донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.10.2008 р.                                                              справа №1/92

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Максютенко С.В., дов. № 134 від 01.05.08р.,

від відповідача:

від ДВС :

не з"явився,

Нестерова В.І., дов. № 2-682 від 25.04.08р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" м.Київ

на ухвалу

господарського суду

Донецької області

від

07.08.2008 року

по справі

За скаргою

на дії

№1/92

Акціонерного товариства " Український інноваційний ьанк" м.Київ

Державної виконавчої служби у м.Торез

за позовом

Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" м.Київ

до

Відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії "Торезантрацит" м.Торез

про

стягнення заборгованості в сумі 485 588 грн. 00 коп

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.08.2008р. у справі № 1/92 задоволено частково скаргу Акціонерного товариства „Український інноваційний банк” м. Київ на дії (бездіяльність) Державної виконавчої служби у м. Торез.

Визнані незаконними дії ДВС в м. Торез в особі головного державного виконавця ДВС Стьожка М.О. з включення до резолютивної частини постанови від 29.12.06 р. № В2-682 про повернення виконавчого документа стягувачеві пункта 2, яким зазначено, що виконавчий документ не підлягає повторному пред’явленню до виконання.

Визнаний незаконним п.2 резолютивної частини постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.12.06р. № В2-682, яким зазначено, що виконавчий документ не підлягає повторному пред’явленню до виконання.

В іншій частині скарги –відмовлено.

Ухвала господарського суду Донецької області мотивована тим , надані до справи матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що виконавчі дії провадилися державним виконавцем Стьожка з дотриманням вимог Закону України “Про виконавче провадження”, в межах строку визначеного статтею 25 Закону, та є достатнім для складання акту про відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Щодо заміни сторони її правонаступником, суд першої інстанції визначив , що на підставі ст. 11 Закону України “Про виконавче провадження” зазначене є правом державного виконавця, а не його обов”язком; крім того стягувач також наділений правом подати заяву державному виконавцеві про необхідність звернення до суду, або самостійно звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Суд дійшов висновку , що п.2 резолютивної частини постанови № В2-682 від 29.12.2006 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві, є незаконним та таким, що порушує права стягувача, оскільки суперечить положенням ст.40 Закону України “Про виконавче провадження” .

Позивач у справі , Акціонерне товариство «Український інноваційний банк»м.Київ, не погоджуючись з ухвалою господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду про скасування ухвали , так як вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на те , що судом не були взяті до уваги ті обставини , що згідно Переліку державних підприємств та господарських товариств , які належать до сфери управління Міністерства вугільної промисловості України затвердженого наказом № 40 від 24.11.05р. Міністерства вугільної промисловості України , станом на 01.11.05р. в управлінні цього Міністерства перебувають : під № 1 –ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», № 48 –ДП «Торезантрацит», № 50 –ДХК «Торезантрацит».

Крім того , твердження суду про те , що заміна сторони правонаступником є правом державного виконавця , а не обов’язком , скаржник вважає таким , що не відповідає нормам матеріального права.

До того ж , посилається на те , що при здійсненні виконавчого провадження державний виконавець окрім Закону України «Про виконавче провадження», керується також Інструкцією про проведення виконавчих дій , затвердженої Міністерством юстиції України 15.12.1999р. за № 865/4158 , підпункт 4.11.5, якої , передбачає , що повернення виконавчого документу стягувачеві з підстав , передбачених абзацами третім-сьомим пункту 4.11.1 цієї Інструкції , не позбавляє його права повторно пред’явити виконавчий документ до виконання в межах строків , установлених пунктом 3.3 цієї Інструкції.

Державна виконавча служба в м. Торез у запереченнях № 2-682/32 від 07.10.08р. на апеляційну скаргу та представник ДВС в м.Торез в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечує , вважає їх необґрунтованими , а апеляційну скаргу такою , що не підлягає задоволенню.

29.10.08р. до суду від Акціонерного товариства «Український інноваційний банк»м.Київ надійшли пояснення на заперечення Державної виконавчої служби у м.Торез. У даних поясненнях позивач та представник позивача в судовому засіданні вважає заперечення виконавчої служби необґрунтованими при цьому посилається на доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач, Відкрите акціонерне товариство Державна холдингова компанія «Торезантрацит» м.Торез Донецької області, відзиву не представив, в судове засідання не з?явився , поважних причин нез’явлення суду не повідомлено. До суду 11.09.08р. повернувся конверт відправлення на якому позначено , що за даною адресою дане підприємство не знаходиться.

Зважаючи на нез’явлення в судове засідання представників відповідача , достатність наданих сторонами доказів та керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України –справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши повнажних представників сторін , що були присутні в судовому засіданні, судова колегія встановила наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.06.05р. у справі № 1/92 задоволені позовні вимоги Акціонерного товариства “Український інноваційний банк” м.Київ до Відкритого акціонерного товариства Державної холдінгової компанії „Торезантрацит” м.Торез та стягнуто з ВАТ ДХК „Торезантрацит” м.Торез на користь АТ “Український інноваційний банк” м.Київ заборгованість в сумі 485 588грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 4855,88грн. та по сплаті за інформаційно-технічні послуги у сумі 118,00грн.

У виконання рішення господарського суду Донецької області від 14.06.05р., що набрало законної сили 25.06.05р., виданий наказ № 1/92 від 25.06.05р., який був пред’явлений АТ “Український інноваційний банк” м.Київ до ДВС у м.Торез для виконання.

Постановою від 13.07.06р. головним державним виконавцем ДВС у м.Торезі Стьожка М.О. було відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 1/92 від 25.06.05р.

Як вбачається з матеріалів справи , у виконання наказу господарського суду головним державним виконавцем Стьожка М.О. був проведений комплекс виконавчих дій в порядку, визначеному Законом України „Про виконавче провадження” , а саме.

Були зроблені запити до БТІ, МРЕВ, ДАІ, Страхову компанію “ОраДон”, ВАТ “Ощадбанк”, ДПІ стосовно наявності майна та грошових коштів на рахунках боржника. Згідно отриманих повідомлень рухоме та нерухоме майно боржника на обліку в зазначених установах не значиться. ДПІ у м.Торезі повідомила (лист від 12.10.06р.), що відкритих рахунків ВАТ ДХК “Торезантрацит” в установах банків не має. Торезький міський відділ УМВС України в Донецькій області на запит ДВС відповів (лист від 28.04.05р. № 7/4933), що печатки та штампи ВАТ ДХК “Торезантрацит” були здані в квітні-грудні 2003р.

26.09.06р. державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на кошти, що надходять на рахунок № 0051 у філії “Відділення Промінвестбанку в м.Торезі Донецької області” (зазначений у наказі № 1/92 від 25.06.05р.), постанова надіслана для виконання до філії “Відділення Промінвестбанку в м.Торезі”.

14.11.06р. філією Промінвестбанку було повідомлено про неприйняття до виконання постанови про накладання арешту, оскільки зазначений рахунок в банку не відкривався.

З урахуванням вищенаведених дій , 28.12.06р. державним виконавцем складено акт про відсутність у боржника майна та банківських рахунків.

29.12.06р. , на підставі вказаного акту , головним державним виконавцем ДВС у м.Торез Стьожка М.О. винесено постанову № В2-682 про повернення виконавчого документа стягувачу, якою на підставі п. 2 ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження” було постановлено повернути стягувачу виконавчий документ, виданий 25.06.05р., у зв’язку з тим, що майно боржника, яке підлягає опису та рахунки в банківських установах не виявлені, підприємство виробничу діяльність не веде. В пункті 2 резолютивної частини постанови зазначено, що виконавчий документ не підлягає повторному пред’явленню до виконання. Вказана Постанова 29.12.06 р. затверджена начальником Державної виконавчої служби в м. Торез М.В. Галемським, про що свідчить напис про затвердження, вказання посади, підпис та відбиток печатки на постанові від 29.12.06 р. № В2-682.

Акціонерне товариство „Український інноваційний банк” м. Київ звернулося до господарського суду Донецької області зі скаргою (вх. № 02-41/876 від 09.02.07р.) на дії (бездіяльність) Державної виконавчої служби у м. Торез, в якій просить визнати дії головного державного виконавця ДВС в м. Торез Стьожка М.О. незаконними; визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.12.06р. № В2-682, як таку, що винесена з порушенням чинного законодавства; зобов’язати ДВС відновити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу від 25.06.05р. у справі № 1/92 та провести виконавчі дії, передбачені Законом України „Про виконавче провадження”.

12.02.07р. постановою начальника ДВС у м.Торезі була скасована постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.12.06р. як така, що не відповідає вимогам ст. 40 Закону України “Про виконавче провадження”.

Постановою № 2-682 від 12.02.07 р. виконавче провадження за наказом № 1/92 від 25.06.05р. було відновлено.

Ухвалою суду від 19.03.07р. припинено провадження у справі № 1/92 по скарзі Акціонерного товариства “Український інноваційний банк” м.Київ на дії (бездіяльність) Державної виконавчої служби у м. Торез в частині скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.12.06р. № В2-682, зобов’язання ДВС відновити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу від 25.06.05р. у справі № 1/92 у зв’язку з відсутністю предмету спору, а також в частині визнання дій головного державного виконавця ДВС Стьожка М.О. незаконними у зв’язку з непідвідомчістю господарському суду.

Донецький апеляційний господарський суд постановою від 15.05.07р. частково задовольнив апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Український інноваційний банк” м.Київ, частково скасував ухвалу господарського суду Донецької області від 19.03.07р., задовольнив скаргу Акціонерного товариства “Український інноваційний банк” м.Київ на дії (бездіяльність) Державної виконавчої служби у м. Торез в частині визнання незаконними дій головного державного виконавця ДВС Стьожка М.О. та визнав дії Державної виконавчої служби у м. Торез в частині припинення виконавчого провадження незаконними.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.09.2007р. частково задоволена касаційна скарга АТ “Український інноваційний банк”, скасовані постанова Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.07р. та ухвала господарського суду Донецької області від 19.03.2007р. по справі № 1/92, справу направлено до господарського суду Донецької області для розгляду скарг на дії Державної виконавчої служби.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.11.07 р. дії ДВС в м.Торез в особі начальника Галемського з винесення Постанови від 12.02.07р. № 2-682 про скасування постанови від 29.12.2006 р. № В2-682 про повернення виконавчого документа стягувачеві, та Постанову від 12.02.07р. № 2-682 про скасування постанови від 29.12.2006 р. № В2-682 про повернення виконавчого документа стягувачеві, визнано незаконними.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.04.08 р. ухвалу господарського суду Донецької області від 06.11.2007 р. по скарзі на дії Галемського залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.08.2008р. у справі № 1/92 задоволено частково скаргу Акціонерного товариства „Український інноваційний банк” м. Київ на дії (бездіяльність) Державної виконавчої служби у м. Торез.

Визнані незаконними дії ДВС в м. Торез в особі головного державного виконавця ДВС Стьожка М.О. з включення до резолютивної частини постанови від 29.12.06 р. № В2-682 про повернення виконавчого документа стягувачеві пункта 2, яким зазначено, що виконавчий документ не підлягає повторному пред’явленню до виконання.

Визнаний незаконним п.2 резолютивної частини постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.12.06р. № В2-682, яким зазначено, що виконавчий документ не підлягає повторному пред’явленню до виконання.

В іншій частині скарги –відмовлено.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін, що були присутні в судовому засіданні, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про не обґрунтованість апеляційної скарги, та відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Положеннями ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби.

Скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України “Про виконавче провадження” (в редакції станом на час здійснення виконавчих дій), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню .

Як вбачається з матеріалів справи ,           Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 13.07.06 р., а Постанова про повернення виконавчого документу винесена 29.12.2006 р. , тобто в межах строку встановленого положеннями ст. 25 Закону України “Про виконавче провадження”.

Оскаржена Постанова № В2-682 від 29.12.06р. винесена державним виконавцем в порядку п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями вищеозначеної норми , виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними .

З урахуванням документів наявних в матеріалах справи та пояснень сторін , судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконавчі дії провадилися державним виконавцем Стьожка з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження»і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець складає акт. Матеріали справи містять в собі Акт державного виконавця від 28.12.06р. , що був складений у відповідності до вимог вищевказаної статті за результатами проведених виконавчих дій.

Про повернення виконавчого документа і авансового внеску стягувачеві державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Таким чином , 29.12.06р. державним виконавцем Державної виконавчої служби в м. Торез Стьожка М.О. була винесена Постанова №В2-682 про повернення виконавчого документа стягувачу , підставою повернення визначено п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме те , що майно боржника яке підлягає опису та рахунки в банківських установах не виявлені , підприємство виробничу діяльність не веде.

Дана Постанова була затверджена начальником Державної виконавчої служби в місті Торез Галемським М.В.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону.

Як це вірно встановлено судом першої інстанції , державний виконавць , всупереч означеним положенням Закону , в пункті 2 резолютивної частини постанови № В2-682 від 29.12.2006 р. зазначив , що виконавчий документ не підлягає повторному пред’явленню до виконання.

Таким чином , судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що п.2 резолютивної частини постанови № В2-682 від 29.12.2006 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві, є незаконним та таким, що порушує права стягувача, надані йому ст.40 Закону України “Про виконавче провадження” .

В іншій частині , як це вірно встановлено судом першої інстанції та апеляційної під час перегляду даної справи в апеляційному порядку , Постанова не суперечить приписам Закону України “Про виконавче провадження”.

Однак , судова колегія не погоджується з твердженням суду першої інстанції про не обов?язковість включення до постанови про повернення виконавчого документу роз?яснення стягувачу права на повторне пред'явлення виконавчого документу до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону , оскільки відповідно до ч. 2 п. 4.11.5 Інструкції про проведення виконавчих дій , затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. № 74/5, державний виконавець зобов’язаний роз’яснити стягувачеві наслідки повернення йому виконавчого документа .

Проте , означені висновки суду не призвели до прийняття неправильного рішення судом , тому не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали.

В обґрунтування своїх вимог , скаржник посилається на те , що в Переліку державних підприємств та господарських товариств , які належать до сфери управління Міністерства вугільної промисловості України затвердженого наказом № 40 від 24.11.05р. Міністерства вугільної промисловості України , станом на 01.11.05р. в управлінні цього Міністерства перебувають : під № 1 –ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», № 48 –ДП «Торезантрацит», № 50 –ДХК «Торезантрацит», тобто посилається на існування діючого правонаступника боржника та на те , що державний виконавець повинен був не повертати виконавчий документ , а здійснити заміну боржника правонаступником у виконавчому проваджені.

З цим посиланням судова колегія не погоджується з оглядом на наступне.

Обов’язки та права державних виконавців перелічені у ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження”.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 вищевказаного Закону , у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, в якій вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином , судова колегія погоджується з твердженням суду першої інстанції про те , що заміна сторони у виконавчому провадженні , згідно з положеннями вищеозначеної норми Закону , є правом , а не обов’язком , при цьому , даним правом наділений як державний виконавець так і стягував. Однак , як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи , стягувач , а в даному випадку скаржник, на даний час наданим йому Законом правом не скористався.

З оглядом на викладене, судова колегія вважає посилання скаржника в цій частині необґрунтованими.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду по даній справі відповідає нормам діючого законодавства та обставинам , що існували на момент розгляду даної справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 , 106 , 121-2 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Український інноваційний банк»м.Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 07.08.2008р. у справі № 1/92 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 07.08.2008р. у справі № 1/92 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошенні в судовому засіданні.

Повний текст постанови підписаний 29.10.08р.

Головуючий

Судді: