи ні), або у разі припинення ним платежів, навіть якщо ця обставина не була встановлена судовим рішенням, або у разі безрезультатного звернення стягнення на його майно; у разі банкрутства трасанта за векселем, що не підлягає акцепту. Вказані норми закріплюють право векселедержателя на дострокову реалізацію права вимоги за векселем за рахунок солідарно зобов'язаних осіб у разі, якщо до настання строку платежу відбудуться визначені Уніфікованим законом події, що унеможливлюють погашення такого векселя прямим боржником.

Оскільки в українському законодавстві немає норм, що дозволяли б визнати платника неплатоспроможним без установлення такого факту судом, а в п. 4 ст. 2 Закону України "Про обіг векселів в Україні" ( 2374-14 ) прямо передбачено, що використання векселедержателем права на регрес можливе за умови банкрутства боржника, то неплатоспроможність платника за векселем або векселедавця, що є юридичними особами чи фізичними особами - підприємцями, встановлюється господарським судом у процесі порушення справи про банкрутство або визнання платника банкрутом у порядку, передбаченому Законом України від 14 травня 1992 р. N 2343-XII ( 2343-12 ) (у редакції Закону від 30 червня 1999 р. N 784-XIV ( 784-14 ) "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Відповідно до п. 4 ст. 2 Закону України "Про обіг векселів в Україні" порушення провадження у справі про банкрутство або визнання боржника банкрутом є достатнім для виникнення у векселедержателя права регресу до настання терміну платежу, незалежно від того, чи акцептував трасат вексель. Якщо ж вексель не підлягає акцепту, право регресу виникає у векселедержателя лише в разі визнання трасанта банкрутом (порушення справи про банкрутство в цьому випадку недостатньо).

За вексельним законодавством виникають зобов'язання як прямих боржників, так і боржників у порядку регресу. Прямі боржники - це векселедавець простого векселя та акцептант переказного векселя. Вимоги до зазначених осіб, а також до авалістів за них (за їх наявності) можуть бути пред'явлені як у строк платежу, так і протягом усього строку вексельної давності незалежно від наявності протесту. При цьому підставою для заявлення вимог до прямих боржників є сам вексель, що знаходиться у кредитора.

Усі інші особи, які поставили свій підпис на векселі, є учасниками регресних вексельних зобов'язань. Це означає, що право регресу до зазначених осіб виникає у держателя векселя тільки за наявності протесту в неплатежі або іншому порушенні, допущеному при обігу векселя прямими боржниками. Без такого протесту регресні боржники не зобов'язані за векселем, крім випадків, коли інше передбачено в цьому документі або прямо встановлено Уніфікованим законом ( 995_009 ) (абзац 5 ст. 44, ст. 46, абзац 4 ст. 54).

Крім вексельної суми з відсотками і відсотків, зазначених у ст. 48 Уніфікованого закону ( 995_009 ), векселедержатель має право вимагати відшкодування йому витрат, пов'язаних з опротестуванням векселя, пересиланням повідомлення, а також інших витрат (п. 3 абзацу 1 зазначеної статті). До таких витрат належать: витрати з опротестування векселя (державне мито, оплата послуг нотаріуса); витрати на відправлення повідомлення (рекомендованого або цінного листа для опротестування векселя); судові та інші прямі витрати кредитора, які він поніс внаслідок невиконання вексельного зобов'язання і зв'язок яких зі стягненням заборгованості за векселем можна встановити та довести.

Враховуючи вищезазначене , суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі ; з тих же підстав суд критично оцінює заперечення відповідача-2 та не знаходить достатньо правових підстав для задоволення клопотання відповідача-2 про витребування додаткових документів .

На підставі вищезазначеного , керуючись вимогами ст.ст. 49,82-85 ГПК України , господарський суд , -

ВИРІШИВ :

1. Задовольнити позовні вимоги щодо відповідача-2 .Стягнути з відповідача-2 : Закритого акціонерного товариства „Пресметал” ( 49040, м. Дніпропетровськ, вул. Гладкова ,7а, ) на користь позивача : Товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства «Спецтеплотехніка»( 49000, м. Дніпропетровськ , пр.Карла Маркса , 20/115 ; пот./рах. № 0580 в ЗАТ КБ „ПриватБанк” , МФО 305299 , ) : 843 600,00 грн. –основний борг за векселем ; 9 300,00 грн. –витрати по вчиненню протесту векселя ; 9 300,00 грн. - витрати по вчиненню виконавчого напису, 6, 95 грн. - вартість спеціальних бланків нотаріальних документів; 8 622,07 грн. –витрат на сплату держмита та 118,00 грн. –витрат на оплату ІТЗ судового процессу .

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності в установленному законом порядку .

2. В задоволенні позовних вимог щодо відповідача-1 : Товариства з обмеженою відповідальністю «Мехобробка-С», відмовити .

Суддя                                                                                                      О.Ю.Васильєв