ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2008

Справа №2-4/8808-2008

За позовом – ТОВ «Золотий Вік», (95000, м. Сімферополь, вул.. Елеваторна, 3-а)

до відповідачів – 1). Мирнівської сільської Ради, (97503, Сімферопольський район, п. Мирний, вул.. Белова, 1);

2). Виконавчого комітету Мирнівської сільської Ради, (97503, Сімферопольський район, п. Мирний, вул.. Белова, 1);

3). Сімферопольського районного бюро технічної інвентаризації, (95018, м. Сімферополь, вул.. Ракетна, 34)

Про визнання права власності.

Суддя ГС АР Крим Бєлоглазова І.К.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Степаненко О.Б., представник, дов. від 01.09.2008р.

Від відповідачів – не з’явилися.

Обставини справи:

Позивач ТОВ «Золотий Вік», м. Сімферополь, звернувся до господарського суду АР Крим з позовною заявою, де просить суд визнати за позивачем право власності на об’єкт незакінченого будівництва – дилерський центр з продажу та обслуговуванню автомобілів марки «Mitsubishi Motors», який складається з двохповерхової будівлі (літ. «А») загальною площею – 1 729,9 кв.м.; сторожці (літ. Б») загальною площею 12,4 кв.м. та інших споруд, а саме бордюр (№1-6), приміщення (І-ІІІ) загальною площею 3 546,6 кв.м., а також просить суд зобов’язати Сімферопольське районне бюро технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності за ТОВ «Золотий Вік» вищевказане майно, шляхом внесення запису у реєстр власності на нерухоме майно.

16.10.2008 р. позивач уточнив позовні вимоги та просить суд визнати право власності на об’єкт закінченого будівництва – дилерський центр з продажу та обслуговуванню автомобілів марки «Mitsubishi Motors», який складається з двохповерхової будівлі (літ. «А») загальною площею – 1 729,9 кв.м.; сторожці (літ. Б») загальною площею 12,4 кв.м. та інших споруд, а саме бордюр (№1-6), приміщення (І-ІІІ) загальною площею 3 546,6 кв.м., а також просить суд зобов’язати Сімферопольське районне бюро технічної інвентаризації провести державну реєстрацію права власності за ТОВ «Золотий Вік» вищевказане майно, шляхом внесення запису у реєстр власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до ч. 5 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Позивач вказує, що будівництво об’єкта на території Мирнівської сільської ради, на який він просить визнати право власності, здійснено із залученням підрядних організацій в 2006-2008 роках за власних рахунок.

Представник першого відповідача – Мирнівської селищної ради, у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи був сповіщений належним чином: рекомендованою поштою. З матеріалів справи вбачається, що відповідач проти позовних вимог не заперечує.

Представник другого та третього відповідачів у судове засідання не з’явилися, відзивів на позовну заяву не представили, про причини неявки суд не повідомили, про місце та час розгляду справи були сповіщені належним чином: рекомендованою поштою.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд -

встановив:

07 грудня 2006 року між ТОВ «Золотий Вік» та гр. Меть О.О. був укладений договір про співпрацю. Відповідно до умов даного договору сторони зобов'язалися спільними зусиллями експлуатувати земельну ділянку загальною площею 1040 га., власником якої на підставі Державного акту на право власності на землю КМ №030360 від 24.02.2003 року була Меть О.О. Згодом, відповідно до рішення Київського районного суду міста Сімферополя право власності на вищезгадану земельну ділянку перейшло до гр. Алексєєва С.В., що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЄ № 069991 від 12.02.2008 року. У зв'язку з переходом права власності на земельну ділянку до гр. Алексєєва С.В. 20.02.2008 року між ним та ТОВ «Золотий Вік» була підписана додаткова угода до договору про співпрацю від 07.12.2006 року про заміну сторони в договорі. На виконання умов договору про співпрацю ТОВ «Золотий Вік» в період 2006-2008 роки за власний рахунок побудувало об’єкт нерухомості. Здійснення будівництва позивачем із залученням підрядних організацій підтверджується долученими до матеріалів справи договорами підряду, розрахунками договірної ціни на будівництво, довідками про вартість виконаних підрядних робіт (а.с.14-15, 25-46). Згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «Золотий Вік» вартість будівельно-монтажних робіт з будівництва дилерського центру склала 9 961 580 гривень (а.с. 17).

Згідно з вимогами ст. ст. 328, 329 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом. На підставі п. 9 інформаційного листа ВАСУ від 31.01.2001р № 01-8/98 «Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані зі здійсненням права власності і його захистом» основним критерієм законності володіння майном є джерело фінансування. Судом встановлено, що позивач за власні кошти здійснив будівництво об'єкту, що підтверджується матеріалами справи.

Будівництво об’єкта здійснено із залученням підрядних організацій на земельній ділянці, що на той час не була йому відведена для цієї мети.

Відповідно до частини 1 ст. 376 Цивільного кодексу України нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно збудовано або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, об’єкт нерухомості є самочинно збудованим нерухомим майном, оскільки він збудований позивачем на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

В той же час, на підставі ч. 3 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 23.09.2008 року, яке набрало законної сили, зобов’язано Сімферопольську районну державну адміністрацію АР Крім затвердити проект землеустрою гр.. Алексєєву С.В. на умовах зміни цільового призначення земельної ділянки загальною площею 1, 0389 га для будівництва та експлуатації багатофункціонального торгівельного комплексу на території Мирнівської сільської Ради Сімферопольського району АР Крим.

Крім того, з наявного в матеріалах справи технічного висновку про відповідність будівельним нормам, який виконано експертами КРП «Кримпроектреконструкція», який розцінюється судом на підставі статті 36 Господарського процесуального кодексу України як належний письмовий доказ у справі, на підставі проведеного будівельно-технічного дослідження, встановлено, що самочинно збудований позивачем об’єкт нерухомого майна: дилерській центр з продажу та обслуговування автомобілів марки «Mitsubishi Motors», відповідає технічним вимогам державних будівельних норм (ДБН) (а.с.99-127).

Відповідно до ст.20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів. Кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Оскільки земельна ділянка, на якій розміщено самочинно збудований об’єкт нерухомого майна, надана для будівництва та експлуатації багатофункціонального торгівельного комплексу, суд приходить до висновку, що визначені частиною 3 ст.376 ЦК України умови для визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно є дотриманими, а відтак, заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі цього за ТОВ «Золотий Вік» слід визнати право власності на новозбудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності юридичних осіб на нерухоме майно, що знаходиться на території України, підлягає обов’язковій державній реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (абзац 2 ст.2 Закону).

Реєстрація права власності на об’єкти нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. N 7/5.

Відповідно до пункту 1.5 вказаного положення право власності на нерухоме майно підлягає обов’язковій реєстрації.

Обов’язок щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень вказаного Закону до створення єдиної системи органів реєстрації прав і формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру покладено саме на бюро технічної інвентаризації.

Реєстрацію права власності на нерухоме майно здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації (п. 1.3 положення), для чого до БТІ надаються правовстановлюючі документи (п. 2.1 положення).

Серед правовстановлюючих документів, перелічених в додатку 1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, передбачені й рішення судів про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна.

Серед способів захисту цивільних прав та інтересів, перелічених у статті 16 Цивільного кодексу України, передбачено, зокрема, визнання права та примусове виконання обов'язку в натурі.

За таких обставин, всебічно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи документи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Золотий Вік» щодо спонукання Сімферопольського районного бюро технічної інвентаризації до реєстрації за позивачем права власності на спірне майно, право приватної власності на яке визнане судовим рішенням, суд також вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Золотий Вік» (поштова адреса: 95000, АР Крим, м. Сімферополь. вул. Елеваторна, 3а, код ЕДРПОУ 32318941) право власності на наступні об’єкти нерухомого майна: дилерський центр з продажу та обслуговування автомобілів марки «Mitsubishi Motors», що складається з двоповерхової будівлі (літ. «А») загальною площею – 1729, 9 кв. метрів; сторожки (літ. «Б») загальною площею – 12, 4 кв. метрів та інших споруд, а саме: бордюр (№ 1-6), мощення (I-III) загальною площею – 3546,6 кв., розташовані на території Мирнівської сільської Ради Сімферопольського району АР Крим.

3. Зобов'язати Сімферопольське районне бюро технічної інвентаризації (АРК, м. Сімферополь, вул. Ракетна, 3) провести державну реєстрацію права власності за ТОВ «Золотий Вік», шляхом внесення запису в реєстр власності на нерухоме майно: ділерський центр з продажу та обслуговування автомобілів марки «Mitsubishi Motors», що складається з двоповерхової будівлі (літ. «А») загальною площею – 1729, 9 кв. метрів; сторожки (літ. «Б») загальною площею – 12, 4 кв. метрів та інших споруд, а саме: бордюр (№ 1-6), мощення (I-III) загальною площею – 3546, 6 кв. метрів;

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.