ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.09.08 р.                     Справа № 2/166

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачевій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої одиниці „Єнакієветепломережа” м. Єнакієве

до відповідача: Приватного підприємства “Чисте світло” м. Єнакієве

про стягнення заборгованості в сумі 4065,87 грн.

За участю

представників сторін:

від позивача: Лелюк Л.О. – за довір.

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої одиниці „Єнакієветепломережа” м. Єнакієве, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства “Чисте світле” м. Єнакієве про стягнення 4065,87грн. з яких : 3487,96грн. – заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, 304,92грн. – інфляційна складова, 34,81грн. – 3% річних, 238,18грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про постачання теплової енергії № 444 від 15.10.2007р., рахунки, акти на включення та відключення опалення.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення на його адресу рекомендованих листів з повідомленням про вручення поштового відправлення.

З урахуванням цих даних, суд вважає належним виконання обов’язку щодо повідомлення відповідача про вчинені судом процесуальні дії та можливим розглянути спір, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в справі матеріалами. До того ж, згідно ст. 59 ГПК України, надання відзиву на позов є правом відповідача.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, з огляду на достатність представлених матеріалів, справа розглянута згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

15.10.2007р. між Обласним комунальним підприємством „Донецьктеплокомуненерго” (Енергопостачальна організація) та приватним підприємством “Чисте світло” (Споживач), був укладений договір № 444 про постачання теплової енергії.

За цим договором Енергопостачальна організація бере на себе зобов’язання постачати Споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов’язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором (Розділ 1 “Предмет договору”).

Пунктом 1.2. договору встановлено, що початок і кінець опалювального періоду визначається погодними умовами і встановлюється рішенням Міськвиконкому.

Відповідно до п. 1.6. об’єм тепловбирання Споживача: загальна площа 61,86м2.

Згідно до п. 4.1. розрахунок за теплову енергію, яка відпускається споживачеві, проводиться щомісячно до 20-го числа поточного місяця шляхом попередньої оплати у розмірі 60% від суми рахунку за попередній місяць. Остаточній розрахунок повинен здійснюватися в період 3-х банківських днів після вручення рахунку Споживачеві.

Сума оплати змінюється в залежності від зміни тарифів, що можуть мінятися в результаті підвищення цінна газ, воду, електроенергію. Тарифи на момент укладання договору складає – 8,58грн. без ПДВ за 1м2 опалювальної площі ( п. 4.2. договору).

Пунктом 5.3. договору встановлено, що Споживач несе матеріальну відповідальність перед Постачальником у випадках несплати пред’явлених у банк рахунків через 10 днів по який би то не було причині, у тому числі через відсутність коштів на поточному рахунку Споживача, на суму рахунку за теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1% у добу по день фактичної сплати рахунку, але не може перевищувати 100% від загальної суми боргу (не більше подвійної облікової ставки НБУ).

В підтвердження виконання договору з боку позивача надано акт про включення опалення від 01.11.2007р. та акт на відключення опалення від 12.04.2008р., які підписані та скріплені печатками з обох сторін.

, від 15.10.2005р., від 01.11.2007р., від 17.10.2007р. та акт на відключення опалення від 16.04.2007р., від 15.04.2006р.

Позивачем були виставлені рахунки, які додані до матеріалів справи від 18.12.2007р. на суму 1019,06грн., від 17.01.2008р. на суму 636,91грн., від 18.02.2008р. на суму 636,91грн., від 19.03.2008р. на суму 874,45грн., від 16.04.2008р. на суму 320,63грн., а всього на загальну суму 3487,96грн.

Зазначені рахунки були отримані відповідачем, про що є відмітка на вказаних рахунках.

Відповідач умови договору не виконав, за отриману теплову енергію не розрахувався в повному обсязі у зв’язку з чим за останнім рахується заборгованість в розмірі 3487,96грн., що підтверджується матеріалами справи.

Позивачем на адресу відповідача направлялася претензія № 10/1-2864 від 24.04.2008р. з вимогою погасити заборгованість в розмірі 3487,96грн., яка зі сторони відповідача залишена без відповіді та задоволення.

Відповідач доказів погашення суми боргу в розмірі 3487,96 грн. не представив, заявлені вимоги на спростував, у зв’язку з чим вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання зобов’язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмір 238,18грн. за період з 24.12.2007р. по 30.06.2008р. на підставі п. 5.3. договору.

Перевіривши розрахунок пені за період з 24.12.2007р. по 30.06.2008р., суд знаходить його арифметично вірним, а вимоги, щодо стягнення пені в розмірі 238,18грн. такими, що підлягають задоволенню.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 34,81грн. за період з 11.01.2008р. по 30.06.2008р. та індекс інфляції в розмірі 304,92грн. за період з 11.01.2008р. по 10.06.2008р. на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційної складової суд вважає, його арифметично вірним, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до приписів ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази наявності заборгованості та порушення відповідачем зобов’язань за договором, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 599, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, ст. ст. 82 –85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої одиниці „Єнакієветепломережа” м. Єнакієве до Приватного підприємства “Чисте світло” м. Єнакієве про стягнення 4065,87 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства “Чисте світло” (86430, Донецька область, м. Єнакієве, пл. Леніна, 6, 3 поверх, ІНН 34947273) на користь Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” в особі виробничої одиниці “Єнакієветепломережа” (86405, м. Єнакієве, пр. Гірників, 33, р/р 6263 в ПІБ м. Єнакієве, МФО 334215, ЗКПО 05540925) суму боргу в розмірі 3487,96грн., інфляційні збитки в розмірі 304,92грн., 3% річних в розмірі 34,81грн., пеню в розмірі 238,18грн. та судові витрати: державне мито у розмірі 102 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя