СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"01" липня 2008 р.
Справа № 13/325-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі
судді  Закуріна М. К.  при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу             за позовом:  Приватного
підприємця  ОСОБА_1

до:
Державної  податкової  інспекції
у Генічеському районі

про  визнання недійсним та скасування рішення №
від 06.08.2007 р,

за участю представників сторін:

позивача
-не з'явився,

відповідача
-не з'явився,

в
с т а н о в и в:

Провадження у адміністративній
справі відкрито за позовом із зазначеними вище позовними вимогами. Позивач
стверджує про прийняття оспорюваного рішення з перевищенням повноважень, з
порушенням процедури його прийняття через незаконність складеного акту
перевірки, вважає це рішення протиправним.

За пунктом 5 розділу ХІІ
„Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства
України сформульоване основне правило щодо підсудності адміністративних спорів
станом на час до початку діяльності окружного адміністративного суду, а саме:
до початку діяльності окружного адміністративного суду підсудні йому справи
вирішують у першій інстанції відповідні місцеві загальні суди, крім випадку,
встановленого наступним пунктом 6 цього розділу Кодексу адміністративного
судочинства України.

Тобто, із загального правила щодо
підсудності адміністративних спорів до початку діяльності окружних
адміністративних судів місцевим загальним судам є одне виключення, наведене за
названим пунктом 6 розділу ХІІ КАС України. Згідно з цим виключенням з правила
відповідними господарськими судами України до початку діяльності окружного
адміністративного суду вирішуються за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України лише ті адміністративні справи, які підвідомчі
господарським судам України відповідно до Господарського процесуального кодексу
України.

Кодекс адміністративного
судочинства України набрав чинності з 01.09.2005 р.

Іншими словами, обсяг
адміністративної юрисдикції господарських судів України  визначається, виходячи з правила
підвідомчості спору станом до 01.09.2005 р.: якщо цей адміністративний спір був
підвідомчий господарським судам України до 01.09.2005 р., то до створення  окружного адміністративного суду цей спір
розглядається господарським судом за правилами адміністративного судочинства
України, а якщо ж цей спір за його природою чи суб'єктним складом не був
підвідомчим господарським судам України за правилами господарського
судочинства, то він не є і підсудним господарським судам, як судам адміністративної
юрисдикції, з 01.09.2005 р.

Як наслідок, у випадку
непідвідомчості справи господарському суду повинно діяти правило щодо
підсудності спорів у перехідний період, а саме решта спорів, окрім підвідомчих
господарським судам України за ГПК України 1991 р., вирішуються у першій
інстанції відповідними місцевими загальними судами.

В свою чергу, за пунктом 1 частини
1 статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів,
у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні
стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію
(товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи
відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;
спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення
яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено
до відання інших органів.

Отже, з викладених правових позицій
вбачається, що на даний час має місце колізія між положеннями пункту 6 розділу
ХІІ КАС України та статтею 12 ГПК України щодо підвідомчості господарським
судам спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до
компетенції адміністративних судів.

Така колізія повинна вирішуватися
відповідно до часу прийняття обох законів -а саме за принципом прийняття
останнього закону. В даному випадку пункт 6 розділу ХІІ КАС України набрав
чинності з 01.09.2005 р., а зміни до статті 12 ГПК України внесені Законом
України від 15 грудня 2006 „Про внесення змін до деяких законодавчих актів
України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з
корпоративних спорів”, який набрав чинності з моменту опублікування.

За таких обставин, останнім в часі
є положення статті 12 ГПК України щодо непідвідомчості господарським судам
справ адміністративної юрисдикції. Аналогічної точки зору дотримується Одеський
апеляційний адміністративний суд.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС
України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Поряд з цим судом констатується, що
порушена господарським судом непідсудна йому справа адміністративної юрисдикції
не може бути передана на даний час за підсудністю до адміністративного суду,
оскільки він починає свою роботу з 14 липня 2008 року.

Розуміючи формально не визнану
прецедентність права на Україні, та все ж приймаючи до уваги: що різна судова
практика застосування одних і тих же нормативних актів у аналогічних справах є
підставою за статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України для
перегляду Верховним Судом України постанов Вищого адміністративного суду
України (така ж по суті процесуальна норма є і в господарському процесі);
прецедентною є практика Європейського суду з прав людини, а за статтею 17
Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського
суду з прав людини” національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію
про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з
прав людини як джерело права; судом констатується, що застосування одних і тих
же нормативних актів у аналогічних справах має бути однаковим - правильним. А
саме, розуміння у цій справі змісту нормативних актів щодо непідвідомчості
адміністративних, але не господарських по суті, спорів господарським судам
України до 01.09.2005 р. (а з врахуванням п. 6 р. ХІІ КАС України - й щодо
непідсудності таких спорів господарським судам як судам адміністративної
юрисдикції) співпадає з таким же їх застосуванням, зокрема, при вирішенні
питання про розмежування справ, що мають розглядатися районними  та господарськими судами, у постанові
Верховного Суду України № 04/226/25/389 за результатами розгляду касаційної
скарги Міністерства юстиції України на постанову Вищого господарського суду
України за позовом Київської міської ради до Міністерства юстиції України  про спонукання до вчинення дій.

Враховуючи відкриття справи без
дотримання правил предметної підсудності та керуючись статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

1.Провадження у справі закрити.

2.Роз'яснити позивачу про
можливість подання аналогічного позову за встановленою підсудністю та
підвідомчістю за правилами КАС України до Херсонського окружного адміністративного
суду, який починає свою роботу з 14 липня 2008 року.

Суддя
М.К. Закурін