ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р.

№
02-7/218-10/262/07

Колегія  суддів
Вищого господарського суду України
у складі:

головуючого  судді                                               Кузьменка М.В.,

суддів
Васищака
І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши
касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на
постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 14.11.2007р. та
рішення господарського суду Запорізької області від 18.07.2007р.

у  справі
№02-7/218-10/262/07

господарського суду
Запорізької області

за позовом               суб'єкта підприємницької
діяльності

ОСОБА_1

до відповідачів
Мелітопольського навчально-виховного комплексу №16

"Дитячий
садок-школа-вуз",

Товариства з
обмеженою відповідальністю

"Комбінат
шкільного харчування"

про                            визнання недійсним
договору оренди

за участю представників:

СПД
ОСОБА_1. -  не з'явилися;

Мелітопольського
навчально-виховного комплексу №16"Дитячий садок-школа-вуз" -не з'явилися;

ТОВ "Комбінат
шкільного харчування" -
не з'явилися

в с т а н о в и л а :

суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулася до господарського суду
Запорізької області з позовом та просила суд визнати недійсним договір оренди
№1 від 11.01.2006р., який укладено між Мелітопольським навчально-виховним
комплексом №16 "Дитячий садок-школа-вуз" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Комбінат шкільного харчування".

Вимоги
позивачки обґрунтовані тим, що спірний договір суперечить ст.285 ГК України,
ст.777 ЦК України, ст.17 Закону України "Про оренду державного та
комунального майна". При цьому, позивачка стверджує, що користувалась
приміщенням, яке відповідно до умов спірного договору передано у користування
ТОВ "Комбінат шкільного харчування", на підставі договору оренди №7
від 23.10.2004р.  та належним чином
виконувала взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим має переважне право на
продовження   договору оренди на новий
термін (т.1 а.с.10-11).

Крім
того, позивачка вважає, що спірний договір укладений всупереч ст.5 Закону
України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки
перший відповідач не мав права передавати в оренду майно, яке є комунальною
власністю (т.1 а.с.56-57).

Також,
позивачка просить зобов'язати Мелітопольський навчально-виховний комплекс №16
"Дитячий садок-школа-вуз" продовжити дію договору оренди №7 від
23.10.2004р., який укладено між  нею та
першим відповідачем (т.1 а.с.10-11).

До
прийняття рішення по суті заявлених вимог, СПД ОСОБА_1. звернулася до суду з
заявою, відповідно до якої відмовилась від вимог щодо  зобов'язання першого відповідача  продовжити дію договору оренди (т.1
а.с.56-57).

Перший
відповідач у справі -Мелітопольський навчально-виховний комплекс №16
"Дитячий садок-шкода-вуз" у відзиві на позов заявлені вимоги
відхиляє, з тих підстав, що:

-
позивачка в період дії та після припинення дії договору оренди, який був з нею
укладений, не зверталась з вимогою про продовження дії договору в установленому
порядку;

-
позивачка не належним чином виконувала умови договору оренди, у зв'язку з чим
не має переважного права на продовження строку його дії;

-СПД
ОСОБА_1  в установленому ст.9 Закону
України "Про оренду державного та комунального майна" порядку не
звертався з пропозицією про укладення договору оренди (т.1 а.с.59-63,123-124 ).

Другий
відповідач у справі -  Товариство з
обмеженою відповідальністю "Комбінат шкільного харчування" відзиву на
позов до розгляду даної справи суду першої інстанції не надало.

Рішенням
господарського суду Запорізької області від 18.07.2007р. у позові відмовлено
(т.1 а.с.128-129).

Відмовляючи
у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що
доводи позивача про недійсність спірного договору безпідставні, оскільки:

-
директор Мелітопольського навчально-виховного комплексу №165 "Дитячий
садок-школа-вуз"  наділений правом
розпоряджатись шкільним майном, у зв'язку з чим має право самостійно укладати
договори оренди приміщень  площею до 200м2;

-
позивач не надав доказів звернення з вимогою про укладення договору оренди у
письмовій формі;

-
спірний договір оренди укладений з відповідачами лише 11.01.2006р., отже, права
позивачки не порушені.

Постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 14.11.2007р. рішення
господарського суду Запорізької області від 18.07.2007р. залишено без змін (т.2
а.с.47-49).

Не
погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами,  СПД ОСОБА_1.
звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та
просить їх скасувати, а заявлені позовні вимоги задовольнити.

Вимоги
касаційної скарги мотивовані порушенням судами норм матеріального та
процесуального права при винесенні оскаржуваних
судових актів (т.2 а.с. 62-65).

Відповідач
у справі - ТОВ "Комбінат шкільного харчування" у відзиві на касаційну
скаргу, вважаючи її доводи безпідставними, просить прийняті у справі судові
акти залишити в силі.

Колегія
суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції,
проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів,
знаходить касаційну скаргу такою, що  не
підлягає    задоволенню з таких підстав.

Судами
першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини.

11.01.2006р.
між Мелітопольським навчально-виховним комплексом №16 "Дитячий
садок-школа-вуз" та ТОВ "Комбінат шкільного харчування" укладено
договір №1, за умовами якого ТОВ "Комбінат шкільного харчування" в
тимчасове строкове платне користування передано нежиле вбудоване приміщення
загальною площею 199,5м2, устаткування, інвентар та інше майно, що є
комунальною власністю і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Сторонами
визначено, що зазначений договір укладено строком на термін дії тимчасового
кошторису бюджету на 1 квартал 2006р та може бути продовжено до 11.01.2009р.,
за умови, якщо орендар стає переможцем торгів на закупівлю послуг з організації
харчування учнів у школі у наступних періодах.

Дійсність
вищевказаного договору оренди від 11.01.2006р. є предметом спор у даній справі.

Оспорюючи
дійсність зазначеного договору, позивачка посилається на невідповідність
зазначеного договору чинному законодавству та порушення її  переважного права на продовження договору
оренди на новий термін.

Так,
відповідно до ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та
комунального майна", після закінчення терміну договору оренди орендар,
який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших
рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Аналогічне
положення щодо переважного права на продовження строку оренди містить ст.285 ГК
України, в силу якої орендар має переважне право перед іншими суб'єктами господарювання
на продовження строку дії договору оренди. При цьому,  ст. 777 ЦК України визначено, що наймач, який
належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору
має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий
строк.

Судами
встановлено, що позивачка орендувала передані за спірним договором нежиле
приміщення та майно на підставі договору оренди від 23.10.2004р., який укладено
між нею та Мелітопольським навчально-виховним комплексом №16 "Дитячий садок-школа-вуз".

Строк
оренди сторонами договору був визначений у п. 10.1 договору та становив один
рік -з 23.10.2004р. по 14.10.2005р.

В
силу п.2 ст.17 Закону "Про оренду державного та комунального майна",
у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору,
він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Строк
дії даного договору не продовжувався, оскільки перший відповідач
-Мелітопольський навчально-виховний комплекс №16 "Дитячий
садок-школа-вуз" заперечував щодо цього, враховуючи неналежну організацію
позивачем харчування у їдальні.

Оскільки
після завершення строку оренди позивачка не звільнила орендовані приміщення,
рішенням господарського суду Запорізької області від 09.02.2006р., яке залишено
без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від
28.04.2006р., у справі №22/10 задоволено позов Мелітопольської міської ради та
постановлено виселити суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 з
вищевказаного орендованого приміщення.

Постановою
Вищого господарського суду України від 08.08.2006р. прийняті у справі
№22/10  рішення господарського суду
Запорізької області від 09.02.2006р. та постанова Запорізького апеляційного
господарського суду від 28.04.2006р. залишені без змін.

Таким
чином, судами встановлено, що договір оренди від №7 від 23.10.2004р. припинив
свою дії, у зв'язку з закінченням його строку відповідно до п. 2 ст.26 Закону.

Порядок
укладення договорів оренди комунального майна визначається ст.9 Закону України
“Про оренду державного та комунального майна” .

Судами
встановлено, що позивач не звертався в установленому порядку з заявою про
укладення нового договору та спонукання першого відповідача до продовження
строку його дії.

Також
необґрунтовані твердження позивача про невідповідність спірного договору ч.7
ст.9 Закону, яка визначає, що за наявності заяв про оренду цілісного майнового
комплексу підприємства, його структурного підрозділу (за умови відсутності
заяви господарського товариства, створеного членами трудового колективу
підприємства, його структурного підрозділу) або заяв про оренду нерухомого
майна (за умови відсутності заяви бюджетної установи, організації) від двох
або більше фізичних чи юридичних осіб орендар визначається орендодавцем на
конкурсних засадах.

Судами
не встановлено наявності двох або більше заяв на укладення договору оренди
зазначеного майна.

Посилання
позивача на те, що перший відповідач -Мелітопольський навчально-виховний
комплекс №16 "Дитячий садок-школа-вуз" не мав права на укладення
спірного договору не заслуговують на увагу.

Так,
відповідно до ст. 5 Закону, орендодавцями, зокрема, є підприємства - щодо
окремого індивідуально визначеного майна та нерухомого майна, загальна площа
яких не перевищує 200 кв. м на одне підприємство.

Майно,
яке є об'єктом оренди відповідно до умов спірного договору, як встановлено
судами, передано першому відповідачу до статутного фонду засновником
-Мелітопольською міською радою Запорізької області, яка представляє відповідну
територіальну громаду, та в силу п.5.2. статут належить йому на праві
оперативного управління.

В
силу ст.137 ГК України,  правом
оперативного управління є  речове право
суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном,
закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення
некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених ГК та іншими
законами, а також власником майна.

За
таких обставин, суди дійшли правильного висновку про необґрунтованість
заявлених вимог щодо визнання спірного договору недійсним.

Враховуючи
зазначене, підстав для зміни чи скасування прийнятих у справі судових актів не
має.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-
11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 14.11.2007р. у справі
№02-7/218-10/262/07 господарського суду Запорізької області залишити без змін,
а касаційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1--без
задоволення.

Головуючий  суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищака І.М.

Палій В.М.