ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 16/268

15.08.08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до 1) Кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець-2005»

2) Київської міської ради

про визнання права на користування землею

Суддя Ярмак О.М.

В засіданні приймали участь представники:

Від позивача Лучко О.В. –по дов. № 179 від 27.06.2008 р.

Від відповідача -1 Галицький М.Т. –по дов. № 18 від 04.08.2008 р., Гречанюк І.В. –голова

Від відповідача -2 Безносик А.О. - по дов. № 225-КР-676 від 21.07.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.08.08, 14.08.08 в судових засіданнях відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва.

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»до Кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець-2005»та Київської міської ради про визнання за Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал»права на постійне користування земельною ділянкою площею 50,5 га, яка була виділена виробничому управлінню водопровідного-каналізаційного господарства виконкому Київської міської ради народних депутатів відповідно до рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 17.11.1980 р. №1537/21 “Про виділення земельної ділянки виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства виконкому міськради під будівництво третьої черги Дніпровської водопровідної станції”.

Відповідачі проти позову заперечують свої заперечення виклали у відзивах на позов, які залучені до матеріалів справи.

14.08.08 позивач в судовому засіданні подав заяву про доповнення позовних вимог, в якій просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між відповідачами.

Зазначена заява не приймається судом до розгляду в даній справі, оскільки не є збільшенням чи доповненням позовних вимог в розумінні ст. 22 ГПК України, має інший предмет і підстави, тому може бути предметом окремого судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві вимоги про визнання за позивачем права на постійне користування земельною ділянкою площею 50,5 га, яка була виділена виробничому управлінню водопровідного-каналізаційного господарства виконкому Київської міської ради народних депутатів відповідно до рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 17.11.1980 р. №1537/21 “Про виділення земельної ділянки виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства виконкому міськради під будівництво третьої черги Дніпровської водопровідної станції” позивач обґрунтовує тим, що в 1980 році його пправопопереднику було виділено зазначену земельну ділянку, протягом 1980 –1989 р.р. були проведені заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а саме : був виконаний Акт вибору земельної ділянки, здійснено погодження Держбуду УРСР на вибір ділянки, погоджено з головним Санепідуправлінням Міністерства охорони здоров‘я УРСР, був виконаний генеральний план забудови земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Главою 15 Земельного кодексу України визначено два види користування землею - право постійного користування земельною ділянкою, право оренди земельної ділянки.

Статтею 125 Кодексу визначено підстави виникнення права користування земельної ділянки, а саме - одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, та виникнення права оренди земельної ділянки, а саме - укладення договору оренди і його державна реєстрація.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до пункту 12 перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до частини першої статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частини першої статті 73 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішенням Київської міської ради дванадцятої сесії четвертого скликання № 255/3346 від 16.03.2006 р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець-2005»для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та об»єктів соціальної інфраструктури і комплексного обслуговування населення на вул. Богатирській, 44-А в Оболонському районі м. Києва.

Відповідно до п. 2 вищезгаданого рішення передано Кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець-2005»у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 23, 45 га. для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та об»єктів соціальної інфраструктури і комплексного обслуговування населення на вул. Богатирській, 44-А в Оболонському районі м. Києва.

На підставі зазначеного рішення та рішення Господарського суду м. Києва від 10.05.2006 року № 36/222 договір оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та об'єктів соціальної інфраструктури і комплексного обслуговування населення на вул. Богатирській, 44-а в Оболонському районі м. Києва був зареєстрований у Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу (Київської міської державної адміністрації) 22.05.2006 за № 78-6-00375 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Відповідно до частини 6 статті 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, відведення земельної ділянки кооперативу „Товариство індивідуальних забудовників „Чорнобилець-2005" для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та об'єктів соціальної інфраструктури і комплексного обслуговування населення на вул. Богатирській, 44-а в Оболонському районі м. Києва проводилось відповідно до чинного законодавства на підставі позитивних висновків служб, передбачених статтею 123 Земельного кодексу України та позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації від 21.02.2006 № 05-14.

Рішенням від 12.07.07 № 1121/1787 «Про приватизацію земельних ділянок членів кооперативу "Товариство індивідуальних забудовників "Чорнобилець 2005" для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд»Київська міська рада вирішила внесла зміни до пункту 2 рішення Київської міської ради від 16.03.2006 № 255/3346 "Про передачу кооперативу "Товариство індивідуальних забудовників "Чорнобилець 2005" земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та об'єктів соціальної інфраструктури і комплексного обслуговування населення на вул. Богатирській, 44-а в Оболонському районі м. Києва", а саме: слова та цифри "у короткострокову оренду на 5 років" замінити словами та цифрами " у довгострокову оренду на 25 років".

Як свідчать матеріали справи на запит Кооперативу «Товариство індивідуальних забудовників «Чорнобилець-2005»Комунальна організація «Центр містобудування та архітектури»Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом № 03-968 від 08.04.2008 р. повідомила відповідача-1 щодо наявності плану земельної ділянки та рішення Київської міської ради народних депутатів за адресою: вул. Богатирська, 44-а (згідно схеми) у Оболонському районі, що матеріалів по відведенню цієї земельної ділянки в архівах Головкиївархітектури немає.

Зазначені рішення Київради на даний час не скасовані.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вважає, що зазначена земельна ділянка знаходиться в його користуванні і посилається на рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 17.11.1980р. № 1537/21 «Про виділення земельної ділянки виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства виконкому міськради під будівництво третьої черги Дніпровської водопровідної станції», Акт вибору земельної ділянки, погодження Держбуду УРСР на вибір ділянки, та генеральний план забудови земельної ділянки.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 17.11.1980р. № 1537/21 «Про виділення земельної ділянки виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства виконкому міськради під будівництво третьої черги Дніпровської водопровідної станції»відведено виробничому управлінню водопровідно- каналізаційного господарства виконкому міськради земельну ділянку площею близько 50, 5 га. під будівництво третьої черги Дніпровської станції в районі ДВС Мінського району.

Наказом Регіонального фонду державного майна України по місту Києву № 359 від 20.07.2001 р. перетворено Державне комунальне об»єднання «Київводоканал»у Відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Суд звертає увагу на те, що рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 17.11.1980р. № 1537/21 відведено виробничому управлінню водопровідно - каналізаційного господарства виконкому міськради земельну ділянку площею близько 50, 5 га. саме під будівництво третьої черги Дніпровської станції в районі ДВС Мінського району.

Доказів будівництва, здачі в експлуатацію зазначеної станції суду не надано.

Інші надані позивачем документи: листи –погодження вибору земельної ділянки, генеральний план забудови земельної ділянки, проекти будівництва не є документами, які посвідчують введення в експлуатацію чи знаходження майна на певній земельній ділянці.

Позивачем доказів відведення йому земельної ділянки, встановлення меж земельної ділянки в натурі, та інших правовстановлюючих документів, суду не надано. Позивач не заперечує, що документів на користування земельною ділянкою не оформив( акр.3 позовної заяви).

Щодо посилання позивача на не внесення змін до Генерального плану м. Києва, суд вважає зазначити наступне: пунктом 4 рішенням Київської міської ради від 16.03.2006 № 255/3346 передбачено внести зміни до Генерального плану міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 370/1804, а саме: територію площею 23,45 га. на вул. Богатирській, 44-а в Оболонському районі м. Києва перевести до території садибної житлової забудови.

Статтею 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Отже, з врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав визнавати за позивачем право на користування земельною ділянкою площею 50,50 га.

Стаття 1 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтями 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов”язок доказування та подання доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. В даному випадку це стосувалося позивача, що мав довести факт порушення його права відповідачами та надати відповідні докази.

Таких доказів суду не надано.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги визнання за позивачем права на постійне користування земельною ділянкою площею 50,5 га є безпідставними та необґрунтованими належними доказами та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                                                           О.М. Ярмак