ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.08                                                                                 Справа № 17/48

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотехцентр –3000”, м. Лубни Полтавської області

до Державного підприємства “Свердловантрацит” в особі Відокремленого підрозділу «Управління матеріально-технічного постачання», м. Свердловськ Луганської області

про стягнення 7079 грн. 22 коп.

Суддя Фонова О.С.

Представники:

від позивача – Первиненко Н.О., довіреність № 198 від 24.12.2007;

від відповідача –Снесарева-Сомова Я.В., довіреність № 14-4/13д від 11.01.2008

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 6620,30 грн. та пені у сумі 458,92 грн.

Відповідач відзивом від 08.09.2008 № 12/8-136, зданим у судовому засіданні 25.09.2008 з позовними вимогами не погоджується у зв’язку з складним фінансовим становищем підприємства, що спричинено вахтою на честь Дня шахтаря, через що всі кошти спрямовані на видобуток вугілля.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Між ТОВ «Автотехцентр –3000»(позивач у справі) та ДП “Свердловантрацит” в особі ВП “Управління матеріально-технічного постачання” (відповідач у справі) був укладений договір поставки № 74/2-08 від 21.01.2008 (далі - Договір).

Згідно Договору Постачальник (позивач) зобов’язався передати у власність Покупця (відповідача) товар, що наведений у Специфікаціях до договору, які є невід’ємною його частиною, а Покупець –прийняти товар на умовах Договору та оплатити його.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що відповідач здійснює оплату протягом 30-ти банківських днів з моменту отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

У разі несвоєчасної оплати за поставлений товар Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежів (пункт 5.3 Договору).

На виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу відповідний товар на загальну суму 17833,00 грн., який відповідач сплатив с порушенням строку оплати частково на суму 11212,70 грн.

У зв’язку з зазначеним, за відповідачем залишилась заборгованість у сумі 6620,30 грн., за стягненням якої позивач звернувся до суду.

Також позивачем до стягнення заявлена пеня у сумі 458,92 грн. за період з 17.03.2008 по 06.05.2008. та з 07.05.2008 по 07.08.2008.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується з підстав викладених у відзиві, однак, проти розрахунку позовних вимог не заперечує (лист від 25.09.2008 № 14-4/185).

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами Договору позивач поставив відповідачу 05.02.2008 товар на загальну суму 17833,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 000452/2 від 05.02.2008 та довіреністю серії ЯОН № 721421 від 31.01.2008.

В порушення умов п. 4.2. договору відповідач протягом 30 банківських днів з моменту одержання товару за нього не розрахувався.

З метою отримання в тому числі і вказаної суми, позивач направив відповідачу претензію №1011 від 08.05.2008 на загальну суму 209456 грн. 66 коп., яка відповідачем була визнана у повному обсязі.

Відповідач сплатив частину боргу за Договором на загальну суму 11212,70 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5901 та № 5902 від 07.05.2008.

Факт наявності боргу в сумі 6620,30 грн. підтверджується актом звірення розрахунків станом на 04.08.2008 р. Відповідач проти наявності зазначеного боргу не заперечує, однак посилається на складне фінансове становище.

Приймаючи до уваги наведене, а також те, що вказана сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем, позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Крім того, позивач просить стягнути пеню у сумі 458,92 грн. за період з 17.03.2008 по 06.05.2008. та з 07.05.2008 по 07.08.2008.

Відповідальність за несвоєчасне здійснення грошових зобов’язань передбачена сторонами у п. 5.3 Договору у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежів.

Отже, зазначена пеня є обґрунтовано заявленою, вірно нарахованою та такою, що підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення боргу у сумі 6620,30 грн. та пені у сумі 458,92 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню повністю, з віднесенням судових витрат на відповідача, відповідно до статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Державного підприємства “Свердловантрацит”, м. Свердловськ Луганської області, вул. Енгельса, 1, ідентифікаційний код 32355669 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотехцентр –3000”, м. Лубни Полтавської області, вул.. І. Франка, 1, ідентифікаційний код 30568711, заборгованість у сумі 6620,30 грн. та пеню у сумі 458,92 грн., витрати по оплаті держмита у сумі 102 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати наказ.

У судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 29.09.2008.

Суддя                                                                       О.С. Фонова