КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

05.09.08 р.                                                                                          № 8/006-08/13

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Федорчук Р. В (доповідач по справі),

суддів:

Лобань О.І.

Ткаченка Б.О.

секретар судового засідання: Гонтар О.В.

за участю представників сторін: відповідно до протоколу судового засідання від 05.09.2008 року.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рубежівська»на рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008 року

у справі № 8/006-08/13 (суддя С.Ю. Наріжний)

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рубежівська», с. Михайлівська - Рубежівка

до           Приватного підприємства «Деліція +», с. Ворзель

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Бучанська міська рада Київської області, м. Буча

про          визнання недійсним державного акту та витребування земельної ділянки.

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рубежівська»звернулось до господарського суду Київської області з позовом до приватного підприємства «Деліція +»за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Бучанська міська рада Київської області про визнання недійсним державного акту та витребування земельної ділянки (т. 1 а.с. 3 –9).

Господарський суд Київської області з від 03.06.2008 року прийняв рішення по справі № 8/006-08/13, яким в задоволенні позову відмовив повністю (т. 2 а.с. 72 –79).

Не погодившись із рішенням господарського суду Київської області ТОВ «Агрофірма «Рубежівська»звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008 року по справі № 8/006-08/13 скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (т. 2 а.с. 86 –90).

Відповідач заперечує проти апеляційної скарги з мотивів викладених у відзиві на апеляційну скаргу № 28/07 від 28.07.2008 року, вважає її необґрунтованою, а оскаржене рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим (т. 2 а.с. 97 –100).

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилався на те, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не в повному обсязі з’ясував усі обставини, що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосувавши норми процесуального та матеріального права, у зв’язку з чим останнє підлягає скасуванню з підстав, викладених у тексті скарги.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.07.2008 року, відповідно до ст. 98 ГПК України, апеляційна скарга була прийнята до провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні за участю повноважених представників сторін (т. 2 а.с. 81 –82).

Представник позивача у судових засіданнях надав пояснення суду та підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008 року таким, що підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судових засіданнях надав пояснення суду та заперечив проти доводів викладених у апеляційній скарзі, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи у судові засідання не з’являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п 3.6. роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 року № 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того третьою особою по справі було надіслано до канцелярії Київського міжобласного апеляційного господарського суду заяву № 04-08/1918 від 29.07.2008 року про розгляд справи у відсутності представника Бутанської міської ради (т. 2 а.с. 96).

05.09.2008 року Київським міжобласним апеляційним господарським судом було проголошено вступну та резолютивну частини Постанови.

Відповідно до ст. 101 ГПК України Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення учасників судового засідання, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008 року таким, що має бути залишено без змін виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом 12.04.2005 року ПП «Деліція +»одержало державний акт серії ЯБ № 011993 на право власності на земельну ділянку площею 4, 4963 га, що знаходяться за адресою: Київська обл.,м. Буча, вул. Заводська, 2-в, реєстраційний № 18 (т. 2 а.с 83).

Даний акт приватному підприємцю «Деліція +»було видано на підставі укладення між відповідачем та третьою особою договору купівлі –продажу земельної ділянки № 1286 від 15.03.2005 року (т. 2. а.с. 79 –82).

Позивач вважає, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 011993 потрібно визнати недійсним, а ділянку в кількості 4, 4963 га на яку видано вказаний державний акт потрібно витребувати у відповідача та повернути позивачу з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору безоплатної передачі державного майна № 465-ВП від 19.12.1997 року, укладеного з регіональним відділенням ФДМ України по Київській області, та акту прийому –передачі державного майна державного підприємства радгоспу «Рубежівський»від 19.12.1997 року., колективне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Рубежівська»отримало у власність нерухоме майно колишнього державного підприємства радгосп «Рубежівський»КСП «Агрофірма «Рубежівська»(т. 1 а.с. 14 –27).

До складу нерухомого майна, яке КСП «Агрофірма «Рубежівська»одержала у власність, увійшли контора відділку «Яблунька»та склад –сховище за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Заводська, 2-А, які зазначені під № 162 та 163 Переліку майна, яке приватизоване у складі цілісного майнового комплексу, що є додатком до вищезазначеного договору (т. 1 а.с. 26).

Бучанська селищна рада рішенням ІІІ сесії ХХІІІ скликання та виконком Ірпінської міської ради Київської області рішенням № 71/4 від 21.03.2000 року передали КСП «Агрофірма «Рубежівська»у колективну власність земельну ділянку загальною площею 232 га в межах Бучанської селищної ради (т. а.с. 29 –30).

На підставі рішення виконкому Ірпінської міської ради № 71/4 від 21.03.2000 року КСП «Агрофірма «Рубежівська»одержало державний акт на право колективної власності на землю серії КВ від 24.04.2000 року на земельну ділянку площею 232 га для товарного сільськогосподарського виробництва в межах Бучанської селищної ради ((т. а.с. 31 –33).

Постановою арбітражного суду Київської області від 25.08.1999 року по справі 227/3б-98 колективне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Рубежівська»було визнано банкрутом (т. 1 а.с. 34 –35).

Ухвалою господарського суду Київської області від 14 квітня 2004 року по справі № 227/3б-98 було затверджено мирову угоду між КСП «Агрофірма «Рубежівська»та його кредиторами та провадження у справі про банкрутство було припинене (т. 1 а.с. 36 –38).

Після припинення провадження у справі про банкрутство колективне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Рубежівська»відновило свою господарську діяльність і було реорганізовано шляхом зміни організаційно –правової форми в товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рубежівська», про що свідчить статут ТОВ «Агрофірма «Рубежівська», зареєстрований 27.09.2005 року Києво - Святошинською райдержадміністрацією Київської області за № 0001763 (т. 1 а.с. 42 –55).

Відповідно до п. 1.3.1 статуту ТОВ «Агрофірма «Рубежівська»є правонаступником усіх майнових і немайнових прав і зобов’язань КСП «Агрофірма «Рубежівська», в тому числі щодо рухомого і нерухомого майна, земельних ділянок тощо.

31.05.2002 року, під час знаходження КСП «Агрофірма «Рубежівська»в процедурі банкрутства, ліквідатором КСП «Агрофірма «Рубежівська», арбітражним керуючим Шкабрієм М.П., було укладено з МПП «Октавіан»договір купівлі –продажу контори відділку «Яблунька»(т. 1 а.с. 39 –40).

З матеріалів справи вбачається, що Бучанська селищна рада 27.02.2003 року прийняла рішення № 354-12-ХХІV, яким надала дозвіл МПП «Октавіан»на виготовлення технічної документації по оформленню договору оренди земельної ділянки площею 2880 кв.м. для обслуговування побутового приміщення літ «А», придбаного у КСП «Агрофірма «Рубежівська» та вирішила оформити з МПП «Октавіан»договір резервування (т. 1 а.с. 65).

Також, п. 1 вказаного рішення Бучанська селищна рада вигородила решту земельної ділянки КСП «Агрофірма «Рубежівська»площею 44519 кв.м. до земель запасу селища.

В своїх позовних вимогах позивач стверджує, що Бучанська селищна рада безпідставно надала дозвіл МПП «Октавіан»на виготовлення технічної документації по оформленню договору оренди земельної ділянки площею 2880 кв.м. для обслуговування побутового приміщення літ «А», а селищі Буча по вул. Заводській, 2-Б.

Колегія суддів, Київського міжобласного апеляційного господарського суду не може погодитись з таким твердженням, оскільки відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що Бучанська селищна рада мала право надавати дозвіл на виготовлення технічної документації до договору оренди і передавати в оренду земельні ділянки, що перебували в її комунальній власності.

З матеріалів справи також вбачається, що Бучанська селищна рада 23.12.2003 року прийняла рішення «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки ПП «Деліція +»для будівництва та обслуговування кондитерського цеху за адресою: смт Буча, по вул. Заводській, 2-в" (т. 1 а.с. 66).

Відповідно до п. 2 даного рішення Бучанська сільська рада надала на умовах оренди терміном на 49 років ПП «Деліція +»земельну ділянку площею 4, 4963 га для будівництва та обслуговування кондитерського цеху в смт Буча по вул. Заводська, 2-в за рахунок земель запасу селищної ради. На виконання п. 2 даного рішення між відповідачем та третьою особою було укладено договір оренди земельної ділянки 4, 4963 кв.м. (т. 1 а.с. 67 –72).

В подальшому ПП „Деліція +" звернулось до Бучанської селищної ради Київської області з заявою про викуп земельної ділянки площею 4,4963 га в м. Буча, по вул. Заводській, 2-в.

Рішенням Бучанської селищної ради № 911-29-ХХІV від 24.06.2004 року ПП «Деліція +»було надано дозвіл на викуп земельної ділянки площею 4,4963 га за адресою Київська обл., м. Буча, вул. Заводська, 2-В, а рішенням Бучанської селищної ради № 1197-42-ІV від 25.02.2005 року було затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 44963 кв.м., розташованої в м. Буча по вул. Заводській, 2-в та вирішено продати ПП «Деліція +»дану земельну ділянку (т. 1 а.с. 76 –77).

Дані обставини дали підстави вважати суду першої інстанції, що державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий відповідачу у справі за умови дотримання норм законодавства та відсутності доказів позивача на обґрунтування його недійсності.

Колегія суддів, Київського міжобласного апеляційного господарського суду погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, викладеними в оскарженому рішенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

При цьому, заявляючи позов про визнання акта недійсним, позивач, крім факту незаконності акта, повинен довести, що останній порушує його права чи охоронювані законом інтереси.

Частиною ч. 1 ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, форма яких затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 126 ЗК України).

Позивач у справі мав довести, що він на законних підставах набув у власність земельну ділянку площею 4,4963 га, розташовану в смт. Буча Київської області по вул. Заводська, 2-в.

Між тим, вважаючи себе єдиним власником спірної земельної ділянки, позивач у справі № 8/006-08/13 надав господарському суду державний акт про право колективної власності на землю серії КВ від 24.04.2000 року, виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Агрофірма «Рубежівська»площею 232 га відповідно до якого земля підлягала передачі членам колективного сільськогосподарського підприємства згідно списку, доданого до державного акта.

При цьому позивач у справі не надав суду технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку, як того вимагає Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року № 43 з відповідними змінами та доповненнями.

Як вірно встановив господарський суд Київської області позивач у справі не врахував, що відповідно до ч. 3 ст. 125 Земельного Кодексу України, приступити до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації, забороняється.

Колегія суддів, Київського міжобласного апеляційного господарського суду погоджується з висновком господарського суду Київської області про те, що позивач у справі не надав суду доказів, які б давали підстави вважати, що він став правонаступником саме спірної земельної ділянки.

Статут ТОВ «Агрофірма «Рубежівська», положеннями якого передбачено правонаступництво земельних ділянок, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не може бути належним доказом того, що ТОВ «Агрофірма «Рубежівська»є власником спірної земельної ділянки за відсутності доказів на підтвердження права власності на земельну ділянку площею 4,4963 га по вул. Заводська 2-в в смт. (нині місто) Буча Київської області, доказів встановлення меж даної земельної ділянки в натурі, реєстрації права на неї в установленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, передача земельних ділянок у приватну власність членам КСП «Агрофірма «Рубежівська»була проведена до реорганізації КСП «Агрофірма «Рубежівська»в ТОВ Агрофірма «Рубежівська».

Так, рішенням 37 сесії четвертого скликання Бучанської селищної ради Київської області від 7 грудня 2004 року за № 1120/37-ІV «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки власників земельних часток (паїв) на території Бучанської селищної ради Київської області»(Додатком №1 до рішення) підтверджується, що за результатами розгляду заяв громадян, власників земельних часток (паїв), протоколу зборів членів КСП «Агрофірма «Рубежівська», іншої документації стосовно виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток паїв, норм земельного Кодексу України, 114-ти громадянам був наданий дозвіл на проведення робіт із землеустрою та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки.

За таких обставин господарський суд Київської області правомірно відхилив посилання позивача на державний акт про право колективної власності на землю серії КВ від 24.04.2000 року, виданий КСП «Агрофірма «Рубежівська», як на обґрунтування права власності позивача на спірну земельну ділянку.

Відповідно до змісту ст. 33, 34 ГПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач, окрім факту незаконності акта, мав довести, що останній порушує його право як власника земельної ділянки площею 4,4963 га, розташованої в смт. (нині місто) Буча, Київської області по вул. Заводська, 2-в.

З огляду на те, що незаконність Державного акту серії ЯБ № 011993 від 12.04.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 4,4963 га за адресою смт. Буча, вул. Заводська, 2-в, виданого відповідачу у справі в ході судового розгляду не встановлена, як і не доведено порушення ним права позивача на спірну земельну ділянку, судова колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд Київської області правомірно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія судів Київського міжобласного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином досліджено обставини справи та надано відповідну правову оцінку, рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008 року по справі № 8/006-08/13 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак відсутні передбачені законом підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 43, 99, 101 –103, 105 Господарсько процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Рубежівська»на рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008 року у справі № 8/006-08/13 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 03.06.2008 року у справі № 8/006-08/13 залишити без змін.

3.          Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду по даній справі набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до ст. 105 ГПК України.

4.          Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України відповідно до ст. 105 ГПК України.

5.          Матеріали справи № 8/006-08/13 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                      Федорчук Р. В

Судді:

Лобань О.І.

Ткаченко Б.О.

Дата відправки