ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2008 Справа № 13/100

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-промислова компанія", м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцьке підприємство промислового залізничного транспорту ", м. Кременчук

про визнання дійсною частини договору

Суддя: Босий В.П.

Представники:

від позивача: Чишинський Р.В. дов. б/н від 03.01.2008 р.

від відповідача: не з"явився

Обставини спору: Розглядається позовна заява про визнання дійсним договору купівлі-продажу №31/01 від 31.01.2005 р. в частині передачі майна за додатком №2.

Позивач надав додаткові пояснення стосовно позовних вимог, в яких зазначає, що спірний договір укладений у відповідності до норм діючого законодавства, в зв"язку з чим позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач надав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача. Клопотання задоволено судом. У письмовому поясненні від 05.05.2008р. відповідач зазначає про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивач, суд встановив, що

31 січня 2005 року між ВАТ "Кременчуцьке підприємство промислового залізничного транспорту" та ТОВ "Транспортно-промислова компанія" був письмово укладений договір купівлі-продажу № 31/01.

Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

За вищевказаним договором ВАТ "Кременчуцьке підприємство промислового залізничного транспорту" продало, а ТОВ "Транспортно-промислова компанія" відповідно купила майно, відповідно до додатків, які є невід"ємними частинами вищевказаного договору.

Розрахунок за отримане ТОВ "Транспортно-промисловою компанією" майно, у відповідності до п. 5.2 Договору купівлі-продажу, був проведений шляхом зарахування зустрічних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 7.1 Договору купівлі-продажу було складено 3 додатки від 31 січня 2005 року. Ці додатки визначали кількість та вартість майна, яке було предметом договору купівлі-продажу.

Майно за додатком № 1 ВАТ "Кременчуцьке підприємство промислового залізничного транспорту" передало ТОВ "Транспортно-промисловою компанією" прийняла 31 січня 2005 року відповідно до Акту прийому-передачі від 31 січня 2005 року.

Майно за додатком № 2 та додатком № 3 були передані ВАТ "Кременчуцьким підприємством промислового залізничного транспорту" ТОВ "Транспортно-промисловою компанією" 07 серпня 2007 року Актами прийому-передачі від 07 серпня 2007 року.

Майно було фактично передане ВАТ "Кременчуцьким підприємством промислового залізничного транспорту" у повному обсязі, оплачено та отримано ТОВ "Транспортно-промисловою компанією" у повному обсязі відповідно до Актів прийому-передачі від 31 січня 2005 року та від 07 серпня 2007 року.

Стосовно передачі та оплати вартості майна претензії у сторін відсутні.

Відповідно до п. 4 Договору купівлі-продажу - право власності на майно переходить до покупця з моменту підписання Актів прийому-передачі.

При передачі майна за додатком № 2 ВАТ "Кременчуцьким підприємством промислового залізничного транспорту" зобов"язувався нотаріально засвідчити таку передачу в строк до 01 вересня 2007 року.

Станом на 31 березня 2008 року ВАТ "Кременчуцьке підприємство промислового залізничного транспорту" своє зобов"язання не виконало.

Відповідно до ст. 220 п. 1 ЦК України - у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 217 ЦК України - недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ст. 215 п. 2 ч. 2 ЦК України - у випадках, встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 220 п. 2 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Отже, суд вважає, що даний договір є дійсним, відповідач не заперечує його дійсність (у письмовому поясненні від 05.05.2008р. відповідач зазначає про визнання позовних вимог в повному обсязі).

Суд, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з’ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спорів, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги

Керуючись ст.с. 32-33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 31/01 від 31 січня 2005 року у частині передачі речей за додатком № 2.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцьке підприємство промислового залізничного транспорту" (юридична адреса: вул. Першотравнева, 2-Б, м.Кременчук, 39614, р/р 2097 в ПФ ПРУ "Приватбанк", МФО 331401, , ІПН 30, свідоцтво 23489880)- 118 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та та державне мито у розмірі 85 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                          Босий В.П.