ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Київ - 32, вул. Комінтерну, 16
ПОСТАНОВА

Іменем України

"22"
квітня 2008 р.
Справа №     А18/109-08

м. Київ, вул. Комінтерну, 16

(зал судових засідань №
205)

Господарський
суд Київської області у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі   розглянувши матеріали адміністративної
справи

за
позовом  Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до
Київського обласного управління у справах захисту прав споживачів

про
визнання дій протиправними та скасування постанови

За
участю представників:

Позивач
-  ОСОБА_2.

Відповідач
-  Ткаченко С.С., Пасічник О.С.

Суть спору:

До
господарського суду Київської області надійшла позовна заява Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі - позивач)  до
Київського обласного  управління у
справах захисту прав споживачів (далі - відповідач) про визнання протиправною
та скасування постанови  №   1467
від 04.07.2007 року  «Про накладення
стягнень, передбачених ст.  23 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Відповідно
до ухвали від 11.03.2008 року  було
відкрите провадження в адміністративній справі у відповідності до п. 6
Перехідних положень  Кодексу
адміністративного судочинства України та призначено  розгляд справи на  27.03.2007 року.

Розгляд  справи
відкладався  в судовому  засіданні27.03.2008 року до 22.04.2008 року.

В  ході розгляду спору позивач підтримав позовні
вимоги. Позивач в обґрунтування позову зазначив, що   дані
акту перевірки ґрунтуються на помилкових висновках  відповідача, довільному тлумаченні норм
чинного законодавства, крім того,  про
відсутність порушень  прав  зазначає сам споживач, на прикладі якого  виявлені
спірні порушення.

Відповідач  проти позову
заперечив, надав письмові
пояснення в обґрунтування правомірності спірної постанови. В
обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на факт виявлених в ході
перевірки  порушень законодавства  про захист прав споживачів.

Оскільки,
порушення позивачем законодавства  про
захист прав споживачів виявлені на підставі даних про  надання туристичних послуг  гр. ОСОБА_3., про порушення прав якої стверджує
відповідач, судом було запропоновано йому забезпечити  явку
потерпілої  для надання  свідчень з приводу спірних порушень.
Відповідач доведення факту порушення прав
гр. ОСОБА_3. не забезпечив.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  перевіривши їх доказами, суд встановив.

Позивач
є суб'єктом підприємницької діяльності, у відповідності до ліцензії серії АБ №
217395 від 01.08.2005 року, який має власний зареєстрований знак для товарів та
послуг «Гермес», здійснює турагентську діяльність в орендованому приміщені по
АДРЕСА_1

Як
вбачається з пояснень позивача, 08.06.2007 року у туристичній агенції «Гермес»,
заступником начальника управління Київського обласного управління у справах
захисту прав споживачів начальником відділу Галановою С.Н. проведено перевірку
дотримання законодавства про захист прав споживачів, за наслідками перевірки
складено  відповідний акт № 001188.

На
підставі зазначеного акту 04.07.2007 року начальником Київського обласного
управління у справах захисту прав споживачів Бенціановою Т.В. винесено
постанову № 1467 про застосування до позивача штрафу  в порядку ст. 23 Закону України  «Про захист прав споживачів»у сумі 1991,79
грн.

Позивач
вважає, що висновки відповідача про порушення, зафіксовані в акті
перевірки,  є необґрунтованими та
протиправними, не відповідають дійсності, оскільки ґрунтуються на особистих
переконаннях  перевіряючих про  порядок здійснення  туристичної діяльності,  позбавлені
логічного зв'язку з
реальними   обставинами та нормами
чинного законодавства.

Відповідач  в обґрунтування правомірності застосування
спірної  відповідальності  повідомив, що під час перевірки в туристичній
агенції «Гермес»перевіряючим були пред'явлені свідоцтво про державну реєстрацію
№ 0002815 від 08.10.99р. та ліцензія серія АБ № 217395 на
турагентську діяльність.

Перевіркою
дотримання чинного законодавства про захист прав споживачів перевірено надання
туристичних послуг (договір на туристичне обслуговування від 30.05.2007року) на
громадянку ОСОБА_3 на 2 осіб. У відповідності п.2.1. договору турагент
зобов'язується надати туристу посередницькі послуги з реалізації туристичного
продукту, передбачено у додатку № 1 до договору від 30.05.2007року.

Відповідач
звертає увагу, що в інформації для споживача
не зазначено даних  про страхову
компанію, деталей  рейсів: авіакомпанії,
номеру рейсу, часу відправлення, часу прибуття - не проставлено, заяву на
бронювання не пред'явлено (форма №2).

Таким
чином відповідач вважає, що у позивача  в
порушення вимог наказу від 06.06.2005 року № 50 «Про затвердження порядку
оформлення на надання туристичних послуг та його використання»та ст. 23 Закону
України «Про туризм»туристичний ваучер відсутній, в договорі між турагенством
та туристом відсутня інформація про засоби транспорту, що використовуються для
перевезення, назва авіакомпанії, українська чи іноземна, класність та категорія
номеру з переліком наявності туалету, душу, кондиціонера, телефону, телевізора,
перелік послуг, що надаються (вказати чи входить у вартість туру користування
пляжем, басейном, відстань до моря (пляжу), маршрут, програма перебування по
кожному дню із зазначенням кількості екскурсій, їх тривалості та тематики,
медичні вимоги в країні перебування для іноземних громадян. Відсутність
зазначеної інформації свідчить про порушення ст. 20 Закону України «Про
туризм»та ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», яким  передбачено, що споживач має право на
одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про
продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.
Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи
замовлення роботи (послуги).

В
частині 2 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів»вказано, що
інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома
споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що
додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування.

У
відповідності до вимог Положення «Про затвердження Ліцензійних умов провадження
туроператорської та турагентської діяльності» позивач, як суб'єкт
підприємницької діяльності не розмістив у доступному для туриста місці
відомостей про працівника суб'єкта туристичної діяльності ОСОБА_4, трудової
угоди з зазначеним працівником на момент перевірки не надано.

Крім
того, в порушення Інструкції «Про книгу відгуків і пропозицій на підприємствах
роздрібної торгівлі та громадського харчування», затв. наказом МЗЕВ і торгівлі
України п. 16, тобто не продовжена на 2007 рік.

У
разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання
сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного
господарства, несуть відповідальність   в
порядку ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема,  п. 7
вказаної  статті  передбачено, що у разі виявлення відсутності
необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію  передбачено нарахування штрафу  у розмірі тридцяти відсотків вартості
одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але
не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий
облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Абзацом 8 пункту 2 Постанови Кабінету
Міністрів України  від 17.08.2002
року  «Про затвердження Положення про
порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист
прав споживачів» передбачено, що відповідно до статті 23 Закону України «Про
захист прав споживачів»на суб'єктів господарської діяльності накладається
стягнення у вигляді штрафу за
відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації
про товар, роботу, послугу - у розмірі 30 відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо законодавством
суб'єкт господарської діяльності звільнений від ведення обов'язкового обліку
доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Дослідивши
викладені  в позовні  та запереченнях обставини, судом по суті
позовних вимог встановлено, що ст. 20 Закону України «Про туризм»передбачено,
що права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між
туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про
агентський  договір, якщо інше не
передбачено договором між ними. Тобто, відповідно до п. 2 ст. 297
Господарського кодексу України, агентський договір повинен  визначати сферу, характер і порядок виконання
агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір
винагороди агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами
умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Судом
встановлено та не заперечується сторонами, що 29.09.2005 року між туристичною
агенцією «Гермес»і ТОВ «Туртесс Тревел»укладено Агентський договір № D/1310 по
реалізації туристичних продуктів, згідно з яким туристична агенція «Гермес»
(турагент) зобов'язується за дорученням та від імені ТОВ «Туртесс
Тревел»(туроператор) за винагороду здійснювати діяльність по реалізації
сформованого туроператором туристичного продукту і укладати договори на
туристичне обслуговування з третіми особами туристами. В п. 2.2. визначено
зобов'язання турагента: після одержання попередньої інформації від туроператора
про наявність місць у готелях і авіаквитків, підписувати в двох екземплярах
договір на туристичне обслуговування з туристом, згідно з формою, встановленою
туроператором, та заявку на бронювання згідно з формою, встановленою
туроператором, направляти туроператору електронною поштою або факсом заявку на
бронювання, підписану туристом, після внесення останнім авансу в касу турагента;
організувати взаєморозрахунки з туристом, а також здійснювати розрахунки  з туроператором, відповідно до умов договору
своєчасно передавати туристам документи.

Відповідно
до п.2.1.6 Агентського договору № D/1310 від 29.09.2005 року (ваучер з зазначенням
умов туру, страховий поліс і авіаквиток - надаються турагенту туроператором не
пізніше останнього робочого дня до початку туристичного обслуговування в офісі
туроператора чи безпосередньо туристам на місці початку туристичного
обслуговування за 2 години до вильоту, за умови повної оплати туру. Початком
туристичного обслуговування вважається час вильоту літака міжнародного рейсу,
що підтверджується відміткою туриста в договорі на туристичне обслуговування.

Серед
інших зобов'язань турагента пунктом 2.2.5 визначено, що до укладення договору
на туристичне обслуговування (видачі ваучера), турагент зобов'язаний надати
туристу повну і достовірну інформацію про порядок перетину кордону, умови
перебування в країні тимчасового перебування туриста; характеристику готелів, у
тому числі відомості про правила тимчасового перебування; медичні застереження;
умови обов'язкового страхування; розмір фінансового забезпечення, терміни і
порядок оплати готельного обслуговування; програму туру і можливі зміни в
програмі; характеристику транспортних засобів, що здійснюють перевезення; місце
перебування особи чи організації, уповноваженої туроператором на прийняття
претензій туристів, а також іншу інформацію на вимогу туриста відповідно до
чинного законодавства.

На
виконання п.2.2.1. Агентського договору № D/1310 по реалізації туристичних
продуктів від 29.09.2005 року, між туристичною агенцією «Гермес» та громадянкою
ОСОБА_3 укладено договір на туристичне обслуговування від 30.05.2007 року. В
п.2.1. вказаного договору визначено зобов'язання турагента надати туристу
посередницькі послуги з реалізації туристичного продукту, передбаченого у
Додатку 1 до договору на туристичне обслуговування від 30.05.2007 року.

Позивач
повідомив, що туристу було надано повну, необхідну і достовірну інформацію про
основні вимоги пропонованих до оформлення виїзних/в'їзних документів та правила
в'їзду до країни тимчасового перебування; медичні застереження стосовно
здійснення туристичної поїздки; місцезнаходження, поштові реквізити
туроператора; умови перебування в країні тимчасового перебування туриста;
характеристику готелів, у тому числі відомості про правила тимчасового
перебування; умови обов'язкового страхування; розміри фінансового забезпечення:
строки і порядок оплати готельного обслуговування; програму туру та можливі
зміни в програмі; дату і час початку та закінчення туристичного обслуговування;
ціну і порядок здійснення оплати; характеристику транспортних засобів, що
здійснюють перевезення; місце перебування організації, уповноваженої туроператором
на прийняття претензій туриста. Туристка гр. ОСОБА_3 підтвердила отримання
вищезазначеної інформації власним підписом на Договорі про туристичне
обслуговування від 30.05.2007 року.

Щодо
стосується оформлення ваучера, то відповідно до частини другої п. 1.2.
Інструкції про порядок оформлення ваучера на надання туристичних послуг та його
використання, затвердженої Наказом Держтурадміністрації України 06.06.2005 року
№ 50, ваучер оформлюється суб'єктом туристичної діяльності, що реалізує туристу
послугу або комплекс послуг. З огляду на те, що туроператор, за визначенням ст.
5 Закону України «Про туризм»організовує та забезпечує створення туристичного
продукту, реалізовує і надає туристичні послуги, то саме туроператор зберігає
ваучери на надання туристичних послуг як документи суворої звітності, оформлює
їх та несе відповідальність за правильність їх оформлення.

Таким
чином, турагент не має права оформлювати та зберігати ваучери на туристичне
обслуговування, саме тому туристичний ваучер не було та не могло бути надано
під час перевірки.

Окрім
того, п. 2.4 Інструкції про порядок оформлення ваучера на надання туристичних
послуг та його використання, затвердженої Наказом Держтурадміністрації України
06.06.2005 року № 50 визначає, що ваучер заповнюється туроператором в трьох
примірниках за єдиним порядковим номером. Перший і другий примірники ваучера
видаються перед початком подорожі уповноваженою особою туроператора туристу.
Третій примірник ваучера обліковується і передається на зберігання згідно з
правилами і процедурами, передбаченими чинним законодавством для документів
суворого обліку.

Що
стосується так званої відсутності характеристики транспортних засобів в
договорі та умов обов'язкового страхування, як зазначено в постанові про
накладення штрафу, то, що договори на перевезення і страхування укладає
туроператор відповідно з перевізником і страховою компанією. Підтвердженням
надання послуг перевезення і страхування є, відповідно авіаквиток і страховий
поліс. Саме в авіаквитку і страховому полісі, що також оформлюються
туроператором, зазначено назву перевізника і страхової компанії. До моменту
отримання вказаних документів, туристу усно надається інформація про дату і час
вильоту, назву компанії, що здійснює авіаперевезення, назву страхової компанії,
що надає послуги обов'язкового страхування осіб, що тимчасово перебувають за
кордоном, розмір страхових сум, а також іншу інформацію на вимогу туриста.

Відповідно
до п.2.1.6 Агентського договору № D/1310 від 29.09.2005 року, туроператор
зобов'язаний надати турагенту останнього робочого дня до початку туристичного
обслуговування в офісі туроператора чи безпосередньо туристам на місці початку
туристичного обслуговування за 2 години до вильоту, за умови повної оплати
туру. Початком туристичного обслуговування вважається час вильоту літака
міжнародного рейсу.

Таким
чином, висновки відповідача про
порушення позивачем вимог законодавства про захист прав споживачів,
зокрема, ст. 15 Закону України  «Про
захист прав споживачів»необґрунтовані,
відповідальність застосована  неправомірно.

Відповідно
до ст. 19 Конституції України  правовий
порядок  в Україні  грунтується на  засадах,
відповідно до яких ніхто не може
бути примушений  робити те,  що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади і місцевого
самоврядування  зобов'язані діяти  лише на підставі і в межах повноважень
та  у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС
України  в адміністративних справах  про протиправність  рішень, дій чи бездіяльності  суб'єкта владних повноважень  обов'язок щодо доказування  правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності  покладається на
відповідача,  якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проаналізувавши  норми чинного законодавства, всебічно розглянувши  обставини спору, заслухавши пояснення
представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені
та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню.

Відповідно
до  94 КАС України    відшкодування  витрат по сплаті судового збору  в сумі 3,40
грн. підлягає з  місцевого бюджету
на користь позивача.

Керуючись
ст.ст. 94, 158-163 КАС України,

п  о  с
т  а  н  о  в
и  в  :

1.       Позов
задовольнити  повністю.

2.     Визнати
протиправними  висновки   Київського
обласного управління  у  справах
захисту  прав  споживачів, викладені в акті перевірки №
001188 від 08.06.2007 року     про    порушення
законодавства   про    захист
прав споживачів.

3.     Скасувати постанову Київського   обласного
управління   у справах   захисту
прав   споживачів    №
1467   від  04.07.2007 року про застосування штрафу в
сумі 1991,79 грн.

4.   Стягнути з Державного  бюджету на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 3,40 (три)  грн. витрат по сплаті судового збору.

Постанова
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її
проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після
надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя