КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2008                                                                                           № 3/174

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Всеукраїнське товариство політичних в"язнів і репресованих

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.06.2008

у справі № 3/174 (Сівакова В.В.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекс-Компані"

до                                                   Всеукраїнське товариство політичних в"язнів і репресованих

третя особа відповідача           КП "Київжитлоспецексплуатація"

третя особа позивача

про                                                  усунення перешкод в користуванні нежилою будівлею та виселення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.06.2008р. задоволено позов ТОВ “Алекс - Компані” до Всеукраїнського товариства політичних в’язнів і репресованих про усунення перешкод в користуванні нежилою будівлею та виселення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати.

Розглянувши справу за правилами розділу XII Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, в зв’язку з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, 24.02.2005р. між Комунальним підприємством „Київжитлоспецексплуатація” та Всеукраїнським товариством політичних в’язнів і репресованих укладено договір оренди № 07/1298 нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Згідно п. 1.1. договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 24.06.2004 № 318/1528 передав, а орендар прийняв в оренду нежилу будівлю, споруду, за адресою вул. Межигірська, 7/16 (Згідно нових поверхових планів Київського міського БТІ - будинок 7/16 літер А) для розміщення підрозділів.

Об'єктом оренди є нежила будівля, споруда загальною площею 400,40 кв. м., в т.ч. на 1, 2 поверхах - 313,20 кв. м., підвалі - 87,20 кв. м.( п. 2.1. договору).

Пунктом 9.1. договору строк дії договору встановлено сторонами з 24.02.2005 до 23.02.2006.

23.02.2006 сторонами були внесені наступні зміни до договору оренди: в пункт 9.1. договору слова та цифри «з 24 лютого 2006 по 23 лютого 2006» замінено на слова та цифри «з 24 лютого 2006 по 22 лютого2007».

28.02.2007сторони уклали додаткову угоду до договору оренди, якою в п. 9.1. договору внесено такі зміни: слова та цифри «з 24 лютого 2006 по22 лютого 2007» замінено на слова та цифри «з 23 лютого до 24 квітня 2008».

26.02.2008 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс-Компані» укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого, позивач придбав нежилий будинок (літ А)загальною площею 400,40 кв. м., який розташований за адресою м. Київ, вул. Межигірська, 7/16.

Даний договір купівлі-продажу від 26.02.2008 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвєєвим В.А. та зареєстрований до Державного реєстру правочинів.

Право власності позивача на нежилу будівлю по вул. Межигірській,7/16, літ.А. в м. Києві зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності 11 березня 2008 року, про що здійснений запис в реєстрову книгу д.28п-150 за реєстровим № 724п.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Однак, суду не надано доказів того, що договір від 26.02.2008 на підставі якого позивач набув право власності на нежилу будівлю по вул. Межигірській, 7/16, літ. А в м. Києві визнано недійсним.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 23 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” в разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника.

У разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця (п.1 ст. 770 ЦК України)

Пунктом 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, як новий наймодавець нежилої будівлі по вул. Межигірській, 7/16, літ. А. в м. Києві, направив 23.04.2008 відповідачу лист з повідомленням про те, що заперечує щодо подальшого використання будівлі відповідачем, а також повідомив про те, що договір оренди вказаного приміщення укладати не буде, оскільки має намір використовувати вказане приміщення для власних потреб, а саме для розміщення належного товариству Музею православної ікони.

Пунктом 9.5. договору встановлено, що договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, нового договору оренди на спірне приміщення укладено не було.

Відповідно до п. 2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (п.2 ст. 291 ГК України)

Згідно п. 7.5. договору у разі закінчення строку договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії) договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ч. 1 ст. 320 Цивільного кодексу України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ч.1 ст. 321 ЦК України).

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право (ст. 16 ЦК України).

Тому позивач звернувся з позовом до суду про зобов'язання Всеукраїнське товариство політичних в'язнів і репресованих усунути перешкоди в користуванні приміщенням та виселення.

Однак, в ході розгляду апеляційної скарги сторони по справі уклали мирову угоду, відповідно до умов якої Всеукраїнське товариство політичних в’язнів і репресованих звільняє належну ТОВ „Апекс-компані” нежилу будівлю № 7/16 літ.А по вул. Межигірська в м.Києві не пізніше 14 ( чотирнадцять) - денного строку після отримання у власність нерухомого майна, а саме частину нежилих приміщень за адресою м. Київ, вул. Хорива/Межигірська 18/10 літ.А, загальна площа яких складає 139,1 кв.м.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо задоволення позову, однак мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміненню з урахуванням укладеної мирової угоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 102, 103 – 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду м. Києва від 19.06.2008р. у справі № 3/174 залишити без змін, а апеляційну скаргу Всеукраїнського товариства політичних в’язнів і репресованих - без задоволення.

2.          Матеріали справи № 3/174 повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

31.07.08 (відправлено)