ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2008 р.

№ 20-3/215

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 01.09.2006 р.

у справі

господарського суду м. Севастополя

за позовом

ТОВ "Добриня і К"

до

ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя

про

визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: не з’явились,

відповідача: Булат К.М. (дов. від 09.06.08 № 316/10-004),

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 24.07.06 господарського суду м. Севастополя позов задоволено. Визнано недійсним податкове повідомлення –рішення № /2 від 14.06.06 ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя. З відповідача на користь ТОВ "Добриня і К" стягнуто 85 грн. державного мита та 118 грн. –на ІТЗ судового процесу.

Постановою від 01.09.06 Севастопольського апеляційного господарського суду вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, предметом спору у даній справі є визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м. Севастополя.

Справа за позовом суб’єкта підприємницької діяльності до органів ДПІ про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що цей Кодекс визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАСУ до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам, відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАСУ.

Проте, судами попередніх інстанцій в порушення зазначених вимог процесуального закону розглянуто справу адміністративної юрисдикції за правилами Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на розгляд до господарського суду м. Севастополя зі стадії прийняття позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення від 24.07.06 господарського суду м. Севастополя та постанову від 01.09.2006 Севастопольського апеляційного господарського суду у справі № 20-3/215 скасувати.

Справу направити на розгляд до господарського суду м. Севастополя зі стадії прийняття позовної заяви.

Головуючий Божок В.С.

Судді Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.