СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

25 вересня 2008 року

м. Севастополь Справа № 2-19/478-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Гоголя Ю.М.,

секретар судового засідання                                        Клюєва О.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Мокрушин В.І.) від 19.06.2008 у справі № 2-19/478-2006А

за позовом Управління економіки Євпаторійської міської Ради (вул. Дм. Ул'янова, 19а, місто Євпаторія, 97400)

до Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим (вул. Дм. Ульянова, 2/40, місто Євпаторія, 97416)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.06.2008 у справі № 2-19/478-2006А позов задоволено.

Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим № /0 від 23.05.2005.

Постанова мотивована тим, що позивач не є особою, яка зобов’язана здійснювати утримання з сум орендної плати та внесення до бюджету податку на додану вартість.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову, у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі встановив обставини справи й розглянув тільки порушення, пов’язані з нарахуванням податку на додану вартість за операціями з оренди комунального майна. Оцінки правомірності нарахування 8 478 грн податку на додану вартість та ненадання позивачем декларацій за 1 квартал 2003 року не надано.

У судовому засіданні 23.09.2008 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги.

На підставі наказу Державної податкової адміністрації України № 92 від 02.03.2006 про реорганізацію Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (т. 3, а. с. 35) створено, зокрема, й Державну податкову інспекцію в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим з правами юридичної особи, яка є її правонаступником. У зв'язку з цим судова колегія відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України вважає необхідним замінити Євпаторійську об’єднану державну податкову інспекцію в Автономній Республіці Крим на її правонаступника - Державну податкову інспекцію в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, які мотивовані об’єктивним та повним встановленням судом першої інстанції обставин справи та непідтвердженням матеріалами справи доводів скарги.

У судовому засіданні 23.09.2008 представник позивача просив постанову суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.09.2008 суддів Борисову Ю.В., Голика В.С. замінено на суддів Волкова К.В., Гоголя Ю.М.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 23.09.2008 до 25.09.2008.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Євпаторійська об’єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим (правонаступник Державна податкова інспекція в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим) провела перевірку дотримання вимог податкового законодавства Управлінням економіки Євпаторійської міської ради за період з 01.01.2002 по 31.12.2004, за результатами якої складений акт № 160/23-1 від 20.05.2005 (т. 1, а. с. 10).

На підставі вказаного акту перевірки Євпаторійська об’єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим 23.05.2005 прийняла та надіслала на адресу позивача податкове повідомлення-рішення № /0 про донарахування податку на додану вартість на загальну суму 252 273 грн та застосування штрафних санкцій на загальну суму 252 443 грн (а. с. 9).

За порушення підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, пункту 4.1 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” донарахований податок на додану вартість у сумі 243 795 грн та застосовані штрафні санкції в сумі 121 898 грн на підставі підпунктів 17.1.3, 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Підставою для донарахування податку та застосування санкцій стало встановлення перевіркою того, що позивач у перевіряємому періоді не здійснював нарахування податку на додану вартість за операціями з оренди комунального майна, що призвело, на думку відповідача, до заниження податку на додану вартість на загальну суму 252 273 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач здійснював укладення договорів купівлі-продажу та оренди майна, що перебуває у власності територіальної громади міста Євпаторії. Ця діяльність відповідає пункту 3.2 Положення про управління економіки міської ради (а. с. 84, т. 1). Крім того, Положенням про оренду майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Євпаторії, затвердженим рішенням Євпаторійської міської ради № 24-5/11 від 04.10.2002 (а. с. 34, т. 1), встановлюється, що повноваження орендодавця від імені територіальної громади міста Євпаторії здійснюють управління міської ради.

Відповідно до пункту 21.1 Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна, яке знаходиться в комунальній власності територіальної громада міста Євпаторії, затвердженої рішенням Євпаторійської міської ради № 24-5/11 від 04.10.2002 (т. 1, а. с. 39), орендна плата за об’єкти комунальної власності направляється до міського бюджету, якщо договір укладено Управлінням економіки міста Євпаторії (позивачем у справі).

Отже, майно, договори оренди якого укладав позивач, не належать позивачеві ні на праві власності, ні на праві господарського відання, ні на праві оперативного управління. Як бюджетна установа, позивач тільки здійснював свої повноваження, якими він був наділений рішеннями Євпаторійської міської ради та її виконавчим комітетом. Ці повноваження полягали лише у здійсненні управління комунальним майном у частині укладення договорів щодо комунального майна та контролю за їх виконанням. Позивач також не отримував орендну плату, у тому числі й податок на додану вартість, на свій рахунок у банку.

За викладених умов, позивач не зобов’язаний був сплачувати податок на додану вартість з операцій з оренди комунального майна.

Реєстрація позивача як платника податку на додану вартість та надання ним податкових декларацій (т. 1, а. с. 89) самі по собі не можуть бути підставою для висновку про те, що позивач зобов’язаний сплачувати податок на додану вартість з операцій з оренди майна.

Як бюджетна установа, яка здійснює повноваження щодо управління комунальним майном у відповідній частині, позивач не підпадає під визначення особи, встановленого у пункті 1.2 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Питання про розподіл податку на додану вартість, який поступив від операцій з оренди майна, між бюджетами не може вирішуватися за участю позивача, оскільки він не має будь-яких прав щодо розпорядження коштами, які поступають до бюджету міста Євпаторія.

Відповідно до підпункту 2.1.3 пункту 2.1 листа Державного казначейства України, Державної податкової адміністрації України (т. 1, а. с. 142) податок на додану вартість (20 відсотків отриманих коштів) місцева рада перераховує до державного бюджету в порядку та терміни, встановлені діючим законодавством.

Отже, питання про перерахування до державного бюджету податку на додану вартість, отриманого від оренди комунального майна, вирішується в рамках міжбюджетних правовідносин, а не в рамках податкових правовідносин з участю позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість, веде реєстр договорів оренди комунального майна, контролює надходження орендної плати, не змінюють тієї ситуації, що позивач від зазначених операцій будь-яких коштів не отримує.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що обсяг оподатковуваних податком на додану вартість операцій позивача перевищив 3 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, також не може бути підставою для задоволення скарги. Управління економіки Євпаторійської міської Ради за цими операціями будь-яких коштів не отримував, а тому за цими операціями не є платником податку на додану вартість.

Отже, підстав для донарахування податку на додану вартість у сумі 243 795 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 121 898 грн немає.

Податок на додану вартість у сумі 8 478 грн донарахований за порушення підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, пункту 4.1 статті 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, відповідні штрафні санкції застосовані в сумі 4 239 грн на підставі підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Підставою для донарахування податку та застосування штрафних санкцій стало встановлення перевіркою заниження бази оподаткування за операціями з приватизації комунального майна на загальну суму 42 387 грн, де податок на додану вартість складає 8 478 грн. Зведені дані наведені в таблиці акту перевірки (т. 1, а. с. 25), відповідно до якої перевіркою встановлено заниження податку за договорами з Абрамян К.М., Раковською Н.І., Соколовим О.В., товариством з обмеженою відповідальністю „Рейн Груп”, товариством з обмеженою відповідальністю „Алма-Ата”. Проте, вказані в акті перевірки обставини спростовуються наданими позивачем договорами та платіжними дорученнями про перерахування податку на додану вартість (т. 3, а. с. 100), актом звірки (т. 1, а. с. 160), виписками Управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим (т. 2, а. с. 27 - 55), а також не підтверджуються висновком судово-бухгалтерської експертизи № 2664 від 18.04.2006, що містить відомість дослідження експертом податкового зобов'язання з податку на додану вартість Управління економіки Євпаторійської міської Ради за період з 01.01.2002 по 31.12.2004 (т. 1, а. с. 189).

За цих обставин донарахування податку на додану вартість та застосування фінансових санкцій за це порушення є неправомірним.

Штрафні санкції в сумі 126 136 грн застосовані на підставі 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Оскільки судовою колегією встановлено, що відповідач неправомірно донарахував позивачу податкове зобов’язання з податку на додану вартість на суму 252 273 грн, то підстав для застосування додатково штрафних санкцій немає.

Штрафні санкції в сумі 170 грн застосовані за порушення підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” на підставі 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 того ж Закону за неподання декларації за січень 2003 року. Як вбачається з акту перевірки (т. 1, а. с. 11, 23), Управління економіки Євпаторійської міської Ради зареєстровано платником податку на додану вартість у 2002 році. 15.10.2002 позивачем була подана заява про встановлення квартального звітного податкового періоду з податку на додану вартість з 01.01.2003. 20.02.2003 Управлінням економіки Євпаторійської міської Ради подана заява про виключення з реєстру платників податку на додану вартість у зв'язку з незначними обсягами операцій з продажу товарів (робіт, послуг). 20.02.2003 Управління економіки Євпаторійської міської Ради знято з реєстру, свідоцтво здано, але декларація з податку на додану вартість за 1 квартал 2003 року не надана. Позивач у судовому засіданні апеляційної інстанції визнав вказане порушення. На підставі викладеного судова колегія вважає порушення належно встановленим, застосування штрафних санкцій у сумі 170 грн правомірним.

Таким чином, визнанню недійсним податкове повідомлення-рішення Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим № /0 від 23.05.2005 підлягає у частині донарахування податку на додану вартість у сумі 252 273 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 252 273 грн.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому постанова господарського суду Автономної Республіки Крим підлягає скасуванню, апеляційна скарга – частковому задоволенню.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Замінити Євпаторійську об’єднану державну податкову інспекцію в Автономній Республіці Крим на її правонаступника - Державну податкову інспекцію в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим.

2.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

3.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19.06.2008 у справі № 2-19/478-2006А скасувати.

4.Прийняти нову постанову.

5.Позов задовольнити частково.

6.Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим № /0 від 23.05.2005 у частині донарахування податку на додану вартість у сумі 252 273 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 252 273 грн.

7.У решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючого судді І.В. Черткова

Судді                                                                      К.В. Волков

Ю.М. Гоголь