ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 6/227-5020-12/100

14.07.08

За позовом          Військової частини 3009 Внутрішніх військ Міністерства нутрішніх справ України

До відповідача-1           Міністерства оборони України

До відповідача-2           Фонду комунального майна Севастопольської міської ради

Треті особи           на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Зюйд»

2) Регіональне відділення Фонду державного України в Автономній Республіки Крим та місті Севастополі

Про          визнання недійсним наказу та свідоцтв про право власності, визнання права власності

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

Від позивача                    Щетинін Д.В. (за дов. № 1372 від 12.06.2008)

Від відповідача                    не з'явились

Від третьої особи-1           Жданов А.А. (за дов. б/н від 09.10.2007)

Від третьої особи-2          не з'явились

Обставини справи:

До господарського суду міста Севастополя звернулася з позовом військова частина 3009 Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України до Міністерства оборони України та Фонду комунального майна Севастопольської міської ради, за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Зюйд»та регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, про визнання недійсним наказу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради № 320 від 06.06.2006, визнання недійсними свідоцтв про право власності від 09.06.2006 та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 26.02.2008 було порушено провадження у справі № 5020-12/100.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 17.03.2008 матеріали справи № 5020-12/100 було ухвалено надіслати за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 24.04.2008 справі було присвоєно номер 6/227-5020-12/100 та призначено розгляд останньої на 23.06.2008.

23.06.2008 розгляд справи було відкладено на 14.07.2008.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. Позивач 09.06.2006 дізнався про видачу відповідачем-2 відповідачу-1 свідоцтва про право власності на будівлі та споруди військового містечка Б-30, які перебувають на балансі позивача. Оскільки дане свідоцтво порушує право власності позивача, він просить визнати за ним відповідне право на спірне майно та визнати недійсними наказ відповідача-2 про оформлення права власності та свідоцтва про право власності відповідача-2 на майно. Нормативно позивач посилається на ст. 392 Цивільного кодексу України.

Відповідачі відзиву на позов не подали. У судові засідання представники відповідачів та третьої особи-2 не з’явились, про причини неявки суд не повідомили. Про час і місце розгляду справи учасники процесу були повідомлені належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядrу ст. 75 ГПК України.

Ухвалою суду від 23.06.2008 за клопотанням позивача було вжито заходів забезпечення позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до акту прийому-передачі, складеного представниками органів місцевого самоврядування м. Севастополя та представниками Внутрішніх військ Міністерства Внутрішніх Справ України, Внутрішні війська Міністерства Внутрішніх Справ України прийняли казармено-житловий фонд, комунальні споруди, обладнання та об’єкти благоустрою, технічну документацію військового містечка Б-24, а також земельну ділянку, займану спорудами №№ 8, 15, 18, 21, 24.

Відповідно до опису казармено-житлового фонду військового містечка Б-24, Внутрішнім військам МВС України було передане наступне майно: службове приміщення (№ 8), гараж (№ 15), майстерня (№ 18), навіс-гараж (№ 21), КТП (№ 24), зовнішні електромережі (кабельні та повітряні), внутрішні асфальтні дороги та площадки (далі - спірне майно).

04.07.2002 Внутрішніми військами Міністерства Внутрішніх Справ України та Київським інститутом внутрішніх справ був складений акт прийому-передачі спірного майна та земельної ділянки площею 7,4 га.

09.08.2005, відповідно до наказу Міністерства Внутрішніх Справ України № 547 від 11.07.2005, розпорядження Міністерства Внутрішніх Справ Украйни № 623 від 26.07.2005, між Київським юридичним інститутом та позивачем був складений акт прийому-передачі з балансу на баланс спірного майна та земельної ділянки.

Земельною ділянкою позивач користується на підставі договору оренди від 01.04.2006, укладеного між позивачем та Севастопольською міською радою.

Таким чином, право власності на спірне майно належить державі в особі Міністерства Внутрішніх Справ України, а балансоутримувачем майна є позивач.

09.06.2006 Фондом комунального майна Севастопольської міської ради на підставі наказу № 320 від 06.06.2006 були видані свідоцтва про право власності на будівлі та споруди військового містечка Б-30, а саме:

будівлю гаражу літ. «А», уборну літ. «Б», інші споруди №№ 1, 2, 3, які розташовані за адресою: м. Севастополь, вул. Таврична набережна, 75, що належить Міністерству оборони України на підставі свідоцтва про право власності від 09.06.2006;

будівлю казарми літ. «А»з крильцем, будівлю бані літ. «Б»з двома крильцями, будівлю майстерні літ. «В», будівлю їдальні літ. «Г», гаражу літ. «Д» з прибудовою літ. «Д1», КПП літ. «Е», літ. «Ж», огорожі та інші споруди № 1, 2, 3, І, майданчики для стоянки машин №№ ІІ, ІІІ, які розташовані за адресою: м. Сімферополь, вул. Таврична набережна, 78, що належить Міністерству оборони України на підставі свідоцтва про право власності від 09.06.2006.

Отже, відповідачем-2 було видано відповідачу-1 свідоцтва про право власності на ті об’єкти нерухомого майна, органом уповноваженим управляти якими є Міністерство внутрішніх справ України, а балансоутримувачем яких є позивач.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, вимоги щодо визнання недійсним наказу відповідача-2 та свідоцтв на право власності, виданих відповідачу-1, є обґрунтованими.

У той же час, правові підстави для визнання за військовою частиною 3009 Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України права власності на спірні об’єкти нерухомості відсутні, виходячи з наступного.

Статтею 32 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Як вже було встановлено вище, право власності на спірне майно належить державі Україна, органом, уповноваженим управляти вказаним майно є Міністерство внутрішніх справ України.

Позивач не є суб’єктом права власності та органом, що уповноважений управляти майном, а тому вимога про визнання за ним права власності неправомірна.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідача жодних доводів на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не подали.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідачів покладається обов’язок відшкодувати позивачу по 42,5 грн. державного мита та 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Недоплачене державне мито в сумі 85 грн. підлягає стягненню з позивача до Державного бюджету України.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 23.06.2008, підлягають скасуванню на підставі ст. 68 ГПК України після набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 68, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним наказ Фонду комунального майна Севастопольської міської ради (м. Севастополь, вул. Луначарського, 5, код 25750044) № 320 від 06.06.2006.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності Міністерства оборони України (м. Київ, вул. Грушевського, 30/1, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034022) від 09.06.2006 на будівлі та споруди військового містечка Б-30, а саме: будівлю гаражу літ. «А», уборної літ. «Б», інших споруд №№ 1, 2, 3, які розташовані за адресою: м. Севастополь, вул. Таврична набережна, б. 75.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності Міністерства оборони України (м. Київ, вул. Грушевського, 30/1, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034022) від 09.06.2006 на будівлі та споруди військового містечка Б-30, а саме: будівлю казарми літ. «А»з крильцем, будівлю бані літ. «Б»з двома крильцями, будівлю майстерні літ. «В», будівлю їдальні літ. «Г», гаражу літ. «Д»з прибудовою літ. «Д1», КПП літ. «Е», літ. «Ж», огорож та інших споруд №№ 1, 2, 3, І, майданчика для стоянки машин № II, ІІІ, які розташовані за адресою: вул. Таврична набережна, 78.

Стягнути з Міністерства оборони України (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 30/1, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, код 00034022) на користь військової частини 3009 Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (м. Сімферополь, вул. Субхі, 1, рахунок 0125 в банку ГУ ДКУ в АРК., МФО 824026, код 23313842) 42,5 грн. державного мита та 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Фонду комунального майна Севастопольської міської ради (м. Севастополь, вул. Луначарського, 5, код 25750044) на користь військової частини 3009 внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (95015, м. Сімферополь, вул. Субхі, 1, рахунок 0125 в банку ГУ ДКУ в АРК, МФО 824026, код 23313842) 42,5 грн. державного мита та 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з військової частини 3009 внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (95015, м. Сімферополь, вул. Субхі, 1, рахунок 0125 в банку ГУ ДКУ в АРК, МФО 824026, код 23313842) до Державного бюджету України 85 грн. державного мита.

В іншій частині позову відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва № 6/227-5020-12/100 від 23.06.2008, після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя                                                                                           С.А. Ковтун

Рішення підписано 26.08.2008