ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.08 р.                     Справа № 19/79

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі судового засідання Семенюшко Г.Р.

За участю представників сторін

Від позивача: Сандулєєва В.В., за довіреністю

Від відповідача: Зелений С.М., за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Антимонопольного комітету України м.Київ

до відповідача Закритого акціонерного товариства “Гефест” м.Донецьк

про стягнення пені у розмірі 42 000 грн. до Загального Фонду Державного бюджету України.

В судовому засіданні 31.07.2008р. оголошувалася перерва до 05.08.2008р.

Позивач, Антимонопольний комітет України м. Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Закритого акціонерного товариства “Гефест” м.Донецьк, про стягнення штрафу та пені у розмірі 160 000,00 грн. до Загального Фонду Державного бюджету України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 1 ст. 50, п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 6 Закону України “Про захист економічної конкуренції”; Рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.04.2006р. № 11-р/тк “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” по справі № 03-06/52-2005, яким до відповідача застосовано штраф у сумі 80 000,00 грн.; прострочення відповідачем строку сплати штрафу, в зв’язку з чим на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” нарахована пеня в сумі 80 000,00 грн.

Відповідач, Закрите акціонерне товариство “Гефест” м.Донецьк, проти позову заперечив. Надав пояснення, в яких наполягає, що Рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.04.2006р. № 11-р/тк “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” не отримував. Наполягає, що в поштовому конверті надійшов лише лист № 28-26/08-2949 Антимонопольного комітету України в якому повідомлено про направлення на адресу ЗАТ „Гефест” рішення, про що членами комісії ЗАТ „Гефест” складено акт. Зазначене вважає порушенням ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”. Повідомив, що штраф в сумі 80 000,00 грн. сплачений відповідачем платіжним дорученням від 22.08.06р. № 23635, на підтвердження надав копію платіжного документу.

Відповідач зазначив, що використав надане йому право на оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України. Посилається на порушення позивачем строків застосування адміністративно-господарських санкцій відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України. Враховуючи викладене, нарахування пені вважає безпідставним.

Заявою про зменшення позовних вимог від 10.07.08р. № 21-29.4/08-4735 (вхід. № 02-41/23274 від 15.07.08р.), враховуючи отримання доказів про сплату відповідачем штрафу у сумі 80 000,00 грн., позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути з Закритого акціонерного товариства “Гефест” м.Донецьк 42 000,00 грн. пені на користь Загального Фонду Державного бюджету України за період з 18.07.2006 р. по 22.08.2006 р.

Відповідно ст. 22 Господарського процесуального Кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог. Враховуючи зазначене, заява про зменшення є прийнятою судом до розгляду.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши матеріали справи та норми чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом

в с т а н о в л е н о:

За результатами розгляду матеріалів справи № 03-06/52-2005 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ВАТ „Суминафтопродукт”, ЗАТ „ТД „Укртатнафта” в особі Сумської філії, ЗАТ „Гефест”, групи суб’єктів господарювання у складі ТОВ „Суми-Ойл” та ТОВ ВКФ „Калина-ЛТД” (до 1 жовтня 2005 р.) та групи суб’єктів господарювання у складі ТОВ „Суми-Ойл” та ЗАТ „Калина-ЛТД” (після 1 жовтня 2005р.) у вигляді антиконкурентних узгоджених дій на ринках роздрібної торгівлі низькооктановимим бензинами, роздрібної торгівлі високооктановими бензинами та роздрібної торгівлі дизельним пальним в межах м. Суми та Сумського району Сумської області за період з липня по жовтень 2005 р., Тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України, на підставі ст.ст. 7, 11, 12-1, 14 Закону України “Про Антимонопольний комітет України, ст.ст. 48, 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, п. 33 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 29.06.1998р. № 169-р, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.07.1998р. за № 471/2911 (зі змінами та доповненнями) - прийнято рішення № 11-р/тк “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу”, яким постановлено:

1.          Визнати дії ВАТ „Суминафтопродукт”, ЗАТ „ТД „Укртатнафта” в особі Сумської філії, ЗАТ „Гефест”, групи „Суми-Ойл” - „Калина-ЛТД”, які полягали у одночасному (синхронному) підвищенні , починаючи з липня 2005р., роздрібних цін на моторні бензини та дизельне пальне, встановленні при цьому їх однакового розміру, який утримувався протягом тривалого часу – вересня-жовтня 2005р. у межах м. Суми та Сумського району, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що кваліфікується за пунктом 1 ст. 50, п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції” як антиконкурентні узгоджені дії ВАТ „Суминафтопродукт”, ЗАТ „ТД „Укртатнафта”, ЗАТ „Гефест”, групи суб’єктів господарювання у складі ТОВ „Суми-Ойл” – ТОВ ВКФ „Калина-ЛТД”, групи суб’єктів господарювання у складі ТОВ „Суми-Ойл” – ЗАТ „Калина-ЛТД”, які стосуються встановлення цін реалізації низькооктанових бензинів, високооктанових бензинів та дизельного пального у вигляді схожих дій (бездіяльності) на ринках роздрібної торгівлі низькооктановими бензинами, роздрібної торгівлі високооктановими бензинами та роздрібної торгівлі дизельним пальним у межах м. Суми та Сумського району, які призвели до недопущення, усунення, чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об’єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

2.          Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції” за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у п. 1 рішення, накласти штраф, зокрема на ЗАТ „Гефест” у розмірі 80 000,00грн.

Штраф відповідно до ч.3 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Рішення може бути оскаржено до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання.

На підставі ст. 56 Закону “Про захист економічної конкуренції”, ст. 34 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, Рішення № 11-р/тк від 27.04.2006 р. по справі № 03-06/52-2005 було надіслано для виконання відповідачу з листом (вих. № 28-26/08-2949 від 12.05.06р.), про що свідчать реєстр на відправлену Антимонопольним комітетом України кореспонденцію від 15.05.2006 р. № 55, повідомлення про вручення поштового відправлення за № 501955 від 15.05.06р., з відміткою про отримання 17.05.2006 р. поштового відправлення уповноваженою особою ЗАТ „Гефест” Атрощенко.

Відповідно ст. 1 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності.

Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; сприяння розвитку добросовісної конкуренції ( ст. 3 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”).

Закон України “Про захист економічної конкуренції” визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб'єктами господарювання; суб'єктів господарювання з іншими суб'єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв'язку з економічною конкуренцією регулюються Законом України “Про захист економічної конкуренції. Цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України ( ст. 2 Закону України “Про захист економічної конкуренції”).

На підставі ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про:

визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку;

накладення штрафу;

усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Розпорядження, рішення, вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ст. 22 Закону України “Про Антимонопольний комітет України, ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”).

Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу ( ч.2 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”) .

Протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу (п. 8 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”).

Частиною 5 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч. 7 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”).

Відповідно ст. 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. Рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва.

Відповідні строки є присікальними, і визначені згідно зі статтею 223 Господарського кодексу України строки реалізації господарсько-правової відповідальності на відповідні правовідносини не поширюються.

Зазначене враховано в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 13.04.2007 р. N 01-8/229 “Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства ( зі змінами, внесеними згідно з Листом Вищого господарського суду N 01-8/432 від 19.06.2007р.), оглядовому листі Вищого господарського суду України від 21.08.2007 N 01-8/741. Наведена правова позиція висловлена і в Постанові Верховного суду України від 29.05.2007 р. у справі № 9/205-06-5910.

На підтвердження надсилання відповідачу листа № 2826/08-2949 від 12.05.06р. про надсилання копії рішення № 11-р/тк від 27.04.2006 р. з додатком на 11 аркушах в 1 примірнику, позивачем до матеріалів справи надано реєстр на відправлену Антимонопольним комітетом України кореспонденцію від 15.05.2006 р. № 55 ( вага 0,060, примітки 501955); повідомлення про вручення поштового відправлення № 501955, з відміткою про вручення 17.05.06р. уповноваженій особі ЗАТ “Гефест” Атрощенко, про що є відповідна відмітка пошти на поштовому повідомленні.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” строк сплати штрафу, застосованого рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 11-р/тк від 27.04.2006 р., закінчився 17.07.2006 р.

Суд не приймає доводи відповідача про неотримання спірного рішення та складання з цього приводу відповідного акту.

Даний акт складений в односторонньому порядку без участі представників працівників поштового зв'язку, згідно Правил надання послуг поштового зв'язку, або представників позивача; на акті відсутня дата його складання, що також не може підтверджувати достовірність складання акту саме під час розкриття конверту; в акті зазначено, що Атрощенко отримала рекомендований лист (з повідомленням) 18.05.2006 р., в той час як в повідомленні зазначено про вручення листа уповноваженому Атрощенко 17.05.2006 р.; не співпадають і номери повідомлення ( на повідомленні та в акті); акт складений на листі паперу без будь-яких позначень господарюючого суб”єкта (штампу або печатки, чи інш.), відсутнє зазначення комісією якого господарюючого суб”єкта складено цей акт; відповідач не надав доказів термінового повідомлення Антимонопольного комітету України про відсутність в поштовому конверті рішення.

Платіжним дорученням № 23635 від 22.08.06р. відповідачем сплачено штраф в сумі 80 000,00 грн. застосований рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.04.2006 р. № 1-р/тк.

Враховуючи зазначене, позивачем за період з 18.07.2006 р. по 22.08.2006 р. ( 35 днів) була нарахована пеня в сумі 42 000,00 грн.

Враховуючи, що додані до матеріалів цієї справи процесуальні документи різних судових інстанцій свідчать про те, що провадження у справі з розгляду справи про визнання недійсним рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.04.2006 р. № 1-р/тк господарськими судами не порушувалося та не здійснювалося, нарахування пені відповідно ч.5 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” не зупинялося.

Посилання відповідача на недотримання позивачем строків застосування адміністративно-господарських санкцій, встановлених ст. 250 Господарського кодексу України, є безпідставним, з огляду на те, що пеню нараховано на підставі ч.5 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, тобто поза межами господарських правовідносин, що відповідає змісту приписів ст.1 ( предмет регулювання), частини першої ст.3 ( визначення господарської діяльності), статей 216-218,238,239,249( визначення адміністративно-господарських санкцій, їх види, рішення щодо застосування) Господарського кодексу України.

Пеня за прострочення сплати штрафу, застосованого органом Антимонопольного комітету України, не є адміністративно-господарською санкцією у визначенні ст. 238 Господарського кодексу України, а примусове стягнення пені за прострочення сплати штрафу не є актом застосування адміністративно-господарських санкцій органами АМК. Ні Закон України “Про захист економічної конкуренції”, ні інші нормативні акти не встановлюють граничних строків для примусового стягнення у судовому порядку пені за прострочення сплати штрафу, накладеного органами Антимонопольного комітету України.

Закон України “Про захист економічної конкуренції” є спеціальним Законом, який: визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки на основі розвитку конкурентних відносин; регулює відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб”єктами господарювання; суб”єктів господарювання з іншими суб”єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв”язку з економічною конкуренцією; застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Вищого господарського суду України № 5/744-07 від 17.06.2008 р.

Доказів сплати пені у сумі 42 000,00 грн. за прострочення сплати штрафу у сумі 80 000,00 грн., застосованого Рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.04.06р. № 11-р/тк “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” відповідачем до матеріалів справи не представлено.

Отже, вимоги Антимонопольного комітету України м.Київ про стягнення з Закритого акціонерного товариства “Гефест” м.Донецьк пені у сумі 42 000,00 грн. до Загального Фонду Державного бюджету України є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відносяться на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов Антимонопольного комітету України м. Київ до Закритого акціонерного товариства “Гефест” м.Донецьк про стягнення пені у розмірі 42 000, 00 грн. до Загального Фонду Державного бюджету України.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Гефест” (83037, м.Донецьк, вул. Петровського, 4/8, ) в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок, відкритий в управлінні Державного казначейства України у Солом’янському районі м. Києва, , банк одержувача ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код платежу – 21081100 (символ звітності 106) пеню у сумі 42 000,00 грн. за прострочення сплати штрафу, застосованого Рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.04.06р. № 11-р/тк “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу”.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Гефест” (83037, м.Донецьк, вул. Петровського, 4/8, ) на користь Державного бюджету України державне мито в сумі 420,00грн.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

Текст рішення оголошений в судовому засіданні 20.10.2008 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Дучал Н.М.

Надруковано в 3 екземплярах:

1 – позивачу;

1- відповідачу;

1- у справу.