ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 42/254-16/283

12.08.08

За позовом

Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»

До:

Державного комітету України з державного матеріального резерву

Про

стягнення 271845 грн. 01 коп.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача:          Ціммерман В.А. –дор., Міськов П.А.

Від відповідача:          Глузманова М.П. за дов., Трембанчук А.А. за дов.

Обставини справи:

05.08.08 в засіданні суду оголошувалась перерва на підставі ст.. 77 ГПК України.

Пред”явлені вимоги про стягнення 271845 грн. 01 коп., з яких 229324 грн. 36 коп. заборгованості за послуги зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, 33785 грн. 92 коп. інфляційних втрат та 8734грн. 73 коп. річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2007р. позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 228885,47 грн. боргу, 7313,43 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 2948,52 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2008р. рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2007р. по справі №42/254 залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.06.2008р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2008р. та рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2007р. по справі №42/254 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 14.07.08р. справу прийнято до провадження та присвоєно справі №42/254-16/283.

При новому розгляді справи:

Позивач свої позовні вимоги підтримав, надав нормативне обґрунтування позовних вимог, в яких уточнив свої вимоги та просить стягнути з відповідача 228885,47 грн. заборгованості за неоплачені витрати по зберіганню матеріальних цінностей мобілізаційного резерву понесених в період з 1.09.2004 р. по 1.01.2007 р., 7313,43 грн. збитки від інфляції, 2948,52 грн. річних.

Відповідач позовні вимоги не визнає, свої заперечення виклав у відзиві на позов, який долучений до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2002 р. між відповідачем та позивачем укладено договір № 219 відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, згідно умов якого позивач зобов’язався зберігати матеріальні цінності державного резерву, а відповідач –відшкодовувати витрати позивача по їх зберіганню згідно.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору вартість зберігання цінностей визначається згідно з Порядком відшкодування витрат підприємствам, установам та організаціям, що здійснюють відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Відшкодування витрат (з урахуванням податку на додану вартість) зі зберігання цінностей здійснюється пропорційними частками за узгодженням між комітетом та зберігачем. У разі коли комітет визнає за можливе, відрахування суми витрат проводиться частинами протягом поточного року. Оплата робіт із закладення (поставки) цінностей до мобілізаційного резерву проводиться безпосередньо після отримання комітетом акту встановленої форми.

Згідно п. п. 7.3 договору договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом всього строку зберігання цінностей.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини по зберіганню матеріальних цінностей державного матеріального резерву, врегульовані главою 66 Цивільного Кодексу України, Законом України “Про державний матеріальний резерв”.

Відповідно до умов договору позивач протягом 1 вересня 2004р. –1 січня 2007 р. зберігав у себе матеріальні цінності державного матеріального резерву, в зв‘язку з чим поніс витрати на їх зберігання в розмірі 228885,47 грн.

Вказані обставини підтверджуються частково поясненнями позивача та поданим ним розрахунком, наявними у матеріалах справи кошторисами, актами приймання-передачі виконаних робіт, нарядами, накладними, платіжними дорученнями, авансовими звітами, наказами про службові відрядження, зведеними відомостями нарахувань і утримань по працівникам, висновком судово-бухгалтерської експертизи № 6740 від 24 жовтня 2007 р., проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Доказів, які б спростовували розмір понесених позивачем витрат на зберігання матеріальних цінностей, а також понесення ним витрат у більшому розмірі, суду не надано.

Згідно з вимогами ч. 3. ст. 947 ЦК України при безоплатному зберіганні поклажодавець зобов’язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 11 Закону України “Про державний матеріальний резерв” відшкодування витрат підприємствам, установам і організаціям, що виконують відповідальне зберігання провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2002 р. N 532 “Про порядок відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву” передбачено Державному комітетові з державного матеріального резерву спрямовувати на відшкодування витрат відповідальних зберігачів матеріальних цінностей державного резерву кошти, одержувані як плату (відсотки) за запозичення товарно-матеріальних цінностей.

У п. 7 Порядку відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого вищезгаданою постановою Кабінету Міністрів України передбачено, що відшкодування витрат, пов'язаних із зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, здійснюється виключно на підставі договору, укладеного між Держкомрезервом та відповідальним зберігачем за встановленою формою за рахунок асигнувань державного бюджету та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, фінансування витрат підприємств-зберігачів здійснюється як з державного бюджету, так і з інших джерел.

Строк оплати за договором встановлений не був.

Таким чином, у відповідності до ст.. 530 ЦК України, відповідач повинен був здійснити належні платежі у семиденний строк з дня пред’явлення йому претензії № 218/3878 від 3 червня 2005 р. у розмірі 63046,87 грн., кошти в іншому розмірі –у семиденний строк з дня пред’явлення вимоги № 01/3590 від 20 квітня 2007 р.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

Свого контрозрахунку суми позову відповідач не надав.

За таких обставин позовні вимоги з урахуванням уточнень позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 228885,47 грн. боргу, та відповідно до вимог ст. 625 ЦК України 7313,43 грн. збитків від інфляції за час прострочення, 2948,52 грн. три проценти річних за період прострочення 11 червня 2005р. по1 січня 2007 р.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Києва задовольнити.

Стягнути з Державного комітету України з державного матеріального резерву (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28, код 00034016) на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Хмельницької філії (29013, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 13, код 01182500) 228885(двісті двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят п‘ять) грн.47 коп. основного боргу, 7313 (сім тисяч триста тринадцять) грн. 43 коп. збитків від інфляції, 2948 (дві тисячі дев‘ятьсот сорок вісім) грн. 52 коп. річних, 2391(дві тисячі триста дев‘яносто одна) грн. 47 коп. витрат по оплаті державного мита, 103 (сто три) грн.81 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 5953 (п‘ять тисяч дев‘ятьсот п‘ятдесят три) грн. 94 коп. витрат за проведення судової експертизи.

Наказ видати відповідно до ст.. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                           О.М. Ярмак

Рішення підписане 26.08.2008 р.