ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 50/50

18.07.08

За позовом дочірнього виробничо-торгівельного підприємства "Медея"

до товариства з обмеженою відповідальністю "КВІЗА - ТРЕЙД"

про стягнення 5 914,21 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від позивача           Аксюта Б.О.(дов. від 10.03.2008)

Хохленко В.В.(дов. від 01.07.2008)

Від відповідача Тихоплав С.О.(дов. від 07.02.2008)

Обставини справи:

На розгляд господарського суду м. Києва передані вимоги дочірнього виробничо-торгівельного підприємства "Медея" до товариства з обмеженою відповідальністю "КВІЗА - ТРЕЙД" про стягнення 5 914,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежно виконує умови договору поставки від 28.02.2005 № 28028 у зв’язку з чим виникла заборгованість у розмірі 5 914,21 грн.

Ухвалою суду від 10.06.2008 було порушено провадження по даній справі та призначено її до розгляду на 02.07.2008.

26.06.2008 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому було зазначено, що станом на день подачі позову між позивачем та відповідачем немає жодних відносин.

В судовому засіданні, що відбулося 02.07.2008 представники сторін надали пояснення по суті справи та додаткові докази. Однак відповідач надав не всі докази, які від нього витребовувалися в ухвалі про порушення провадження по справі. В зв’язку з цим розгляд справи було відкладено до 18.07.2008.

18.07.2008 представник відповідача подав заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки відсутній предмет спору.

Представник позивача, на виконання вимог ухвали суду, надав документи для залучення до матеріалів справи та надав пояснення по суті справи, в яких просить задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вказує позивач 28.02.2005 між дочірнім виробничо-торгівельним підприємством "Медея" (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "КВІЗА - ТРЕЙД" (відповідач) укладено Договір поставки № 28028 (далі договір).

Відповідно до договору позивач зобов’язався передати у власність відповідача товар –трикотажні вироби, а відповідач зобов’язався прийняти їх та оплатити.

На виконання договірних зобов’язань позивач протягом 2006 року поставив відповідачу товарів на загальну суму 51 008,30 грн. (в тому числі згідно ТТН від 25.12.2006 № 678 було передано відповідачу трикотажних виробів на суму 3 242,90 грн., а відповідач їх прийняв, що засвідчено також експрес-накладною перевізника від 28.12.2005 № 290658).

Також позивач зазначив, що відповідач за поставлений по вищевказаному договору товар перерахував лише 45 095,07 грн., а решту суми до цього часу не сплатив і у зв’язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5 914,21 грн.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, вказуючи при цьому на відсутність жодних господарських правовідносин між сторонами станом на день розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши представників сторін, встановив таке:

Позивачем до матеріалів справи було долучено акт звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 14.11.2007 року, відповідно до якого позивач зазначає сальдо в сумі 5 914,21 грн.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив наступне: сторонами в телефонному порядку було проведено переговори відносно існуючого боргу за наслідками яких відповідачем було перевірено та встановлено, що борг у TOB «Квіза-Трейд»перед ДВТП «Медея»відсутній і сальдо розрахунків між сторонами дорівнює нулю.

Відповідач надав до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків, який надійшов йому 09.07.2008 від позивача. Згідно з даним актом, станом на 07.07.2008 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість у розмірі 3 307,70 грн.

Однак, суд прийшов до висновку, що твердження позивача про наявність заборгованості перед ним у відповідача в розмірі 3 307,70 грн. чи в будь-якому іншому розмірі жодним належним доказом не підтверджено. Товарно-транспортна накладна від 25.12.2006 року, на яку посилається позивач, не є таким доказом, оскільки даний документ не є первинним документом і тому не може бути підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Згідно зазначеної вище накладної транспортування підлягав товар «перчаточные изделия»(«рукавичні вироби»), що згідно норм товарознавства є за своєю суттю галантереєю, проте як зазначено в експрес-накладній № 290658 TOB «Нова пошта», що надається позивачем як доказ одержання товару відповідачем, в розділі повний опис товару зазначено, що поштою начебто передавався товар «одежда» («одяг»). Виходячи з викладеного два пов'язаних, на думку позивача документи, суперечать один одному. Також одержувачем товару відповідно до експрес-накладної є фірма «Велика Кишеня»за адресою: пл. Дружби Народів, 6, але як відомо відповідачем по справі є TOB «Квіза-Трейд», вул. Залізничне шосе, 57, м. Київ, 01103. Крім цього, відповідач вказує що не робив жодних заявок на отримання вказаної партії товару, позивач також не надав в матеріали справи вказані докази(заявки відповідача), обґрунтувавши це тим, що в нього вони відсутні. В підтвердження того, що відповідач не робив жодних заявок на отримання товару також служить той факт, що на експрес-накладній № 290658 TOB «Нова пошта»відсутні будь-які відмітки чи підписи відповідальних осіб відповідача про прийняття товару.

Також, відповідно до пункту 2 ІНСТРУКЦІЇ ПРО ПОРЯДОК РЕЄСТРАЦІЇ ВИДАНИХ, ПОВЕРНУТИХ І ВИКОРИСТАНИХ ДОВІРЕНОСТЕЙ НА ОДЕРЖАННЯ ЦІННОСТЕЙ, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 р. N 99 та Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N 293/1318 (далі Інструкція) сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Однак, як вказує відповідач, перевіркою, що проведена TOB «Квіза-Трейд»встановлено, що на підприємстві не видавалась довіреність на одержання товарно-матеріальних цінностей по спірній накладній на галантерею - рукавичні вироби. Даний документ також не наданий позивачем в матеріали справи.

Крім цього, підставою для звернення позивача з позовною заявою до відповідача є невиконання договірних зобов'язань з боку останнього за договором поставки від 28.02.2005 №28028, проте строком дії договору є строк до 31.12.2005, а товар про який йдеться мова у позові поставлявся відповідачеві у 2006 році, тобто тоді коли зазначений договір вже не діяв. Виходячи з викладеного у 2006 році товар позивачем поставлявся не за зазначеним договором.

Оскільки при поставці товару, який є підставою позову, сторони не оговорювали строки виконання зобов'язань по оплаті товару з боку відповідача, то на дані правовідносини має розповсюджуватись норма статті 530 Цивільного кодексу України: Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або не визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк дня пред’явлення вимоги.

Вимога позивачем відповідачу не пред'являлась, тому у нього(позивача) не виникає права на звернення до суду, оскільки права останнього не є порушеними. Докази отримання претензії, на яку посилається позивач у позові, відповідачем у матеріалах справи відсутні. З наданої позивачем копії поштового повідомлення, яке вручене відповідачу 19.12.2007, не вбачається, що відповідачу була передана саме претензія. Не може слугувати доказом вказаного і копія фіскального чеку відділення зв’язку № 28, тим більше що хоч у даному чеку і вказується отримувачем ТОВ «Квіза Трейд», однак зазначено індекс «01001», а згідно свідоцтва про державну реєстрацію відповідача, його адресою є: вул. Залізничне шосе, 57, м. Київ, 01103.

Також суд зазначає, що в даному випадку претензія не може бути за своєю юридичною природою вимогою, оскільки претензія відповідно до норм господарського-процесуального кодексу направляється у разі порушення прав господарюючого суб'єкта, однак матеріали справи не доводять порушень прав позивача відповідачем.

Отже, позивачем фактично не надано в матеріали справи жодного належного доказу, що підтверджував би факт отримання товару відповідачем та не доведено суду існування господарських стосунків між сторонами, з яких у відповідача виникав би борг перед позивачем взагалі.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність у позивача правових підстав щодо стягнення з відповідача 5 914,21 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 4, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення – 29.07.2008