ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.08

Справа №АС12/378-08.

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Костенко Л.А.

При секретарі судового засідання Бардаковій О.М.

За участю представників сторін:

Від позивача – предст. Мамаєв О.М.

Від відповідачів: 1. дир. Коренчук В.І.

2. не прибув

Розглянувши матеріали справи № АС 12/378-08

за позовом: Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції

Сумської області

до відповідачів: 1. Малого приватного підприємства „Альянс”

2. Приватного підприємства „Бумар”

про визнання недійсною угоди та господарського зобов’язання

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд визнати недійсними відповідно до ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов’язання, вчиненого між відповідачами, яке виникло з усних договорів купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, виконане на протязі серпня 2006 р. – квітень 2007 р. на загальну суму 175 635 грн. 89 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 29 272 грн. 65 коп.

Перший відповідач подав відзив б/н від 29.10.2008 р. на позовну заяву, в якому заперечує проти вимог позивача.

Другий відповідач в судове засідання не прибув, письмового відзиву на позовну заяву не подав, про час і місце був повідомлений належним чином, але копія ухвали про відкладення розгляду справи повернута до суду з відміткою, що підприємство за зазначеною адресою не знаходиться.

Позивач обгрунтовуючи свої вимоги посилається на такі обставини.

Згідно усної угоди між МПП „Альянс” та ПП „Бумар” протягом серпня 2006 року – квітня 2007 року проводилась купівля-продаж товарно-матеріальних цінностей (водозапірна арматура) на загальну суму 175 635 грн. 89 коп., в тому числі податок на додану вартість в сумі 29 272 грн. 65 коп.

Відділом податкового контролю юридичних осіб було встановлено, що згідно відповіді ДПІ Дарницького району м. Києва від 25.12.2007 року № 62773/7/23-006 ПП „Бумар” не звітувало по податку на додану вартість з травня 2001 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.03.2002 року по справі № 2-1159/2002р. було визнано недійсним статут ПП „Бумар”, зареєстрований Харківською (нині – Дарницькою) районною державною адміністрацією м. Києва під № 05580 від 28.03.2001 року. ДПІ Дарницького району м. Києва анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ПП „Бумар” з 08.05.2001 року, тобто з дати реєстрації (акт ДПІ у Дарницькому районі м. Києва № 315 від 01.10.2003 року).

Таким чином, на думку позивача, угоди укладені МПП „Альянс” з ПП „Бумар” на протязі 2006-2007 років були укладені з підприємством, якого фактично не існувало, тобто воно має ознаки фіктивності і відповідно такі угоди суперечать інтересам держави і суспільства. Дані факти встановлені та підтверджені рішенням Деснянського районного суду у м. Києві від 18.03.2002 року. Позивач вказує, що метою вищезазначених угод була несплата податків з цінностей, отриманих по спірній угоді, тобто взаємодіючи з фіктивним підприємством, підприємство мало за мету отримати за рахунок вказаного надприбутки. Отримання таким чином прибутків руйнує бюджетну систему України, що в свою чергу суперечить інтересам держави і суспільства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав:

На обгрунтування позову Глухівська МДПІ посилалась на укладання відповідачами договору, який суперечить інтересам держави та суспільству. При цьому, позивач просив визнати такий договір та господарські зобов’язання по ньому недійсними на підставі ст. 207 ГК України.

Відповідно до ст. 207 ГК України господарське зобов’язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка відомо суперечить інтересам держави та суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності) може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Між тим, наведену норму слід застосовувати з урахуванням того, що відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України правочин, учинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, водночас є таким, що порушує публічниий порядок, а отже, - нікчемним. Як зазначено у ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України визнання судом такого правочину недійсним не вимагається. Тому позови податкових органів про визнання такого правочину (угоди, господарського зобов’язання, договору) недійсним судовому розгляду не підлягають.

Органи державної податкової служби, вказані в абзаці 1 ст. 10 Закону України від 04.12.1990 № 509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні”, можуть на підставі пункту 11 цієї статті звертатись до судів із позовами про стягнення в доход держави коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їхню нікчемність. Висновок суду стосовно нікчемності правочину має бути викладений у мотивувальній, а не в резолютивній частині судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 157, 160, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі за позовом Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області до відповідачів: Малого приватного підприємства „Альянс” та Приватного підприємства „Бумар” про визнання недійсною угоди та господарського зобов’язання, вчинені між МПП „Альянс” та ПП „Бумар”, яке виникло з усних договорів купівлі-продажу на протязі серпня 2006 р. – квітень 2007 р. на загальну суму 175 635 грн. 89 коп. – закрити.

2. Ухвала суду може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Сумської області.

СУДДЯ                                                                       Л.А. КОСТЕНКО

Ухвала в повному обсязі складена 31 жовтня 2008 року