ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.08

Справа №АС16/28-08.

Господарський
суд Сумської області у складі:

Головуючого
судді - Моїсеєнко В.М.

Суддів
:                        Костенко Л.А.

Малафеєва
І.В.

секретаря
судового засідання - Данілова Т.А.

розглянувши
справу

За
позовом:   Приватного підприємця ОСОБА_1,
м.Кролевець

До
відповідача: Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції

про
скасування податкових повідомлень-рішень

за
участю представників сторін:

від
позивача          :  ОСОБА_2., ОСОБА_3.

від
відповідача :Рибалко О.В.

В
судових  засіданнях  оголошувалися перерви з 10 год.30 хв.
31.01.2008р. до11 год.00 хв. 18.02.2008р., до 11 год.30 хв. 20.02.2008р., до 11
год.30 хв. 12.03.2008р.,  до 12 год.10
хв. 17.03.2008р.,з 10 год.40 хв. 07.04.2008р. до 10 год.30 хв. 07.05.2008р.,
до11 год.00 хв. 28.05.2008р. та до 11 год.00 хв. 17.06.2008р.

Суть спору: позивач просить визнати
протиправними та  скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача  від
01.06.2007р. № /0, № /0; від 10.08.2007р. № /1, №
/1, № /1; від 30.10.2007р.
№ /2, № /2, № /2; від 14.01.2008р. №
/3, № /3, № /3.

Відповідач
подав заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає, що оскаржувані
податкові повідомлення -рішення винесені в повній відповідності до вимог
податкового законодавства. тому просить
залишити без задоволення адміністративний позов.

Позивач
подав уточнення своїх позовних вимог , в яких просить визнати протиправним
рішення відповідача від 01.06.2007р. про залишення  без розгляду заперечень  позивача
від 25.05.2007р. на акт документальної перевірки від 22.05.2007р. та
визнати  протиправними податкові
повідомлення-рішення  відповідача
від  01.06.2007р. № /0, №
/0;  від 10.08.2007р. №
/1, №/1, № /1; від 30.10.2007р.  № /2, № /2, №
/2; від 14.01.2008р. № /3, № /3, №  /3.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та
відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив
наступне :

Підставою
для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень став акт №
771/17/НОМЕР_1 про   результати  документальної  планової виїзної  перевірки своєчасності, достовірності,
повноти  нарахування та сплати податків,
зборів ( обов'язкових платежів )
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, складений
посадовими особами  відповідача
22.05.2007 року, згідно висновків якого встановлені порушення ст.13
Декрету  Кабінету Міністрів України  « Про
прибутковий  податок  з громадян» від 26.12.1992р. № 13-92 зі
змінами та доповненнями, п.п. 9.12.2 п.9.12. ст.9 , п. 22.10.ст. 22  Закону України «Про оподаткування доходів
фізичних осіб» № 889-1У від 22.05.2003р. зі змінами та доповненнями  в частині недекларування  отриманого чистого доходу за результатами
підприємницької діяльності з 01.07.2006р. по 31.12.2006р. в сумі 130461 грн., з
якого не сплачено податок з доходів від зайнятості  підприємницькою діяльністю в сумі 16959,63
грн.; п.п.7.3.1. п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість від
03.04.1997р. № 168/97-ВР зі змінами та доповненнями в частині не включення до
податкових зобов'язань з ПДВ 25119 грн. за 2006рік.

Позивач
25.05.2007р. подав відповідачу
заперечення на акт документальної
виїзної планової перевірки від 22.05.2007р.

Відповідач
своїм рішенням № 2655(р) 17-0 від 01.06.2008р. залишив зазначені заперечення
позивача  без розгляду, посилаючись на
пропущення позивачем строків подання заперечень
до  акту.

В
судовому засіданні 17.06.2008р. представник відповідача  визнав безпідставність залишення
заперечень  позивача без розгляду , так
як позивачем не був пропущений строк подання заперечень, тому суд вважає  правомірними вимоги позивача  про визнання протиправним рішення відповідача
№ 2655/р/17-0 від 01.06.2007р. про залишення без розгляду заперечень позивача
на акт перевірки від 22.05.2007р.

Як
свідчать матеріали справи, відповідач
донарахував  валовий дохід  позивачу на суму грошових коштів, зданих
позивачем на свій поточний рахунок в банківській установі на загальну суму
73110,00грн., в т.ч. ПДВ.

Господарські
операції, які здійснював позивач та зазначені в банківській виписці як «
виручка за реалізоване борошно»
відбулись 04.07.2006 року на суму 56400грн. , 03.07.2006 року на суму
6710,00грн. та  10.07.2006р.  на суму
10000,00 грн.

У
відповідності з матеріалами  справи , а
саме  матеріалами перевірки, викладеними
в акті відповідача  від 08.10.2007
№1485/17/НОМЕР_1 зазначено, що єдиним видом діяльності позивача протягом 2-3-4
кварталів 2006 року була переробка та продаж борошна, залишки якого станом на
30.06.2006 року були відсутні, тобто, позивач реалізував  борошно
в 2-му кварталі 2006 року - періоді, коли він  перебував на спрощеній системі оподаткування ,  суми виручки від такої реалізації , які
пізніше - в 3-му кварталі 2006 року, були внесені позивачем на свій поточний
рахунок в банківській установі, не є об'єктом оподаткування податком з доходів
фізичних осіб, так як  п.1 Указу
Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від 3 липня 1998 року №727/98 передбачає, що
виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума,
фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок
або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт,
послуг).

Як
встановлено судом, до валового доходу позивача
відповідачем зайво включено суми повернутих позивачу від постачальників
коштів попередніх оплат, які раніше були перераховані позивачем  цим постачальникам, всього на суму
26571,74грн., а саме : 08.08.06 р. від ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України»
-15281,67грн. «повернення оплати за ж.д. послуги рахунок №106 від 09.06.06р.»,
08.08.06р. від ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» - 9790,07грн. «повернення
оплати за переробку зерна рахунок №115 від 20.06.06р.», 22.08.06р. від ДВЗП
«Тальне» ДАК «Хліб України» - 1000,00грн. «повернення оплати за переробку
зерна, рахунок №115 від 20.06.06р.», від ПП ОСОБА_4. 500,00грн. «возврат за
пшеницу».

Ст.13
Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №12-92 та Інструкції про
оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю
передбачено, що  оподатковуваним доходом
вважається сукупний чистий доход, тобто, різниця між валовим доходом (виручки у
грошовій та натуральній формі) та документально підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу

Цим
же нормативним актом зазначається, що до складу витрат, безпосередньо пов'язаних
з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових
витрат (виробництва, обігу, або підлягають амортизації, згідно з Законом
України "Про оподаткування прибутку підприємств".

П.5.1
ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від
22.05.1997р. №283/97-ВР передбачає включення до валових витрат суми будь-яких
витрат платника податку у грошовій, матеріальній, або нематеріальній формах,
здійснених як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), придбаних таким
платником податку для їх подальшого використання у власній господарській
діяльності.

Матеріали
справи, а саме довідка банківської установи про рух по поточному рахунку
позивача  свідчать, що всього за 3 - 4
квартали 2006 року видатки по поточному рахунку позивача  становлять 1349245грн. (в т.ч. ПДВ)., крім
того,  встановлена відсутність  документального підтвердження   господарського витрачання грошових
коштів  в розмірі 86800 грн., а тому, у
відповідності до п.5.3.9 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств» ці витрати не належать до складу валових витрат позивача .

Таким
чином , загальна сума витрат позивача , понесених ним в 3 - 4 кварталах 2006
року та безпосередньо пов'язаних з доходами, що належать оподаткуванню податком
з доходів фізичних осіб, становить 1262445 грн. в т.ч. 210411грн. ПДВ.

Отже,
судом встановлено, що відповідачем в ході перевірки занижено валові витрати
позивача, а тим самим  завищено об'єкт
оподаткування податком з доходів фізичних осіб на суму 90348грн.

Крім
того, як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників позивача в
судовому засіданні , посадовими особами відповідача  безпідставно донараховано позивачу податкове
зобов'язання по ПДВ в сумі 7286,07грн. , в обґрунтування проведених  донарахувань відповідач  зазначає, що 05.06.2006р. на поточний рахунок
ПП ОСОБА_1. надійшли грошові кошти в сумі 13710,40грн., в т.ч. ПДВ -
2285,07грн. - за борошно по накладній від 22.06.2006р., 26.06.2006р. на
поточний рахунок позивача надійшли грошові кошти в сумі 30000,00грн., в т.ч.
ПДВ - 5000,00грн. з зазначенням платника цих коштів, як „К-т сум для
з'ясування" - за борошно по накладній №194 від 22.06.2006р. з даних
надходжень  посадовими особами
відповідача донараховано   позивачу  податкове зобов'язання по ПДВ в сумі 7286,07
грн.

Однак,
як вбачається з матеріалів справи, обидва платежі отримано на банківський
рахунок ПП ОСОБА_1. від приватного підприємця
ОСОБА_5, що  підтверджується  копіями
щоденних  банківських  виписок
позивача за 05.06.2006р. та 26.06.2006р.

Застосування  безготівкової форми розрахунків передбачено
ст. 1088-1089 Цивільного кодексу України;Законом України «Про платіжні системи
та переказ грошей в Україні» від 05.04.2001р. №2346-1II;Інструкцією про
безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджені постановою
Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22 та зареєстрованою
Міністерстві юстиції України №377/8976 29.03.2004р.

Суд
також вважає  протиправним  рішення
відповідача щодо донарахування позивачу податкових зобов'язань по
податку на додану вартість в сумі 18334,0грн. по операціях здійснених  позивачем
з Приватним підприємцем ОСОБА_6.

Як
вбачається з  первинних бухгалтерських
документів, що підтверджують господарські відносини між позивачем та ПП
ОСОБА_6.,  на протязі 2 кварталу 2006
року ,  на поточний рахунок позивача
-  ПП ОСОБА_1. від ПП. ОСОБА_6. надійшли
грошові кошти в сумі   317850,00грн. ,   відвантажено    позивачем
на   адресу   ПП.ОСОБА_6. пшеницю 4 класу на суму
50017,50грн. - ПДВ,  з даної операції
включена до податкового зобов'язання (податкова накладна №44 від 30.05.2006р.),
повернуто   грошові   кошти
від   позивача ПП ОСОБА_6. в
сумі  - 267832,50грн.

Таким
чином,   відповідач провів зайве і
безпідставне донарахування позивачу податкового зобов'язання по податку на
додану вартість в сумі 18334,00грн. з суми 110000,00грн. - грошових коштів, які
позивач 23.06.2006р. повернув ПП ОСОБА_6, і
які згідно з матеріалами перевірки відповідач  не враховував
на користь позивача при визначенні об'єкта оподаткування.

Отже
, при проведенні господарських операцій між позивачем та покупцем -ПП
ОСОБА_6,  позивачем були дотримані вимоги
Закону України «Про податок на додану вартість» і здійснені   необхідні дії для оподаткування податком на
додану вартість проведених ним угод.

Згідно  з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч
наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів
правомірності прийнятих  ним спірних
податкових повідомлень- рішень з урахуванням всіх встановлених судом фактичних
обставин справи, поданих доказів та вимог законодавства.

З
огляду на наведене, колегія суддів вважає, що
податкові повідомлення - рішення від 01.06.2007р. № /0, №
/0; від 10.08.2007р. № /1, № /1, № /1;
від 30.10.2007р.  № /2, №
/2, № /2; від 14.01.2008р. № /3, № /3,
№ /3. прийняті відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства
, що є підставою для визнання їх протиправними.

Крім того, суд  вважає вимоги позивача про визнання
протиправним рішення відповідача № 2655/р/17-0 від 01.06.2007р. правомірними та
задовольняє їх., оскільки
відповідач  визнав безпідставність
залишення заперечень  позивача без
розгляду.

Згідно
ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем  витрати по сплаті судового збору в сумі 3
грн. 40 коп. відшкодовуються з Державного бюджету України.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Адміністративний позов задовольнити.

2.
Визнати  протиправним рішення  Глухівської міжрайонної державної податкової
інспекції ( 41400,  Сумська обл.,м.
Глухів, вул. Вознесенська,21а ) від 01.06.2007р. № № 2655/р/17-0.

3.Визнати
протиправними податкові повідомлення-рішення Глухівської міжрайонної державної
податкової інспекції ( 41400, Сумська обл.., м. Глухів, вул. Вознесенська,21а)
від 01.06.2007р. № /0, № /0; від 10.08.2007р. №
/1, № /1, № /1; від 30.10.2007р.  № /2, № /2, №
/2; від 14.01.2008р. № /3, № /3, № /3.

4.Відшкодувати
з  Державного бюджету України Приватному
підприємцю ОСОБА_1( АДРЕСА_1,  ід.номер
НОМЕР_1)   3 грн. 40 коп. витрат по
сплаті судового збору.

5.
Видати виконавчий документ після набрання постановою законної сили.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження
постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий  суддя
В.М.Моїсеєнко

Судді
Л.А.Костенко

І.В.Малафеєва

В
судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний
текст постанови складений і підписаний 23.06.2008р.

З
оригіналом згідно

Помічник
судді
Л.М.Сорока