донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

08.09.2008 р.                                                              справа №20/106пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової Н.В.

суддів

Гези Т.Д. , Старовойтової Г.Я.

за участю представників сторін:

від позивача:

Шеронов І.В., довіреність №1437/22 від 03.09.2008року

Губа М.І., довіреність № 1436/22 від 03.09.2008року

Вендичанський С.А., довіреність №1287/08 від 29.10.2007року

від відповідача:

Філімонов А.Ю., довіреність №03-208 від 17.06.2008року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія„Центренерго”, м.Київ, в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ВАТ „Центренерго” м.Світлодарськ

на рішення господарського суду

Донецької області

від

04.08.2008 року

по справі

№20/106пн (Донець О.Є.)

Судді: Мальцев М.Ю., Новікова Р.Г./

за позовом

Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія„Центренерго”, м.Київ, в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ВАТ „Центренерго” м.Світлодарськ

до

Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" м.Донецьк

про

встановлення факту ненадання послуг та про зобов’язання не перешкоджати спеціальному водокористуванню

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м.Київ в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ВАТ „Центренерго” м.Світлодарськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” м.Донецьк про встановлення факту ненадання послуг та про зобов’язання не перешкоджати спеціальному водокористуванню первинного водокористувача -позивача. /арк. справи 3-8, том1/.

Рішенням від 04.08.2008року господарський суд Донецької області /головуючий: Донець О.Є.; судді: Мальцев М.Ю., Новікова Р.Г./ у задоволенні позову в частині вимог про зобов’язання Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк не перешкоджати первинному водокористувачу –Вуглегірській ТЕС здійснювати спеціальне водокористування відмовив; провадження у справі в частині вимог про встановлення факту ненадання послуг Вуглегірський ТЕС Комунальним підприємством “Компанія “Вода Донбасу” припинив./арк. справи 111-115, том2/.

Рішення мотивоване тим, що вимога щодо встановлення або спростування певного факту не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належать повноваження щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Із змісту ст. 12 ГПК України вбачається, що господарський суд розглядає: справи у позовному провадженні, для якого є характерною наявність спору про право між сторонами; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати. Разом з тим, господарські суди можуть встановлювати наявність чи відсутність певних фактів, здійснюючи розгляд спорів про право. Надання або ненадання певних послуг може бути виявлено під час розгляду спору про стягнення вартості цих послуг, зобов’язання їх надати, про примусове виконання обов’язку в натурі або про припинення певних дій, тощо. Отже, провадження у справі в цій частині позову слід припинити на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України. Позивачем також заявлені вимоги про зобов’язання відповідача не перешкоджувати водокористувачеві –Вуглегірській ТЕС здійснювати спеціальне водокористування. У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач неодноразово загрожував фізично перешкоджати водокористуванню позивача, а також, що за допомогою гідротехнічних споруд на каналі СДД відповідач фізично перешкоджає здійсненню позивачем забору технічної води з каналу Курдюмівською насосною, чим змушує позивача сплачувати по необґрунтованим тарифам за невизначені за змістом послуги та за послуги, які взагалі не надаються позивачу. При цьому, до позовної заяви не додано та під час вирішення спору не долучено до матеріалів справи доказів такого перешкоджання. Доказів перешкоджання відповідачем здійсненню позивачем спеціального водокористування в розумінні ст.ст.32, 34 Господарського процесуального кодексу України суду не надано. Крім того, позивачем не визначено, у чому конкретно виявилося таке перешкоджання, які винні та протиправні дії чи бездіяльність відповідача перешкоджають позивачеві здійснювати спеціальне водокористування та порушують його право чи охоронюваний законом інтерес. Отже, позивач не довів належними доказами факту перешкоджання відповідачем здійсненню позивачем спеціального водокористування, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині позову слід залишити без задоволення.

Відкрите акціонерне товариство „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м.Київ в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ВАТ „Центренерго” м.Світлодарськ в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 04.08.2008року у справі №20/106пн в частині відмови позивачу про зобов’язання Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” м.Донецьк не перешкоджати первинному водокористувачу здійснювати спеціальне водокористування і прийняти нове рішення посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. /арк. справи 122-124, том1/.

У судовому засіданні представник позивача уточнив апеляційній вимоги та просить скасувати рішення господарського суду в цій частині та прийняти нове рішення, яким дані позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно посилається на той факт, що позивач не зазначив в чому конкретно виявилось перешкоджання здійснювати спеціальне водокористування, оскільки позивач у позовній заяві чітко зазначив, в чому полягає порушення його прав та інтересів, зокрема, згідно зі ст. 56 Водного кодексу України право на спеціальне водокористування може бути обмежене або припинено лише органом, що видав дозвіл на спеціальне водокористування, відповідач цього права не має; доказами, доданими до позовної заяви, підтверджується факт загрози перешкоджання відповідачем здійсненню відповідачем спеціального водокористування, зокрема, даними доказами є лист відповідача №03вх.7-181-08 від 28.02.2008року, лист №03/вх.7-264-08 від 20.03.2008року. Скаржник стверджує, що у разі недостатності наданих доказів, суд першої інстанції повинен був витребувати інші докази.

Представник Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” м.Донецьк вважає рішення господарського суду Донецької області від 04.08.2008року у справі №20/106пн законним та обґрунтованим та просить залишити його без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго”, м.Київ, в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ВАТ „Центренерго” м.Світлодарськ без задоволення, оскільки факт перешкоджання водокористуванню відсутній, посилання скаржника на Водний кодекс України є безпідставним, так як відносини між сторонами даним нормативним актом не регулюються.

Представник Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго”, м.Київ, в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ВАТ „Центренерго” м.Світлодарськ звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з письмовим б/н від 08.09.2008року клопотанням про залучення до матеріалів справи наступних документів: копій листів з оперативних журналів Вуглегірської ТЕС; копії листа Вуглегірської ТЕС №25/5492 від 14.07.2008року; копії листа Вуглегірської ТЕС №25/2981 від 18.04.2008року; копії факсограм Вуглегірської ТЕС №25/5220 від 04.07.20008року, №20-2/2348 від 27.06.2008року, №20-2/2319 від 24.06.2008року, №20-2/2274 від 20.06.2008року, №20-2/1390 від 10.04.2008року, №20-2/1342 від 08.04.2008року.

Представник відповідача заперечує проти задоволення даного клопотання, вважає, що позивач мав можливість надати дані документи суду першої інстанції, вказує, що ст. 101 ГПК України не передбачає залучення до справи нових доказів, якщо поважними причинами не обґрунтована неможливість їх неподання суду першої інстанції.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що згадуване клопотання не підлягає задоволенню, а документи підлягають поверненню з наступних підстав.

У відповідності з ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Скаржник у даному клопотанні не вказав причини, з яких неможливо було подати дані докази суду першої інстанції в процесі розгляду справи, що унеможливлює задоволення вказаного клопотання.

Крім того, документи, які просить залучити позивач, датовані пізніше, ніж дата, коли позивач звернувся з позовом до господарського суду Донецької області, тоді як позивач будь-яких доповнень до позову не надавав, зокрема, в частині доповнення підстав позову.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Предмет позовних вимог - встановлення факту ненадання послуг та зобов’язання не перешкоджати спеціальному водокористуванню первинного водокористувача - позивача з посиланням на ст.16 Цивільного кодексу України. /арк. справи 3-8, том1/.

Відносно вимог щодо встановлення факту ненадання послуг судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому встановлюються способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.12 Господарського процесуального України, господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у т.ч. щодо приватизації майна, та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім спорів, визначених у цій нормі; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.;справи що виникають з корпоративних відносин.

Суд першої інстанції підставно посилається на той факт, що вимога щодо встановлення або спростування певного факту, яка й заявлена позивачем, не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки господарські суди можуть встановлювати наявність чи відсутність певних фактів, здійснюючи розгляд спорів про право.

Виходячи з викладеного, вимога щодо встановлення або спростування певного факту самостійно не може бути предметом позовних вимог, даний факт встановлюється судом виключно при вирішенні спору про право, а, у даному випадку, позовні заява не містить вимог щодо спору про відповідне право.

Предмет апеляційного оскарження –скасування рішення господарського суду Донецької області від 04.08.2008року у справі №20/106пн в частині відмови позивачу про зобов’язання Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” м.Донецьк не перешкоджати первинному водокористувачу здійснювати спеціальне водокористування. /арк. справи 122-124, том 1/.

З приводу даної позовної вимоги судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви, Вуглегірська ТЕС є первинним користувачем і за дозволом на спеціальне водокористування № Укр –Дон 3030 від 30.03.2006року самостійно здійснює забір технічної води з водного об’єкту каналу Сіверський Донець -Донбас, її подачу Курдюмівською насосною станцією на Вуглегорську ТЕС, з метою забезпечення технічною водою технологічних потреб підприємства, приготування питної води для централізованої системи водопостачання електростанції та населення міста Світлодарськ.

Підставою для заявлення позовної вимоги про зобов’язання не перешкоджати спеціальному водокористуванню первинного водокористувача - позивача є загроза відповідача щодо фізичного перешкоджання водокористуванню позивача та перешкоджання за допомогою гідротехнічних споруд здійсненню позивачем забору технічної води з каналу СДД, яка викладена у листах відповідача №03вх.7-181-08 від 28.02.2008року, лист №03/вх.7-264-08 від 20.03.2008року /арк. справи 3-8, том1/.

При цьому, позивачем не визначено, у чому конкретно виявилося таке перешкоджання на час звернення з позовною заявою, зокрема, не зазначено, які винні та протиправні дії чи бездіяльність відповідача перешкоджають позивачеві здійснювати спеціальне водокористування та порушують його право чи охоронюваний законом інтерес.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про те, що право позивача на час звернення до суду першої інстанції з позовом є порушеним.

Ствердження Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго”, м.Київ, в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ВАТ „Центренерго” м.Світлодарськ, що доказами факту наявності порушення його права є листи відповідача №03вх.7-181-08 від 28.02.2008року, лист №03/вх.7-264-08 від 20.03.2008року є безпідставним, оскільки дані листи містять виключно вимогу відповідача до позивача про сплату заборгованості та посилання на те, що у подальшому, у разі відмови у сплаті вказаної заборгованості надання послуг буде неможливим, а ніяк не вказують на факт здійснення перешкоджання спеціального використання./арк. справи 13, 16, том1/.

Посилання на норми ст. 56 Водного кодексу України, як на підставу позовних вимог, є необґрунтованим, оскільки дана норма передбачає порядок обмеження або припинення права спеціального водокористування, тоді як у даному випадку відсутній факт такого обмеження або перешкоджання спеціальному водокористуванню.

За таких обставин, на момент звернення позивача до суду з відповідним позовом були відсутні порушення його матеріальних прав і законних інтересів з боку Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” м.Донецьк, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Тобто, висновок суду першої інстанції відносно відмови у задоволенні позовних вимог є правомірним та обґрунтованим, а доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Крім того, скаржник безпідставно посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині того, що суд повинен був за власною ініціативою, у разі, якщо наявних у справі доказів недостатньо для задоволення позовних вимог, на підставі ст. 38 ГПК України витребувати згадувані доказі, оскільки, виходячи з приписів ст. 38 ГПК України, господарський суд витребовує документи, необхідні для вирішення спору, тільки якщо сторона у справі заявить відповідне клопотання перед господарським судом з вказанням, який доказ вимагається, підстави, з яких вважається, що цей доказ має підприємство чи організація, і обставини , які може підтвердити цей доказ.

Оскільки матеріали справи не містять доказів звернення позивача до суду першої інстанції з відповідним клопотанням, підстави для застосування судом ст. 38 ГПК України відсутні.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 04.08.2008року у справі №20/106пн залишити без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Державна енергогенеруюча компанія „Центренерго” м.Київ в особі структурного підрозділу Вуглегірська ТЕС ВАТ „Центренерго” м.Світлодарськ –без задоволення.

Головуючий          Н.В. Акулова

Судді:          Т.Д. Геза

Г.Я. Старовойтова

Надруковано: 6 прим.

1.2 позивачу

3. відповідачу

4 у справу

5 ДАГС

6ГСДО