ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2008 р.

№ 12/98

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є.Борденюк,

В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Приватного підприємства (ПП) "Лісті"

на постанову

від 23.07.2008 року

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 12/98

за позовом

ПП "Лісті"

до

Відкритого акціонерного товариства енергопостачальної компанії "Чернігівобленерго"

про

стягнення 256 438,36 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

відповідача

Скорик М.О. (дов. від 17.12.2007)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

У березні 2008 року позивач заявив позов з урахуванням уточнень про стягнення з відповідача відсотків у сумі 235534,24 грн. за простим векселем № 27 номіналом 1000000 грн., нарахованих за період з 01.01.2003 по 23.12.2005 у зв’язку з про строчкою оплати векселя.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 10.04.2008 (суддя Л.Лавриненко), яке залишене без зміни постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2008 (колегія суддів: Н.Капацин, Н.Калатай, С.Пашкіна) у позові відмовлено.

Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані наступним.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 29.12.2005 у справі № 9/137 задоволено позовні вимоги ПП "Лісті" про стягнення з ВАТ "ЕК "Чернігівобленерго" 1000000 грн. заборгованості за простим векселем. Цим рішенням встановлено, що 12.05.2004 за актом прийому-передачі на підставі договору міни цінних паперів від 21.04.2004 позивач одержав у власність виданий позивачем простий вексель на суму 1000000 грн. зі строком платежу –за пред’явленням, але не раніше 01.01.2003.

Отже, з урахуванням положень ст.77 Уніфікованого закону вексель підлягав пред’явленню до платежу починаючи з 01.01.2004.

Згідно з вимогами ст.70 Уніфікованого закону позовні вимоги погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу, тобто 01.01.2007. Позов заявлений 11.03.2008.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, позивач посилається на неправильне застосування судами при ухваленні оспорюваних рішень норм права, зокрема, щодо перерви строків позовної давності, визначені п.2 ст. 264 ЦК України, просить судові рішення у справі скасувати, задовольнивши попередні вимоги.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається, виходячи з такого.

Позовна давність визначена ст.70, ст.71 Уніфікованого закону, у тому числі щодо перерви перебігу строків позовної давності, положення яких судами попередніх інстанцій застосовані правильно. Із закінченням позовної давності погашаються позовні вимоги. Застосування законодавчих положень Цивільного кодексу України щодо перерви перебігу строків позовної давності є помилковим, оскільки суперечить принципу застосування спеціальних правових норм.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Лісті" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2008 у справі № 12/98 залишити без зміни.

Головуючий, суддя М. Остапенко

Судді : Є. Борденюк

В. Харченко