ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008 р.

№ 29/725

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Стратієнко Л.В.

суддів Грека Б.М.

Козир Т.П.

з участю представників:

позивача:

відповідача:

не з’явився

не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрхімджест"

на рішення

та постанову

господарського суду м.Києва від 28 лютого 2008 р.

Київського апеляційного господарського суду від 10 червня 2008 р.

у справі

№ 29/725

за позовом

державного підприємства "Макіїввугілля"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрхімджест"

про

стягнення 33 550,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2007 р. позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача пені за прострочення поставки акумуляторних батарей за договором про закупівлю від 11.12.2006 р. № 02-01/1-605 за результатами відкритих торгів, які відбулись 28.11.2006 р., у сумі 22 867,8 грн. та штрафу у розмірі 7% від вартості простроченої продукції за прострочення поставки понад 30 днів у сумі 10 234 грн., а всього –33 101,8 грн.

Рішенням господарського суду м.Києва від 28.02.2008 р. (суддя Усатенко І.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2008 р. (головуючий –Шипко В.В., судді –Борисенко І.В., Розваляєва Т.С.), позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Торговий дім "Укрхімджест" на користь державного підприємства "Макіїввугілля" пеню та штраф у розмірі 33 101,8 грн.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить частково скасувати постановлені у справі судові рішення, стягнувши з нього на користь позивача 10 002,2 грн. неустойки, а врешті позовних вимог відмовити.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 11.12.2006 р. між державним підприємством "Макіїввугілля" (платник), Міністерством вугільної промисловості України (замовник) та ТОВ " Торговий дім "Укрхімджест" (виконавець) укладено договір про закупівлю від 11.12.2006 р. № 02-01/1-605 за результатами відкритих торгів, які відбулись 28.11.2006 р. (надалі –договір).

Відповідно до п.3.1 договору відповідач зобов’язувався передати у власність позивачу продукцію, а саме: акумуляторні батареї шахтного транспорту лужні 112 ТНЖ -350-У –5 шт. , акумуляторні батареї шахтного транспорту лужні 96 ТНЖ -350-У –4 шт., а позивач –прийняти та оплатити товар.

Згідно п.3.2 загальна вартість товару складає 615 100 грн.

Вказана сума була перерахована позивачем 23.04.2007 р. відповідно до вимог п.7.2 договору за платіжним дорученням від 20.04.2007 р. № 32.

Отже, відповідач згідно з п.4.1 договору мав поставити товар протягом 90 календарних днів, тобто до 22.07. 2007 р.

Проте, в порушення умов договору він поставив акумуляторні батареї шахтного транспорту лужні 96 ТНЖ -350-У –4 шт. загальною вартістю 249 600 грн. - 25.07.2007 р., акумуляторні батареї шахтного транспорту лужні 112 ТНЖ -350-У –3 шт. загальною вартістю 219 300 грн. –31.07.2007 р., що підтверджується актами приймання –передачі товару, видатковими накладними.

Також в матеріалах справи є акт від 19.09.2007 р. про приймання акумуляторних батарей типу 112 ТНЖ -350-У за якістю, з якого вбачається, що вказані батареї за товарно-транспортною накладною від 06.09.2007 р. 01ААЙ поставлені відповідачем на матеріальний склад відокремленого підрозділу "Шахта ім. В.І. Леніна" ДП "Макіїввугілля", проте на думку комісії, вони є неякісними.

Представник відповідача з цим не погодився (а.с. 50-51).

Знаходження вказаних батарей на складі шахти підтверджується також довідкою шахти (а.с. 41).

Відхиляючи вказані документи як докази поставки відповідачем 06.09.2007 р. двох акумуляторних батарей типу 112 ТНЖ -350-У, суд виходив з того, що вони не є належними та допустимими доказами, оскільки згідно п.4.3 датою поставки товару вважається дата, яка вказана платником на товаросупроводжувальних документах, виданих виконавцем при його прийманні а акті приймання-передавання.

Пунктом 4.2 договору передбачено такі товаросупроводжувальні документи: рахунок –фактура або рахунок, податкова накладна, товаротранспортна накладна або товарна накладна, сертифікат відповідності/якості і технічний паспорт, дозвіл Держнаглядохоронпраці на використання товару та акт приймання – передавання товару.

Проте, погодитись з таким висновком суду неможливо, оскільки він зроблений в порушення вимог ст. ст. 32, 43 ГПК України.

Зокрема, при вирішенні спору суд не врахував, що вказані умови договору діють у випадку прийняття позивачем товару.

В даному щодо двох акумуляторних батарей типу 112 ТНЖ -350-У, поставлених відповідачем 06.09.2007 р., позивач скористався своїм правом, передбаченим п.9.3 договору –платник має право відмовитись від прийняття товару у разі невідповідності його якості, технічного стану і комплектації.

Тобто, в даному випадку поставка товару відбулася, але позивач відмовився від його прийняття, вважаючи неякісним.

Проте, питання якості акумуляторних батарей та застосування передбачених п.10.2 договору санкцій за поставку неякісного товару не є предметом даного спору.

Таким чином, судові рішення підлягають зміні в частині стягнення пені за несвоєчасну поставку двох акумуляторних батарей типу 112 ТНЖ -350-У вартістю 146 200 грн., оскільки прострочка їх поставки становить 45 днів ( з 22.07.2007 р. по 06.09.2007 р.).

Виходячи з умов п.10.1 договору пеня за прострочку їх поставки становить: 146 200 грн. х 0,1% х 45 днів = 6579 грн., отже загальний розмір пені становитиме: 1230,2 грн. + 2193 грн.+ 6579 грн. = 10 002,2 грн.

Що стосується доводів касаційної скарги про відсутність підстав для одночасного стягнення пені і штрафу, то вони не заслуговують на увагу, оскільки таке стягнення відповідає вимогам ч.2 ст. 231 ГК України та п.10.1 договору.

Таким чином, судові рішення необхідно змінити, зменшивши розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача з 22 867,8 грн. до 10 002,2 грн.

Загальна сума штрафних санкцій, що підлягають стягненню з відповідача,становитиме 10 002,2 грн. + 10 234 грн. = 20 236,2 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України необхідно зменшити суму державного мита, стягнутого на користь позивача з 331,02 грн. до 202,36 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу – з 118 грн. до 72,13 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрхімджест" задовольнити частково.

Рішення господарського суду м.Києва від 28 лютого 2008 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 червня 2007 р. у справі за № 29/725 змінити.

Зменшити суму пені та штрафу, що підлягають стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Укрхімджест" на користь державного підприємства "Макіїввугілля" з 33 101,8 грн. до 20 236,2 грн. (двадцять тисяч двісті тридцять шість грн. 20 коп.), суму державного мита –з 331,02 грн. до 202,36 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу –з 118 грн. до 72,13 грн.

В решті рішення господарського суду м.Києва від 28 лютого 2008 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 червня 2007 р. у справі за № 29/725 залишити без змін.

Головуючий Л.В. Стратієнко

Судді Б.М. Грек

Т.П. Козир