ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.09.08

Справа № 14/398-08.

за позовом: Сумського будівельного коледжу, м. Суми

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Гео-Бізнес”, м. Суми

про стягнення 482 грн. 09 коп.

СУДДЯ МИРОПОЛЬСЬКИЙ С.О.

Представники сторін:

Позивача: Чудієв І.С.; Сорока Н.М.

відповідача: не прибув

При секретарі судового засідання Міщенко Т.М.

Суть спору: позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 482 грн. 09 коп. боргу по орендній платі, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з’явився письмового відзиву на позов не подав, тому на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Позивач в судове засідання подав акт звірки взаємних розрахунків відповідно до якого борг відповідача станом на 01.08.2008 року складає 257 грн. 33 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

6 жовтня 2004 року Сумський будівельний коледж уклав договір оренди № 415 від 06.10.04. строком до 04 жовтня 2005 року з товариством з обмеженою відповідальністю Гео-Бізнес" (далі Відповідач), згідно якого надав у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 53,8 м, розміщене за адресою: м. Суми, вул. Петропавлівська, 108, (корпус Б, кім. 416), вартість якого відповідно звіту з оцінки майна становить 36000,00 грн., для розміщення офісу.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 договору оренди орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995 року із змінами та доповненнями, і становила без ПДВ за базовий місяць - вересень 2004 р. 307 грн. 80 коп.

Орендна плата за наступні місяці нараховувалась шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснювалось у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до п. 10.1 договору оренди строк договору закінчився 4 жовтня 2005 року і термін його дії сторонами не подовжувався, оскільки під час передачі "Орендарем" та прийняттям "Балансоутримувачем" нежитлового приміщення, що знаходилося в оренді, з боку "Балансоутримувача" до "Орендаря" виникли претензії.

Так без погодження з "Балансоутримувачем" "Орендар" провів перепланування та реконструкцію приміщення, яке було надане в оренду, чим порушив п. 6.2 договору. Крім цього, при здійсненні ремонту приміщення "Орендар" виконав заміну покриття підлоги з плитки ПХВ на лінолеум, який при поверненні приміщення було знято без погодження з "Балансоутримувачем".

На неодноразові усні та письмові попередження „Балансоутримувача" повернути орендоване приміщення та сплатити борг за оренду після закінчення терміну оренди згідно договору оренди №415 від 06.10.2004 р. відповідач категорично відмовлявся.

Пунктом 3.5 зазначеного договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Позивачу з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на добу нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожний день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме зокрема: акту звірки взаєморозрахунків відповідача частину боргу погасив, а саме в частині стягнення з відповідача: 102 грн. 32 коп. суми інфляції та 122 грн. 44 коп. пені, тому провадження в цій частині підлягає припиненню на підставі п.1.1. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідач не подав доказів погашення заборгованості перед позивачем в повному обсязі або обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, господарський суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Гео-Бізнес” (40030, м. Суми, вул. Ковпака 63, кв. 59, код 31066517) на користь Сумського будівельного коледжу (40022, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108, код 01275986) 257 грн. 33 коп. – суму боргу по орендній платі, 102 грн. 03 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позовних вимог провадження у справі припинити.

4. Копію рішення направити сторонам по справі.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.