ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2008 р.

№ 53/237-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.

суддів :

Бакуліної С.В.,

Глос О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційних скарг

- Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області;

- Харківської міської ради

на ухвалу

Господарського суду Харківської області

від 05.09.2008 року

у справі

№ 53/237-08

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Енігма терра”

до

третя особа

Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області

Харківська міська рада

про

зобов’язання вчинити певні дії

в судовому засіданні взяли участь представники :

від позивача:

не з’явились

від відповідача:

третя особа:

не з’явились

не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Харківської області (суддя Прохоров С.А.) від 05.09.2008 року задоволено клопотання про забезпечення позову; заборонено Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області та Харківській міській раді чинити будь-які дії щодо будівництва ТОВ “Енігма терра” та іншими підрядними (будівельними) організаціями офісної будівлі по вул. Новгородська, ріг вул. Синельникова у м. Харкові.

В касаційних скаргах Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області та Харківська міська рада просять скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.09.2008 року по справі № 53/237-08, посилаючись на порушення норм процесуального права, а саме: ст.66 ГПК України.

Відзиву на касаційні скарги позивач не надіслав.

Сторони не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням XXXVII сесії Харківської міської ради IV скликання від 06.07.2005 року № 121/05 “Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об’єктів” Товариству з обмеженою відповідальністю “Енігма терра” було надано земельну ділянку загальною площею 0,0910га по вул. Новгородська, ріг вул. Синельникова у м. Харкові для будівництва офісної будівлі та подальшої експлуатації об’єкту.

Право користування вказаною земельною ділянкою було підтверджено укладеним з Харківською міською радою згідно вимог законодавства договором оренди землі, зареєстрованими у Харківській регіональній філії державного підприємства “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах”.

На підставі виникнення у позивача права користування земельною ділянкою, як цього вимагають ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, останнім в установленому порядку було отримано всі дозвільні документи на будівництво об’єкту містобудування, а саме: рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для містобудівних потреб, яке є одночасно і дозволом на будівництво; спеціальний дозвіл уповноваженого органу на здійснення будівельних робіт. Крім того, позивачем оформлено право землекористування, як цього вимагають норми містобудівного та земельного законодавства України. Також позивачем було отримано відповідний дозвіл інспекції ДАБК №07/179 від 10 серпня 2007 року на виконання будівельних робіт з будівництва офісної будівлі до 31.12.2008 року

Позивач звернувся до суду з вимогою встановити той факт, що на сей час ТОВ “Енігма терра” одержала усі необхідні документи для ведення будівельних робіт по вул. Новгородська, ріг вул. Синельникова. Позов обґрунтовано тим що на момент звернення до суду з позовом відповідачем - Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, здійснюються перешкоди щодо робочого процесу з будівництва вищезгаданої будівлі, а саме постійними безпідставними перевірками та забороною проведення будівельних робіт, чим суттєво затримують проведення будівельних робіт, поставку матеріалів та обладнання, тощо, позивач фактично позбавлений права на використання вищезгаданої земельної ділянки за її функціональним призначенням (будівництво офісної будівлі).

Одночасно в позовній заяві позивач просив забезпечити позов способом заборони відповідачам чинити будь-які дії щодо будівництва офісної будівлі по вул. Новгородська, ріг вул. Синельникова.

Судом клопотання задоволено та забезпечено позов способом про який просив позивач.

Колегія суддів відзначає, що відповідно до ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору.

Згідно Роз’яснення Вищого арбітражного суду “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” від 23.08.1994 року № 02-5/611 забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Забезпечуючи позов, суд виходив із того що вбачається очевидна небезпека заподіянню шкоди правам та інтересам позивача, захист цих прав позивача може стати неможливим без прийняття вище зазначених заходів забезпечення, та для відновлення прав позивача необхідні будуть значні зусилля та витрати.

Колегія суддів вважає висновки суду такими, що не ґрунтуються на приписах діючого процесуального законодавства з огляду на таке.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомоги яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної особи.

Майнові права –суб’єктивні права учасників правовідносин, пов’язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також із матеріальними (майновими) вимогами, що виникають між учасниками цивільного обігу з приводу розподілу цього майна та обміну (товарами, послугами, виконаними роботами, грошима, цінними паперами тощо).

Оскільки позивачем по справі не заявлено ані майнових вимог, ані немайнових вимог до відповідачів, а ініційовано провадження по встановленню юридичного факту, застосовані судом заходи забезпечення позову не пов’язані з предметом спору, який фактично відсутній, отже, виходять за межі заявлених вимог.

Крім того, суд не обґрунтував в своїй ухвалі в чому утрудниться або стане неможливим, в разі задоволення вимог позивача, виконання рішення, яким буде встановлений юридичний факт, і гарантією забезпечення яких законних вимог позивача є заборона відповідачам вчиняти певні дії за відсутності предмету спору.

З огляду на викладене, ухвала Господарського суду Харківської області суду щодо забезпечення позову підлягає скасуванню як незаконна, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, ст.1119, ст.ст.11110, 11111, 11112, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області та Харківської міської ради на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.09.2008 року у справі № 53/237-08 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області про вжиття заходів забезпечення позову від 05.09.2008 року у справі № 53/237-08 скасувати.

Справу справі № 53/237-08 повернути Господарському суду Харківської області.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

О.Глос