ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 р.

Справа № 14/113

за позовом ТзОВ "Електросвіт"

вул. Незалежності, 46, м.Івано-Франківськ, 76007

до відповідача ТзОВ "Надвірнянський завод молочних продуктів"

вул. Визволення,1, м.Надвірна, Надвірнянський район, 78400

Представники:

Від позивача: Ковальчук Н.М., представник, (довіреність № 471 від 22.09.08р.)

Від відповідача: не з"явились

Представнику позивача роз"яснено права та обов"язки на підставі ст.ст.20,22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про стягнення заборгованості в сумі 5 635,96грн.

Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, свої обгрунтування виклав у позовній заяві.

Відповідач двічі в засідання суду не з"явився, відзиву на позовну заяву не подав.

За наведених обставин та в силу ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами без участі відповідача, якого належно повідомлено про час, дату та місце проведення засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №9771740 від 15.09.08 та №9847283 від 26.09.08).

Заслухавши представника позивача та розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, перебуваючи у договірних відносинах із відповідачем, поставив продукцію на суму 3 699,88грн., що підтверджується видатковою накладною №ЕС - від 30.08.05, що знаходиться в матеріалах справи.

Позивач в засідвнні суду зазначив, що умовою поставки, визначеною у вищезазначеній видатковій накладні, є попередня оплата продукції. Проте, відповідач не оплатив вартість поставленої продукції.

Станом на сьогоднішній день за відповідачем рахується борг в сумі 3 699,88грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відповідно до ст.625 ЦК України нарахував відповідачу інфляційні збитки та 3% річних відпростроченої суми. Отже, загальна сума заборгованості відповідача - 5 635,96грн.

01.11.08 позивач направив відповідачу претензію (вих.№174) з вимогою сплатити заборгованість.

Відповідач відповіді на претензію не надав, боргу не сплатив.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову і виходить з наступних підстав.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 526 частиною 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Таким чином на підставі норм чиннного цивільного та господарського кодексу позивачем вжито всіх заходів досудового врегулювання спору, які не дали результатів, а тому останній звернувся до суду за захистом порушеного права.

Внаслідок того, що відповідач не розрахувався за поставлений товар на час пред"явлення позову , за ним рахується заборгованість в сумі 3 699,88грн.

Згідно 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового забов"язання , на вимогу кредитора забов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів.

Позивач провів розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції, що становить 5 313,61грн., і 3% річних від простроченої суми, що складає 322,35грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунками, що є додатками до позовної заяви.

Викладені вище обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, видатковою накладною №ЕС - від 30.08.05, претензією (вих. №174) від 01.11.07, розрахунками суми заборгованості, і є обгрунтованими, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України слід поклвсти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надвірнянський завод молочних продуктів", Івано-Франківська обл., м.Надвірна, вул.Визволення,1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросвіт", м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності,46 (, р/р 260073005 в Райффайзен Банк Аваль, МФО 336462, іед. податк. номер 50, св. платника ПДВ №12871288) 5 635,96грн. заборгованості, 102,00грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Булка Володимир Ігорович

Рішення підписане 10.10.08.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Помічник судді Гандера М.В.