ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.10.08 р.                     Справа № 40/152

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Рожковій А.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” м. Київ в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” м.Донецьк

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Компанія „ УСТК” м. Донецьк

про стягнення 19 793 грн. 80 коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Доулетов А.А. - юрисконсульт

від відповідача Мусафранова М.М. – генеральний директор

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, витребування додаткових матеріалів, у судовому засіданні з 07.10.08р. по 10.10.08р. було оголошено перерву відповідно до вимог ст. 77 ГПК України.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та статті 4-4 ГПК України судом забезпечено гласність судового процесу та його повне фіксування технічними заходами, що знайшло своє відображення у протоколі судового засідання згідно вимог статті 81-1 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: заявлені вимоги про стягнення основного боргу в сумі 19 392 грн. 63 коп. та пені в сумі 395 грн. 17 коп. за прострочення виконання грошових зобов’язань згідно договорів оренди нерухомого майна № 336-14-44 від 16.04.07р. та №157-14-44 від 18.02.08р.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, та довів суду, що ним здійснено часткове погашення заборгованості, про що свідчать розрахункові документи долучені до матеріалів справи.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача та відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 16.04.2007р. між відкритим акціонерним товариством „Укртелеком”, далі Орендодавець, та товариством з обмеженою відповідальністю Компанії „УСТК”, далі Орендар, було укладено договір оренди № 336-14-44 від 01.04.07р. частину технологічної стійки ( далі - майно), яке розташоване на 6-поверсі 11-ти поверхового будинку №22 у м. Донецьку, пр. Комсомольський, висотою 10 Юнітів для встановлення обладнання зв’язку.

Крім того, 18.02.08р. між тими ж самими сторонами було укладено договір оренди № 157-14-44 за яким відповідачеві було передане у платне користування частину технологічної стійки( далі - майно), розташованої в м. Донецьку на 4 поверсі 5- поверхового будинку №45 по вул. Курчатова, висотою 1 Юніт для встановлення обладнання зв’язку.

Факт передачі майна у платне строкове користування підтверджено актами прийому - передачі від 16.04.07р. та від 18.02.08р.

Відповідно до пункту 3.1 вказаних договорів орендна плата сплачується за домовленістю сторін ( за договірною ціною) на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються Орендодавцем не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Згідно пункту 3.2 договорів та додаткових угод до них, сторони визначили фіксований розмір місячної орендної плати, яка становить 200 грн. 40 коп. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 3.4 договорів встановлено, що оплата Орендарем витрат на утримання майна та внесення плати за комунальні послуги окремо в строк, зазначений у пункті 3.1 договору, згідно з рахунками Орендодавця, пропорційно орендованій площі. Крім цього, Орендар відшкодовує витрати зі сплати земельного податку за рахунками Орендодавця пропорційно орендованій площі. У разі неможливості визначення суми компенсації витрат на утримання майна, експлуатаційні витрати можуть нараховуватися в розмірі 25% від суми орендної плати.

На виконання умов договору, Орендодавцем були пред’явлені Орендарю рахунки - фактури на сплату орендної плати.

Обов’язки за договорами відповідач не виконав, орендну плату своєчасно не сплатив, у зв’язку з чим за ним за період з квітня 2007р. по червень 2008р. утворилася заборгованість в сумі 19 398 грн. 63 коп., яку позивач наполягає стягнути.

Пунктом 8.2 договору сторони передбачили відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне перерахування орендної плати, оплати комунальних послуг та інших витрат за договором від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Позивач вказує, що мало місце несвоєчасне виконання щодо внесення орендних платежів, а тому намагається стягнути з відповідача додатково пеню в сумі 395 грн. 17 коп. за період прострочення, окремо за рахунками.

До прийняття рішення по справі, позивач відповідно до вимог ст. 22 ГПК України уточнив ціну позову згідно вимог ст.ст. 22, 55 ГПК України, з урахуванням погашення частки боргу відповідачем, а тому вона дорівнює 6 506 грн.21 коп.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам і встановлено, що за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна.

Пункт 1 ст. 759 ЦК України, як норма загальна визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Стаття 283 ГК України як норма спеціальна передбачає, що за договором оренди одна сторона (Орендодавець) передає другій стороні (Орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як це зазначено у статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Належність і допустимість доказів, знайшло своє відображення у статті 34 ГПК України. Господарський суд приймає ті докази, які мають значення для справи., а саме доведеність позивачем невиконання відповідачем зобов’язань за договорами оренди.

Докази по справі свідчать про те, що відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача суму основного боргу з орендної плати в розмірі 4 935 грн. 24 коп., однак до звернення кредитору з позовом. Тому у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 4 935 грн. 24 коп. слід відмовити.

Безпосередньо у судовому засіданні представник відповідача надав суду докази погашення суми боргу з орендної плати в розмірі 7 957 грн. 18 коп., однак після звернення кредитора з позовом. За таких обставин провадження у справі щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 7 957 грн. 18 коп. слід припинити згідно пункту 1-1 ст. 80 ГПК України, за відсутністю предмету спору.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України, визначають, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору та припинятися виконанням проведеним належним чином згідно ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України.

Свої зобов’язання щодо сплати боргу в сумі 6 506 грн. 21 коп. відповідач не виконав, що знайшло свої відображення в акті звірки розрахунків, підписаного сторонами без зауважень та пропозицій.

За таких обставин позовні вимоги відносно стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 6 506 грн. 21 коп., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частиною 6 ст. 232 ГПК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Оскільки мале місце несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за договорами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за прострочення внесення орендних платежів в сумі 395 грн.17 коп., також обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У задоволенні решти частини боргу в сумі 4 935 грн.24 коп. сілд відмовити, як необґрунтовано заявлених.

Витрати по державному миту та забезпеченню судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою позивача присутнього у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого згідно статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 599, 625, 759, 762 ЦК України, ст. ст. 193, 202, 231, ч. 6 ст. 232, 283 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 44, ч. 5 ст. 49, п. 1-1 ст. 80, 81-1, 82, 84, ч. 5 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 7 957 грн. 18 коп. припинити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Компанії ”УСТК”, 83015, м. Донецьк, вул. Артема, 145а, ід. код 32161045, р/р 2001 у відділенні „ Донецького ЗАТ „ Альфа-Банк”, МФО 300346, на користь:

- відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ „Укртелеком”, 83001, м. Донецьк, пр. Комсомольський, 22, ід. код 011837649, р/р 260031317 в ДОД ВАТ „ Райффайзен банк „Аваль”, заборгованість з орендної плати в сумі 6 506 грн. 21 коп., пеню в сумі 395 грн. 17 коп., витрати по державному миту в сумі 148 грн. 59 коп. та забезпечення судового процесу в сумі 88 грн. 58 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення боргу в сумі 4 935 грн.24 коп. відмовити.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя