ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

02.07.08
Справа  № Б-12/170-21/5

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого
-судді  -  О.Л. Мирутенко

суддів                           -  Г.М. Гнатюк

-  Н.М. Кравчук

Розглянувши
апеляційну скаргуОСОБА_2

на
ухвалу господарського  суду Івано-Франківської  області від 25.03.2008р.

у
справі №
Б-12/170-21/5

за
заявою: ТзОВ
«Вудвест»

до: Україно-канадського СП у формі ТзОВ
«М.Мельник і спілка»

про: банкрутство

за
участю представників:

від
апелянта -Яковина
Б.М. -представник (довіреність №б/н від 02.12.2007р.)

від
кредитора -ТзОВ
«Вудвест»- Пчелінцева Ф.І. -представник (довіреність №Б-8/161-Д від
01.07.2008р.)

від
кредитора -АКБ
«Укрсоцбанк»- Білий З.Р. -представник (довіреність №б/н від 11.01.2008р.)

від
боржника -ОСОБА_1
-керуючий санацією.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою
господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2008р., суддя
Скапровська І.М., було задоволено заяву керуючого санацією Україно-канадського
СП у формі ТзОВ «М.Мельник і спілка»про визнання угод купівлі-продажу
недійсними. Визнано

договір
купівлі-продажу від 02.12.2005р. за № 1-1415 та договір купівлі-продажу від
02.12.2005р. укладений між Українсько-канадським спільним підприємством

у
формі товариства з обмеженою відповідальністю "М.Мельник і спілка" та

фізичною
особою ОСОБА_2недійсним з моменту укладення. Визнано договір купівлі-продажу
від 02.12.2005р. №1-1418 укладений між Українсько-канадським спільним
підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю "М.Мельник і
спілка" та фізичною особою ОСОБА_2недійсним з моменту укладення.
Зобов'язано сторони повернути все отримане за даними угодами.

З даною ухвалою не погодився
громадянинОСОБА_2 і оскаржив її в апеляційному порядку з тих підстав, що
рішення суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права
та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Керуючий санацією Україно-канадського
СП у формі ТзОВ «М.Мельник і спілка»ОСОБА_1 подав до суду пояснення на
апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу господарського суду без
змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю, а ухвалу
господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2008р. у справі №
Б-12/170-21/5 скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 104 ГПК України,
підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є
порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального
права, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського
суду, обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для
справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.04.2007р. керуючий санацією Україно-канадського СП у формі ТзОВ «М.Мельник і
спілка»звернувся до суду з заявою про визнання недійсними угод купівлі-продажу
№1-1415 та №1-1418 від 02.12.2005р. в порядку ст.. 17 Закону України «Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»та про
повернення сторонам одна  одній все
одержане за даними правочинами.

Свої
вимоги керуючий санації обґрунтовує тим, що вищевказані угоди укладені з
заінтересованою особою внаслідок чого кредиторам та боржнику заподіяні збитки.
Керуючий санації також вважає, що дані угоди укладені з порушенням норм
цивільного права.

02.12.2005
року між боржником -УКСП у формі ТзОВ "М.Мельник і спілка" та
фізичною особою - ОСОБА_2   (покупець)
були укладено договори №1-1415 та №1-1418 купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно
договору від 02.12.2005р. № 1-1415 УКСП ТзОВ "М.Мельник і спілка"
продало ОСОБА_2 виробничі приміщення загальною площею 439,5 кв.м., позначені на
генплані літерою "А" за адресою АДРЕСА_1 за ціною 38100,00 гривень з
ПДВ.

Згідно
другого договору купівлі-продажу від 02.12.2005р. № 1-1418 ТзОВ "М.Мельник
і спілка" продало ОСОБА_2 гараж загальною площею 71,1  кв. м, зазначений в плані літерою
"Б", виробничі приміщення загальною площею 53,1 кв. м., зазначені в
плані літерою' "В",    гараж
металевий загальною площею  17,1  кв. м., зазначений на плані літерою
"Г" за адресою АДРЕСА_1 за ціною 12530,00 гривень з ПДВ. Вартість
об'єктів, які були предметом
вищенаведених угод визначена
зборами   учасників СП
"Мельник і спілка" (протокол від листопада 2005р.).

Постановою
Вищого господарського суду України від 04.12.2007р. у справі №Б-12/170
касаційну скаргу Україно-канадського СП у формі ТзОВ «М.Мельник і спілка»та АКБ
«Укрсоцбанк»було задоволено. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської
області від 11.09.2007р. у справі №Б-12/170 було скасовано, а справу передано
на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області. Як
зазначено в даній постанові при визнанні угод недійсними з підстав передбачених
ст.. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом», завдання керуючого санацією полягає у поверненні майна
боржника з метою фінансового оздоровлення боржника. Тому законодавець обмежив
ці підстави тільки двома випадками:

-
угода укладена боржником із заінтересованими особами і в результаті якої
кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки;

-
угода укладена боржником з окремим кредитором чи іншою особою протягом шести
місяців, що передували дню винесення ухвали про санацію, і надає перевагу
одному кредитору перед іншими або пов'язана з виплатою (видачею) частки (паю) в
майні боржника у зв'язку з його виходом зі складу учасників боржника.

Тобто,
у справі про банкрутство угода може бути визнана недійсною відповідно до
цивільного законодавства України, однак відповідно до зазначених підстав.

Вищий
господарський суд зобов'язав суд першої інстанції при новому розгляді справи
з'ясувати підстави визнання угод недійсними та розглянути справу стосовно такої
підстави для визнання угод недійсними як укладення її боржником із
заінтересованими особами.

Суд
першої інстанції при новому розгляді справи повністю проігнорував вказівки
касаційної інстанції та визнав оскаржувані угоди недійсними з наступних
цивільно-правових підстав:

-
договори купівлі-продажу №1-1415, №1-1418 від 02.12.2005 року були укладені під
час дії арешту на майно УКСП у формі ТзОВ "М.Мельник і спілка",
накладеного господарським судом Івано-Франківської області ухвалою від
03.11.2004р. по справі №15/396,

-
01.10.2002р. був укладений договір застави майна № 2932 між АК
"Укрсоцбанк" (заставодержатель), УКСП у формі ТзОВ "М.Мельник і
спілка" (заставодавець та ПП "Інтерес" "Позичальник",
а тому договори купівлі-продажу порушують норми ст.. 17 Закону України
"Про заставу" та 586 ЦК України,

- на
момент укладення договорів купівлі-продажу повноваження генерального директора
ОСОБА_3 були припинені і рішення про відчуження майна УКСП у формі
"М.Мельник і спілка" було прийнято з порушенням вимог статті 98 ЦК
України.

Згідно
існуючої судової практики та правової позиції Вищого господарського суду
України, викладеній зокрема у постанові від 16.02.2005р. у справі № Б-11/552,
господарський суд, що розглядає справу про банкрутство, не наділений
повноваженнями щодо надання оцінки відповідності угод, укладених боржником,
вимогам цивільного законодавства.

Разом
з тим апеляційний суд, перевіривши вказані цивільно-правові підстави
недійсності правочинів визнає їх недоведеними, такими, що не відповідають
дійсним обставинам справи, а тому не вбачає за необхідне припинити провадження
у справі.

Згідно
п.11 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" угода боржника, у тому числі та, що укладена до
винесення господарським судом ухвали про санацію, може бути визнана
господарським судом за заявою керуючого санацією відповідно до цивільного
законодавства недійсною, якщо угода укладена боржником із заінтересованими
особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки та
якщо угода укладена боржником з окремим кредитором чи іншою особою протягом
шести місяців, що передували дню винесення ухвали про санацію. Все отримане за
такою угодою повертається сторонам.

Розгляд
заяв керуючого санацією про визнання угод недійсними і повернення всього
отриманого за такою угодою здійснюється господарським судом у процедурі
провадження у справі про банкрутство.

Приписами
ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" визначено коло осіб, які признаються
зацікавленими по відношенню до боржника. До таких осіб відносяться юридичні
особи, створені за участю боржника, та фізичні особи, що є посадовими особами
боржника або його органів управління, а також особи які знаходяться в родинних
стосунках із зазначеними особами.

Вказаний
перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тому
інші особи, тим більше ті які не є учасниками провадження у справі, не можуть
бути зацікавленими особами в розумінні ст..1 Закону.

Місцевий
господарський суд прийшов до висновку, що покупець ОСОБА_2 є  заінтересованою особою з тих підстав, що на
момент укладення спірних угод він був засновником та директором кредитора ТзОВ
"Вудвест", що  підтверджується
статутом ТзОВ "Вудвест", довідкою з ЄДРПОУ №173 від 31.01.2002р.

Апеляційний
суд такий висновок суду першої інстанції визнає невірним, оскільки він
суперечить вказаній нормі матеріального права.

Статтею
33 ГПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно
до статті 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

За
таких обставин справи апеляційний суд вважає, що керуючим санацією боржника не
доведено обставини, передбачені нормами ст..17 Закону, на підставі яких спірні
угоди можуть бути визнані судом недійсними, а тому в задоволенні даної заяви
слід відмовити.

З
огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду
вважає, що ухвала господарського суду Івано-Франківської області від
25.03.2008р. не ґрунтується на матеріалах і обставинах справи та не відповідає
нормам матеріального і процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись
ст.ст. 101,103,104,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну
скаргу громадянинаОСОБА_2  задовольнити
повністю.

Ухвалу
господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2008 р. у справі
№Б-12/170-21/5 скасувати.

В
задоволенні заяви керуючого санацією боржника про визнання недійсними угод
купівлі-продажу №1-1415 та №1-1418 від 02.12.2005р. - відмовити

Постанову
може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали
справи направити в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя                                                                       О.Л.
Мирутенко

Судді:
Г.М. Гнатюк

Н.М.
Кравчук