ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.09.08                                                                                           Справа№ 31/208

Господарський суд Львівської області, розглянувши матеріали справи

за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Золота Балка», м. Київ

до відповідача:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Софі», м. Львів

про:

стягнення 2328108,50 грн.

Суддя: Артимовчи В.М.

секретар : Митник М.Б.

Артимович В.М.

При секретарі:

Митник М.Б.

Представники

від позивача:

Голуб В.Є. –адвокат; Єгорченков Д.Е. –директор філії;

від відповідача:

не з‘явився.

Представникам позивача роз’яснено права та обов’язки відповідно до ст. 22 ГПК України, зокрема, право заявляти відводи. У відповідності до ст. 81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу не здійснювалась, про що позивач подав відповідне клопотання.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Золота Балка», м. Київ, надалі - позивач, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Софі», м. Львів, надалі - відповідач, про стягнення 2328108,50 грн. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 01.11.2007 р. між Київською філією позивача та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу товару № 9-К-558, за умовами якого позивач зобов’язався поставити, а відповідач прийняти і оплатити вартість товару в асортименті, кількості і за цінами, вказаними у накладних, та оплатити переданий йому за накладною товар протягом 60 календарних днів з дати поставки відповідної партії товару. Як стверджує позивач, він поставив відповідачеві товар на загальну суму 5785376,36 грн., а відповідач оплатив лише товар на суму 2547130,50 грн. та повернув неякісний товар на суму 212889,40 грн., у зв’язку з чим прострочена заборгованість відповідача перед позивачем складає 2248807,00 грн. Також у позові позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 79301,50 грн. та судові витрати, що становлять 200000,00 грн. вартості адвокатських послуг, 23281,10 грн. сплаченого держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою суду від 11.08.2008 р. про порушення провадження у справі розгляд справи призначено на 21.08.2007 р.

21.08.2008 р. відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду даної справи.

В судове засідання 21.08.2008 р. прибули лише уповноважені представники позивача, які подали документи, що вимагались судом, та підтримали позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

22.08.2008 р. відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому він вважає позов у даній справі безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідач вважає укладений між сторонами договір № 9-К-558 нікчемним в частині, що перевищує суму 2525000,00 грн., оскільки, як стверджує відповідач, до повноважень директора Київської філії віднесено повноваження на укладення договорів на суму, еквівалентну 500 тис. доларів США. Також у відзиві відповідач вказує, що подані позивачем довіреності не є допустимими доказами, оскільки не підписані головним бухгалтером та не скріплені печаткою відповідача, а на видаткових накладних стоять відбитки печаток, зразки яких не вказані в генеральних довіреностях. Щодо стягнення судових витрат у вигляді адвокатських послуг в сумі 200000,00 грн., то відповідач, покликаючись на постанову Європейського суду з прав людини від 24.03.2005 р. по справі «Бабурин проти Російської Федерації», стверджує на безпідставності таких вимог у зв’язку з неподанням позивачем доказів понесення таких витрат.

У письмових поясненнях від 28.08.2008 р. за № 28/08 позивач вказує на тому, що повноваження керівника Київської філії позивача визначаються довіреністю, в якій Єгорченкову Д.Є надається право на укладення будь-яких договорів без обмеження їх вартості, а листом Міністерства фінансів України № 053-2930 від 05.03.2002 р. передбачено право здійснювати відпуск товарно-матеріальних цінностей без довіреності при централізовано-кільцевих перевезеннях, за якими здійснюється систематичне завезення товарно-матеріальних цінностей. Також позивачем подана заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення основного боргу на суму 449192,95 грн. до 2697999,95 грн. та просить стягнути пеню в сумі 79301,50 грн.

Позивачем 18.09.2008 р. подана заява № 17/08 від 17.09.2008 р. про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 2893990,19 грн. основного боргу, 172676,62 грн. пені, 7264,80 грн. інфляційних нарахувань, 22289,92 грн. трьох відсотків річних, 12045,25 грн. збитків, та судові витрати, що становлять 34000,00 грн. вартості адвокатських послуг, 25500,00 грн. сплаченого держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Ухвалою суду від 18.09.2008 р. заяву позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення із відповідача інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних та збитків повернуто без розгляду, оскільки позивач згідно норми ст. 22 ГПК України вправі до прийняття рішення по суті змінити підставу або предмет позову, а не предмет і підставу одночасно, як це зробив позивач.

Листом від 25.09.2008 р. за № 18/2784 відповідач повідомив суд про укладення між позивачем і відповідачем договору відповідального зберігання № 9-К-587 від 01.11.2007 р. Також відповідачем 25.09.2008 р. подано до суду заяву про відкладення судового засідання, яку відповідач мотиву знаходженням уповноваженого представника Дмитренко В.П. у відпустці.

В судове засідання 26.09.2008 р. прибули уповноважені представники позивача, які підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, заявах про збільшення позовних вимог та письмових поясненнях. Також представники позивача заперечили проти задоволення судом клопотання відповідача про відкладення розгляду даної справи. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, вивчивши заяву відповідача та виходячи, зокрема, з того, що у відповідача наявний юридичний відділ, а не один юрист, повідомлення про вручення поштового відправлення № 3505393 отримано 22.09.2008 р., тобто інші уповноважені представники мали можливість підготуватись до розгляду справи, дійшов висновку щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Також судом відмовлено позивачеві в задоволенні його клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки відповідача в сумі пені та основного боргу, як безпідставному. Судом оглянуті оригінали документів, додані позивачем до позову.

Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 26.09.2008 р. за згодою сторони оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення виготовлений, оформлений та підписаний 01.10.2008 р.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем та відповідачем, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, в їх сукупності, суд встановив наступне:

Між позивачем і відповідачем 01.11.2007 р. було укладено договір купівлі-продажу товару № 9-К-558, надалі –договір, за умовами якого позивач зобов’язався передавати відповідачеві у власність алкогольну і безалкогольну продукцію, надалі –товар, а відповідач взяв на себе зобов’язання приймати і оплачувати товар на умовах і в порядку, визначених договором. У п. 1.2 договору вказано, що загальна кількість товару, асортимент і сума договору визначаються на підставі накладних. Як встановлено у п. 4.3 договору покупець зобов’язаний протягом шістдесяти календарних днів з дня поставки оплатити вартість товару.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 179, 180, 181 Господарського кодексу України, ст.ст. 203, 207, 208, 215 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку щодо наявності в договорі усіх істотних умов, передбачених для такого виду договорів, та відповідності його нормам чинного законодавства.

У відповідності до ч. 4 ст. 95 Цивільного кодексу керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. У зв’язку з цим доводи відповідача про нікчемність договору судом відхиляються, оскільки наявна в матеріалах справи довіреність, видана 28.02.2007 р. позивачем директору Київської філії позивача Єгорченкову Д.Е., посвідчена приватним нотаріусом Бабич О.М., реєстр. № 905, підтверджує наявність у представника права на підписання відповідного договору купівлі-продажу без обмеження суми такого договору.

Як свідчать матеріали даної справи станом на 17.09.2008 р. вартість поставленого позивачем товару, термін оплати якого відповідачем настав, становить 2893990,19 грн. В матеріалах справи відсутні докази направлення претензій щодо якості чи кількості поставленого товару від відповідача на адресу позивача. Факт поставки позивачем відповідачеві товару підтверджується наявними у справі видатковими накладними, скріпленими підписами осіб, що отримували вищезазначений товар від імені відповідача та печатками відповідача. Слід зазначити, що наведені у відзиві доводи відповідача про те, що видаткові накладні, підписи на яких засвідчені печатками відповідача, зразки яких не вказані у генеральних довіреностях відповідача, не можуть підтверджувати факту отримання ним товару від позивача, судом відхиляються, так як відповідач за допомогою належних і допустимих доказів не спростував наявність у нього круглих печаток під №№ 1, 9, 11, 19, 21, 23, 24, 33, 36, якими скріплені видаткові накладні позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та п. 4 Положення про Міністерство фінансів України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.1993 р. за № 147, до повноважень Міністерства фінансів України віднесено регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності, затвердження за погодженням з Мінстатом форм бухгалтерської звітності, типових планів рахунків і форм бухгалтерського обліку та видання інструкцій про порядок їх застосування тощо. В межах вказаних повноважень Мінфін України листом від 05.03.2002 р. за № 053-2930 роз’яснив, що без довіреності може здійснюватися відпуск цінностей при централізовано-кільцевих перевезеннях, за якими вантажовідправником (товаровиробником, товаропостачальником тощо) здійснюється систематичне завезення товарно-матеріальних цінностей за узгодженими на певний період параметрами (кількість, асортимент, час тощо) на адресу одного або більше замовників (юридичних осіб або їх відділень, дільниць, філій).

Зважаючи на вищевикладене, факт поставки товару також підтверджується проведенням відповідачем повної і належної оплати отриманого від позивача товару в листопаді –грудні 2007 р. та січні 2008 р., підписанням сторонами цього спору акту розбіжностей, виявлених при звірці розрахунків між відповідачем та позивачем, та неподанням відповідачем доказів неоприбуткування в бухгалтерському та податковому обліку отриманого від позивача товару.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзац 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Проте відповідач в порушення умов договору лише частково оплатив поставлений товар, у зв’язку з чим у нього наявна заборгованість перед позивачем за поставлений товар в сумі 2893990,19 грн.

Правові основи господарської діяльності суб’єктів господарювання регулюються Господарським кодексом України, ст. 230 якого встановлено, що учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені). Відповідно до ст. 343 Господарського кодексу України та ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 6.2 договору за порушення строків оплати покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми поставленого, але неоплаченого товару, за кожний день порушення такого зобов’язання. Відтак, сума нарахованої пені, яка підлягає стягненню із відповідача, становить 172676,62 грн.

У відповідності до норми ст. 49 ГПК України судові витрати в сумі сплаченого державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Також підставними є вимоги позивача, заявлені у заяві про збільшення позовних вимог від 17.09.2008 р., про стягнення із відповідача судових витрат у вигляді оплати послуг адвоката в сумі 34000,00 грн., оскільки вони підтверджені договором № 42 про надання послуг адвоката від 17.07.2008 р., актом про надання послуг № 1 від 25.09.2008 р. та оплатою згідно платіжного доручення № 1338 від 17.09.2008 р.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1, 4-3, 4-5, 4-7, 12, 32, 33, 34, 43, 49, 66, 67, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Золота Балка», м. Київ, задовольнити повністю.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Софі»(79040, вул. Городоцька, 359, м. Львів, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Золота Балка»(04071, вул. Набережно-Лугова, 9, м. Київ; код ЄДРПОУ 33786,19 грн. основного боргу, 172676,62 грн. пені, 34000,00 грн. витрат по оплаті послуг адвоката, 25500,00 грн. сплаченого державного мита та 118,00 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Артимович В.М.