ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 41/115

19.09.08

За позовом Закритого акціонерного товариства «УкрРосТранснефтепродукт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Коммерс»

про            стягнення 18 050,55 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники:

від позивача: Антонюк О.В. –довіреність б/н від 09.01.08;

від відповідача: Кизенко Д.О.- довіреність № 2526/09 від 02.09.08;

Обставини справи :

Закрите акціонерне товариство «УкрРосТранснефтепродукт»звернулось в Господарський суд м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Коммерс»про стягнення 18 050,55 грн. шкоди.

19.09.2008 представники позивача в судовому засіданні надав заяву про уточнення позовних вимог в якій просив стягнути 18 050,55 грн. як збитки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення умов Договору комісії № 17 від 16.08.2005 було здійснено неналежно оформлення залізничнодорожніх документів в результаті чого позивачем було понесено збитки в розмірі 18 050,55 грн.

З цих підстав позивач просить задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 18 050,55 грн. збитків, а також понесені ним по справі судові витрати –180,51 грн. –державного мита, 118, 00 грн. –витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою від 23.06.2008 було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 07.08.2008.

07.08.2008 в судовому засіданні оголошено перерву на 19.08.08.

07.08.2008 представник відповідача в судовому засіданні подав довідку про включення відповідача до Єдиного державного реєстру підприємства та організацій України та копію Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи з яких вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукрове виробниче об”єднання»змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Коммерс», у зв’язку з чим судом здійснено заміну назви відповідача на належну, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Коммерс».

19.08.2008 позивач та відповідач повноважних представників в судове засідання не направили, представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 08.09.2008р.

08.09.2008 представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність доказів заподіяння шкоди позивачу. Розгляд було відкладено на 19.09.2008.

19.09.2008 представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про залучення до участі у справі іншого ДП «Центркомплектпостач».

В задоволені вказаного клопотання судом відмовлено, оскільки відповідач не надано доказів в обґрунтування обставин викладених в клопотанні підтримав заявлені позовні вимоги повністю.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протоколи, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 19.09.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2005 між позивачем та відповідачем було укладено Договір комісії № 17/ДК (далі –Договір), згідно умов позивач як комісіонер зобов'язався відвантажити нафтопродукти після надання відповідачем (комітентом) рознарядки на відвантаження із вказівкою об'ємів, доріг і станцій призначення, а також реквізитів отримувачів і їх гарантованого підтвердження на прийом вказаної в рознарядці кількості вантажу, крім того, виступити вантажовідправником вантажів відповідача, здійснити оформлення залізничнодорожніх вантажовідправник документів. Також, даним Договором на відповідача покладено відповідальність за правильність, достовірність і своєчасність надання позивачу заявок на відвантаження нафтопродуктів.

28.12.2006 на виконання умов Договору відповідач подав позивачу рознарядку № 33/12/6 про необхідність здійснити навантаження дизельного пального в кількості 60 тонн для отримувача ВТФ «ЛЕО» за адресою, 09113, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 10.

05.01.2007 працівниками залізничної станції Біла Церква ДТГО «Південно - Західна залізниця»було складено акт загальної форми № 1 про невідповідність цифрового коду (3516) одержувача вантажу - ВТФ «ЛЕО»коду (4193) зазначеного вантажовідправником, тобто відповідачем у залізничній накладній № 32744021 від 02.01.2007р. - на підставі якої вантажовідправником було здано до перевезення ДТГО «Південно - західна залізниця»(за договором № ІІЗ/ДІ1-3-05134/ДНЮ-4 від 01.06.2005р.) дизельне паливо, на виконання зобов'язань перед відповідачем (по договору комісії № 17/ДК від 16.08.2005р.) по доставці останнього отримувачу ВТФ «ЛЕО»у кількості 60 тонн, за адресою: м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 10.

Відповідно до статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця мас право (але не зобов'язана) перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів (далі Правила), які затверджено Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантажовідправником заповнюються (в обов'язковому порядку) визначені цим пунктом графи комплекту перевізних документів, зокрема щодо "Одержувача вантажу", де зазначаються точне й повне найменування установи, підприємства, організації, особи - відправника вантажу та його цифровий код.

Відповідно до 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або па станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту, а факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом – загальної форми.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 № 273/96-ВР обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами, а порядок і терміни складання актів визначаються Статутом залізниць України відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до статті 122 Статуту - за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адрес) одержувача саме —з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту і при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 118 Статуту - за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Рішенням господарського суду м. Києва від 11.07.2007р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду по справі № 47/139 від 24.09.2007р. задоволено позовні вимоги Київського транспортного прокурора та ДТГО «Південно - Західна залізниця»до ЗАТ «УкрРосТранснефтепродукт»про стягнення на користь ДТГО «Південно - Західна залізниця»штрафу у розмірі 17755, 00 грн., а також в доход державного бюджету України стягнуто суму державного мита в розмірі 177, 55 грн. та 118, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Виходячи з того, що в результаті невірного зазначення відповідачем цифрового коду одержувача вантажу - ВТФ «ЛЕО»у залізничній накладній № 32744021 від 02.01.2007р. позивачу було завдано збитки в розмірі 18 050,55 грн., вказана сума збитків підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у порядку регресу.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (штрафні санкції) понесені стороною яка зазнала збитків. Стаття 228 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Зважаючи на встановлені вище факти та положення вищезазначених правових норм, Господарський суд м. Києва приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені в межах існуючої заборгованості, а тому є обґрунтовані, документально і нормативно доведені та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Згідно вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Коммерс» (01033, м. Київ, вул. Кіквідзе, 11-А, ) на користь Закритого акціонерного товариства «УкрРосТранснефтепродукт» (04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, ) 18 050 (вісімнадцять тисяч п’ятдесят) грн. 55 коп. - збитків, 180 (сто вісімдесят) грн. 51 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                  О.М. Спичак