ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.10.2008 року                                                            Справа № 18/77пн

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Баннової Т.М.

суддів                                                   Єжової С.С.

Семендяєвої І.В.

за присутністю секретаря

судового засідання                     Міхальчук О.А.

та за участю

представників сторін:

від позивача           Усова К.В., паспорт ЕН 636767 від 15.03.08,

виданий Ленінським РВ Луганського МУ УМВС

України в Луганській області, директор

від 1-го відповідача           повноважний представник не прибув

від 2-го відповідача повноважний представник не прибув

від третьої особи повноважний представник не прибув

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

„Малка”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду           Луганської області

від                                                  15.08.2008

у справі           № 18/77пн (суддя Корнієнко В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

„Малка”, м. Луганськ

до 1-го відповідача           Товариства з обмеженою відповідальністю

„Краснодонський будівельний комбінат”,

м. Краснодон Луганської області

до 2-го відповідача Краснодонського міжрайонного бюро технічної

інвентаризації, м. Краснодон Луганської області

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет

спору на стороні відповідачів Грінь Олексій Миколайович,

м. Краснодон Луганської області

про                                         визнання права власності на об’єкт

незавершеного будівництва та визнання

недійсним свідоцтва про право власності

За результатами розгляду апеляційної скарги Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, що призначена розпорядженням голови суду від 12.09.2008

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Малка” (далі –ТОВ „Малка”), звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Краснодонський будівельний комбінат” (далі –ТОВ „Краснодонський будівельний комбінат”) та до Комунального підприємства „Краснодонське міжрайонне бюро технічної інвентаризації” (далі –КП „Краснодонське МБТІ”) з вимогами про:

- визнання права власності на об’єкт незавершеного будівництва –цех з виробництва виробів з арболіту, який розташований за адресою: м. Краснодон Луганської області, вул. Малометражна, 3;

- визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Краснодонської міської ради 28.03.2008, серії САВ № 520657.

Заявою від 29.07.2008 позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати недійсним свідоцтво, яке видане ТОВ „Краснодонський будівельний комбінат” та визнати за позивачем право власності на об’єкт незавершеного будівництва - цех з виробництва виробів з арболіту.

Ухвалою суду від 29.07.2008 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача –громадянина Грінь Олексія Миколайовича.

Рішенням господарського суду Луганської області від 15.08.2008 у даній справі у задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладені на позивача. Мотивоване рішення необґрунтованістю позовних вимог, положеннями ч. 1 ст. 210, ст. 657 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у позивача правових підстав вважати себе власником спірного об’єкту, оскільки договір купівлі-продажу від 06.10.2005, укладений між ТОВ „Малка” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Південно-Східні ресурси” (далі –ТОВ „Південно-Східні ресурси”), згідно якого позивач купив об’єкт незавершеного будівництва –цех з виробництва виробів з арболіту, не зареєстрований у встановленому законодавством порядку, тобто вказаний правочин не є вчиненим.

Вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.03.2008 серії САВ № 520657, видане ТОВ „Краснодонський будівельний комбінат” виконавчим комітетом Краснодонської міської ради, місцевим господарським судом визнана необґрунтованою у зв’язку з тим, що відповідачі вказане свідоцтво не видавали і тому не можуть відповідати за позовом. До того ж, як зазначено судом, вказане позивачем свідоцтво від 28.03.2008, серії САВ № 520657 першому відповідачу ніким не видавалося.

Позивач не погодився з рішенням господарського суду Луганської області від 15.08.2008 та подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, у якій просить згадане рішення скасувати.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою її заявник посилається на положення ч. 2 ст. 220, ч.ч. 1, 3 ст. 334, ст.ст. 386, 392 Цивільного кодексу України, ст. 48 Закону України „Про власність”, ухвалу та рішення постійно діючого третейського суду при асоціації „Бізнес-Право”, якими, за твердженням апелянта, договір купівлі-продажу недобудованого нерухомого майна, яке розташовано за адресою: м. Краснодон Луганської області, вул. Малометражна, 3, визнано дійсним.

Застосування судом першої інстанції положень ч.1 ст. 210, ст. 657 Цивільного кодексу України скаржник вважає необґрунтованим.

КП „Краснодонське МБТІ” у відзиві на апеляційну скаргу доводи заявника скарги оспорює, оскаржуване рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, а висновки суду такими, що відповідають обставинам справи.

Як зазначає КП „Краснодонське МБТІ” право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за ТОВ „Краснодонський будівельний комбінат” про що виконавчим комітетом Краснодонської міської ради видане свідоцтво про право власності від 18.04.2008.

Право на участь представників у судовому засіданні відповідачами та третьою особою не використано, хоча про час та місце проведення судового засідання вони належним чином повідомлені. Судова колегія вважає можливим розгляд справи за відсутністю представників відповідачів та третьої особи.

Розглянув матеріали даної справи, заслухав пояснення та доводи представника позивача у судовому засіданні, обговорив доводи апеляційної скарги, оцінив надані сторонами докази у сукупності, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Питання набуття права власності регулюються главою 24 Цивільного кодексу України. Закон України „Про власність” втратив чинність на підставі Закону України „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України” від 27.04.2007 № 997-V, тому посилання апелянта на Закон України „Про власність” є необґрунтованим.

Відповідно до п. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якою встановлено підстави набуття права власності на новостворене майно та об’єкти незавершеного будівництва право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (п. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не створив нового нерухомого майна, а за договором від 06.10.2005 купив об’єкт незавершеного будівництва.

Придбаний об’єкт позивач не добудував, не здав в експлуатацію, він не має проектно-кошторисної документації та інших документів, які містили б опис об’єкта незавершеного будівництва. Як зазначено у договорі, придбано об’єкт незвершеного будівництва під розбирання. Отже, враховуючи норму ст. 331 Цивільного кодексу України позивач не є власником нерухомого майна, державна реєстрація права власності на яке необхідна за законом, а володіє об’єктом незавершеного будівництва (будівельними матеріалами), що не є нерухомим майном (будівлею, іншою капітальною спорудою), право власності на яке виникає з моменту державної реєстрації договору. Висновок суду першої інстанції стосовно необхідності державної реєстрації договору купівлі-продажу об’єкту незавершеного будівництва –цех з виробництва виробів з арболіту, що укладений ТОВ „Південно-Східні ресурси” та ТОВ „Малка”, не відповідає вимогам чинного законодавства, але це не спростовує висновків суду щодо безпідставності позовних вимог про визнання за позивачем права власності на вказаний ним об’єкт.

З урахуванням викладеного та нижченаведеного, не можуть бути прийняті до уваги і інші обставини, на які посилається відповідно до матеріалів справи позивач на обґрунтування вимог за позовом.

Зокрема, як зазначає позивач, спірне майно було предметом іпотеки за іпотечним договором від 06.08.2004 № 103, що був укладений Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (далі –Банк) з ТОВ „Південно-Східні ресурси” в забезпечення вимог Іпотекодержателя (Банка), що випливають з кредитного договору від 05.08.2004 № 82/04 на надання Банком ТОВ „Південно-Східні ресурси” кредиту у сумі 300000 грн.

За твердженням позивача, договір купівлі-продажу був укладений за пропозицією Банку.

Вказані доводи позивача не доведені належним чином відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України та спростовуються змістом іпотечного договору від 06.08.2004 № 103, який у переліку нежитлових будівель, що є предметом іпотеки за вказаним договором, вказівки на цех по виробництву виробів з арболіту не містить.

Рішенням постійного діючого третейського суду при асоціації „Бізнес-Право” від 10.10.2005 по справі № 4/05-01, на яке посилається апелянт, визнано дійсним, укладений ТОВ „Південно-Східні ресурси” та ТОВ „Малка”, договір купівлі-продажу майна від 10.10.2005, предметом якого згідно рішення третейського суду є нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: м. Краснодон Луганської області, вул. Малометражна, 3.

Ухвала вказаного третейського суду про визнання дійсним договору купівлі-продажу об’єктів незавершеного будівництва під розбирання від 06.10.2005 не є преюдиційним фактом в розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджує доводи позивача, оскільки датовано ухвалу 10 жовтня 2008, а зміст ухвали не відповідає рішенню третейського суду по справі № 4/05-01.

Так, за вказаним рішенням третейського суду, як вже зазначалося, за ТОВ „Малка” визнано дійсним договір купівлі-продажу майна від 10.10.2005 та право власності на нерухоме майно, до складу якого спірне майно не входить. За ухвалою від 10 жовтня 2008 третейським судом вказано про визнання рішенням по справі № 4/05-01 права власності на нерухоме майно, яке є предметом договору купівлі-продажу від 06.10.2005. Сторони по договору від 06.10.2005, який ухвалою від 10 жовтня 2008 визнаний дійсним, в ухвалі не вказані.

За викладеним, посилання скаржника на рішення третейського суду від 10.10.2005 по справі № 4/05-01 та на ухвалу цього суду від 06.10.2008 не можуть бути прийняті до уваги також як і свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 27.04.2007, серії САВ № 139329, яке вказівку на цех по виробництву виробів з арболіту не містить та на яке також посилається позивач у позовній заяві.

Крім того, згідно рішення виконавчого комітету Краснодонської міської ради від 15.04.2008 № 294, яке в установленому порядку недійсним не визнано, право власності на недобудовану будівлю арбалетного цеху оформлено за ТОВ „Краснодонський будівельний комбінат”, про що видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 18.04.2008, серії САВ № 520677.

Вказані обставини скаржником належним чином не спростовані.

Висновки суду стосовно позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 28.03.2008, серії САВ № 520657, відповідають обставинам справи та є цілком обґрунтованими, оскільки свідоцтво, про яке позивачем заявлено позовну вимогу про визнання його недійсним, не існує взагалі.

З урахуванням викладеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Судові витрати за апеляційною скаргою підлягають віднесенню на її заявника відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Малка” на рішення господарського суду Луганської області від 15.08.2008 у справі №18/77пн залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 15.08.2008 у справі №18/77пн залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Т.М. Баннова

Суддя                                                                      С.С.Єжова

Суддя                                                             І.В. Семендяєва