ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2008 р.

№ 32/314

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Глос О.І.,

суддів :

Бакуліної С.В.,

Рогач Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги

Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області

на постанову

від 04.07.2007 року Дніпропетровського

апеляційного господарського суду

у справі

№ 32/314

господарського суду

Дніпропетровської області

за позовом

Закритого акціонерного товариства “Лисичанський склозавод “Пролетарій”

до

1.          Державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська;

2.          Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області

про

стягнення 40 093,40 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

Лизенко А.В. (довіреність №2349 від 15.07.2008р.)

від відповідача-1:

від відповідача-2:

не з’явились

не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Васильєв О.Ю.) від 07.09.2006 року у справі № 32/314 стягнуто з відповідача - Державної виконавчої служби Красногвардійського району на користь позивача –ЗАТ “Лисичанський склозавод “Пролетарій” 40 093,40 грн. збитків.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Сизько І.А., судді –Чимбар Л.О., Тищик І.В.) від 04.07.2007 року у справі № 32/314 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2006 року змінено; доповнено резолютивну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області абзацом 2, виклавши абзаци 1 та 2 резолютивної частини рішення суду в наступній редакції: ”Стягнути з Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області на користь ЗАТ “Лисичанський склозавод “Пролетарій” 27 104,14 грн. заподіяних збитків; в решті позову до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області та в позовних вимогах до Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області відмовити.”; абзац 2 резолютивної частини рішення суду ухвалено вважати відповідно абзацом 3 та залишено без змін.

В касаційній скарзі Красногвардійський ВДВС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області просить скасувати ухвалені по справі судові акти та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.3 Закону України “Про державну виконавчу службу”, ст.ст.104 - 107, 109 ЦК України, ст.33 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”.

У відзиві на касаційну скаргу позивач повністю заперечує викладені в ній доводи.

Заслухавши заперечення по касаційній скарзі представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача-1 суми грошових коштів –40 093,40 грн., що з його вини не були отримані ЗАТ “Лисичанський завод пролетарій”.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04.08.2004 року на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2004 року у справі №23/83 було відкрите виконавче провадження №4215 щодо стягнення з Колективного підприємства “Укрвторвогнетрив” на користь ЗАТ “Лисичанський склозавод “Пролетарій” коштів в розмірі 40 612,33 грн.

04.08.2004 року виконавче провадження №4215 було приєднано до зведеного виконавчого провадження відносно КП “Укрвторвогнетрив”.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2005 року у справі №Б24/112/05 Колективне підприємство “Укрвторвогнетрив” визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановою державного виконавця від 13.06.2005 року виконавче провадження з примусового виконання наказу №23/83, виданого 21.06.2004 року Господарським судом Дніпропетровської області, закінчено. В цій постанові також зазначено, що виконавчий документ направляється ліквідатору.

28.11.2005 року ЗАТ “Лисичанський склозавод “Пролетарій” отримано від виконавчої служби лист №36304/08 від 14.11.2005 року разом із копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2005 року та оригіналом наказу Господарського суду Дніпропетровської області №23/83 від 21.06.2004 року по цій справі про стягнення з Колективного підприємства “Укрвторвогнетрив” грошових сум.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2006 року по справі №23/83(2004) визнано неправомірною бездіяльність Державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська стосовно не направлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2004 року по справі №23/83 до ліквідатора Колективного підприємства “Укрвторвогнетрив”. Суд дійшов висновку про порушення Державною виконавчою службою у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська норм ст.37 Закону України “Про виконавче провадження” в частині не направлення у встановлений строк копії постанови про закінчення виконавчого провадження та оригіналу наказу господарського суду №23/82 від 21.06.2004 року ліквідатору.

Зазначена ухвала суду набрала чинності у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

До цього часу наказ господарського суду від 21.06.2004 року по справі №23/83 не виконаний, грошові кошти на рахунок позивача не надходили. Враховуючи ліквідацію юридичної особи (боржника) - колективного підприємства “Укрвторвогнетрив” за рішенням господарського суду у справі про банкрутство №Б24/112/05, виконання рішення суду шляхом стягнення заборгованості з боржника неможливе.

Відповідно до ст.86 Закону України “Про виконавче провадження” стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, яка зобов’язана провадити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи.

Неправомірність бездіяльності Державної виконавчої служби Красногвардійського району м. Дніпропетровська визнана ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2006 року у справі №23/83.

Колегія суддів вважає правомірним висновок судів, що через порушення норм і приписів Закону України “Про виконавче провадження” виконавчою службою ЗАТ “Лисичанський склозавод “Пролетарій” не отримало задоволення своїх безспірних вимог за рахунок ліквідаційної маси боржника.

Посилання відповідача-1 на дату ліквідації ВДВС Красногвардійського РУЮ м. Дніпропетровська 18.04.2005 року, не прийнято до уваги апеляційною інстанцію через встановлення того факту, що порушення норм та приписів Закону України “Про виконавче провадження” державним виконавцем відбулося вже після цієї дати, що підтверджується датою винесення постанови державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження 13.06.2005 року.

Крім того, суди правомірно виходили із того, що реформування системи органів державної виконавчої служби, та у зв’язку з цим ліквідація одного державного органу і створення замість нього іншого з покладенням на останнього відповідних функцій, не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження про відшкодування збитків, завданих неправомірними діями відділу державної виконавчої служби, якого ліквідовано.

Апеляційним судом було встановлено, що в ході примусового виконання наказу господарського суду №23/83 від 21.06.2004 року на рахунок ЗАТ “Лисичанський склозавод “Пролетарій” 16.12.2004 року платіжним дорученням № 815 було перераховано 13 508,19 грн., що надійшли на депозитний рахунок ВДВС від реалізації адміністративно-побутового приміщення належного КП “Укрвогнетрив”. Листом від 24.02.2005 року №36/р ЗАТ “Лисичанський склозавод “Пролетарій” підтверджує, що 16.12.2004 року в рахунок погашення боргу поступило 13 508,19 грн., борг складає 27 104,14 грн.

Таким чином, на момент закінчення виконавчого провадження, залишок нестягнутої суми за вищезазначеним виконавчим документом склав 27 104,14 грн. Враховуючи те, що залишок неотриманої суми за наказом №23/83 від 21.06.2004 року складає 27 104,14 грн., є апеляційний суд правильно виходив із необґрунтованості стягнення з виконавчої служби коштів у розмірі 40 093,40 грн.

В позовних вимогах до відповідача-2 Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області відмовлено правильно і в цій частині ухвалена постанова фактично не оскаржується через відсутність щодо цього будь-яких доказів.

Беручи до уваги все наведене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст. 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.07.2007 року у справі № 32/314 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.07.2007 року у справі № 32/314 –без змін.

Головуючий-суддя

О.Глос

С у д д і

С.Бакуліна

Л.Рогач