ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2008 Справа № П38/2978-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лотоцької Л.О. (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

при секретарі судового засідання Ролдугіній Н. В.

За участю представників сторін:

прокурор: Денисенко Д.В., посвідчення № 102 від 28.07.2005р.

від позивача: Кучерук А.В. начальник юр.відділу, довіреність №5680/15/14-08 від 01.08.08;

від відповідача: Котляр В.Л. головний спеціаліст, довіреність №4/11-220 від 02.06.08;

від третьої особи-1: Крисько Я.І. юрисконсульт, довіреність №51 від 01.01.08;

Кучерук А.В. начальник юр.відділу, довіреність №54 від 01.01.08;

від третьої особи-2: не з"явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином;

від третьої особи-3: не з"явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2008 року у справі № П38/2978-08

за позовом Дніпропетровського транспортного прокурора, м. Дніпропетровськ в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, м. Київ

до відповідача Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

третя особа-1: Державне підприємство “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ

третя особа-2: Державна адміністрація залізничного транспорту України, м. Київ

третя особа-3: Комунальне підприємство “Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”, м. Дніпропетровськ

про визнання права державної власності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2008 року (суддя Бишевська Н. А.) на підставі пункту 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України було повернуто без розгляду позовну заяву і додані до неї документи Дніпропетровського транспортного прокурора.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, третя особа-1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2008 року скасувати, а справу передати місцевому господарському суду для розгляду по суті. Скаржник зазначає, що до позовної заяви Дніпропетровського транспортного прокурора було додано достатньо доказів, з яких вбачається небажання органів місцевого самоврядування міста Дніпропетровська визнавати право власності на державне майно за державою в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, яке перебуває на балансі Державного підприємства «Придніпровська залізниця», тому не відповідає дійсності висновок господарського суду щодо відсутності факту спору між сторонами.

Прокурор, позивач, відповідач та треті особи-2,3 відзивів на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.08.2008 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, її розгляд було призначено у судовому засіданні на 30.09.2008 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.09.2008 року розгляд апеляційної скарги відкладався до 14.10.2008 року.

Державна адміністрація залізничного транспорту України та Комунальне підприємство “Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” наданим їм процесуальним правом не скористались та не забезпечили у судове засідання явку своїх повноважних представників, але, зважаючи на ту обставину, що в матеріалах справи знаходяться поштові повідомлення з відповідними відмітками, які підтверджують, що про час та місце судового засідання треті особи-2,3 були повідомлені належним чином, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності їх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, представників сторін та третьої особи-1, перевіривши відповідність оскарженої ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

В позовній заяві Дніпропетровський транспортний прокурор просив визнати за державою України в особі Міністерства транспорту та зв’язку України право власності на нерухоме майно, що знаходиться в повному господарському віданні Державного підприємства «Придніпровська залізниця», а саме: будівля санітарно-побутового корпусу приймальників поїздів парка «Г»станції Нижньодніпровськ –Вузол (літера А 1), інвентарний номер 0100160, загальною площею 69,1 м2, рік побудови 2000, розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Масивна, 101-С і перебуває на балансі Дніпропетровської дирекції залізничних перевезень Державного підприємства «Придніпровська залізниця»; будівля санітарно-побутового корпусу парної системи станції Нижньодніпровськ –Вузол (літера А 1), інвентарний номер 0100210, загальною площею 129,3 м2, рік побудови 1992, розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Механічна, 22-С і перебуває на балансі Дніпропетровської дирекції залізничних перевезень Державного підприємства «Придніпровська залізниця».

Повертаючи позовну заяву, господарський суд Дніпропетровської області послався на пункт 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до вимог якого суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

В ухвалі від 16.06.2008 року зазначено, що в поданій позовній заяві не вбачається порушення прав позивача, оскільки не надано жодного доказу, що інші особи порушують або оспорюють права і охоронювані законом інтереси позивача стосовно права власності на вказані приміщення. Також зазначено, що у долученому позивачем листі-відповіді № 7-21-644 від 17.04.2008 року відсутнє посилання на вирішення спору в судовому порядку, відповідач повідомляє позивача про неподання необхідних документів, в зв’язку з чим відповідач не має змоги установити відповідність заявлених прав і документів вимогам законодавства. На підставі викладеного суд першої інстанції зробив висновок, що факт спору між сторонами відсутній.

З даним висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків); 2-1) документи, що підтверджують за громадянином статус суб'єкта підприємницької діяльності; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів); 4) зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору якщо такі проводилися; 61) відомості про вжиття запобіжних заходів відповідно до розділу V1 цього Кодексу; 7) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

В своїй позовній заяві Дніпропетровський транспортний прокурор виклав зміст своїх позовних вимог, виклав обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначив та додав докази, які на думку прокурора підтверджують позовні вимоги.

При вирішенні питання щодо прийняття або повернення позовної заяви суд повинен досліджувати позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

На даній стадії суд не мав права з’ясовувати, чи насправді права та інтереси позивача порушені, оскільки це можливо зробити лише з дотриманням основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України).

Щодо посилання суду на недодання до позовної заяви документів, що є доказами, то до закінчення розгляду справи позивач може їх надавати, а суд - вимагати їх надання.

Враховуючи викладене, Дніпропетровський апеляційний господарський суд вважає, що оскаржена ухвала господарського суду Дніпропетровської області прийнята з порушенням норм процесуального права, що відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для її скасування.

Керуючись статями 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства “Придніпровська залізниця” задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2008 року у справі № П38/2978-08 скасувати.

Справу передати господарському суду Дніпропетровської області для розгляду.

Головуючий суддя Л. О. Лотоцька

Суддя Р. М. Бахмат

Суддя О. С. Євстигнеєв