ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.08 р.                     Справа № 1/137

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний банк” м. Донецьк

до відповідачів: 1. Приватного підприємства “Орбіс” м. Макіївка

2. Приватного підприємства “Будівельна компанія “Алтай”

м. Макіївка

про стягнення 547 487 грн. 56 коп.

Суддя                                         З.П. Азарова

Представники

Від позивача: Грабовенко С.Д. – представник

Від відповідачів: 1. Єфременко В.М. - директор

2. не з’явився

В засіданні брали участь

Закрите акціонерне товариство „Перший Український Міжнародний банк” м. Донецьк звернулось з позовом до Приватного підприємства „Орбіс”, Приватного підприємства „Будівельна компанія „Алтай” про стягнення заборгованості у сумі528 000 грн. 00 коп., відсотків у сумі 13 370 грн. 14 коп., пені у сумі 6 117 грн. 42 коп.

В обґрунтування позову надані копії: кредитного договору № 07.07-М/4 від 01.08.2007р., договору поруки № 07.07-М/4П1 від 18.01.2008р., меморіального ордеру № від 02.08.2007р., вимоги до ПП “Орбіс” про погашення невиконаних зобов’язань № МК1-22/68 від 05.05.2008р., МК-22/89 від 09.06.2008р.; вимоги до ПП “Орбіс” про дострокове повернення кредиту № МК1-22/106 від 02.07.2008р., вимоги до ПП “БК “Алтай” про погашення не виконаних зобов’язань, забезпечених порукою № МК1-22/111 від 04.07.2008р.; виписка операцій та оборотів за позичковим рахунком ПП “Орбіс”за період з 01.08.2007р. по 17.07.2008р., розрахунок позову.

Відповідач - Приватне підприємство “Орбіс” вимоги суду не виконав, відзив не надав, а відповідач - Приватне підприємство “Будівельна компанія “Алтай” в судове засідання не з’явився, незважаючи на отримання ухвали суду, про що свідчить поштове повідомлення № 47652. Розгляд справи був відкладений.

В наступному судовому засіданні відповідач - Приватне підприємство “Орбіс” виконав вимоги суду, надав відзив, в якому пояснив причини невиконання умов договору.

Відповідач Приватне підприємство “Будівельна компанія “Алтай” не з’явився, не скористався своїм правом на захист інтересів, відзив не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача Приватного підприємства “Орбіс”, господарський суд встановив, що 01.08.2007р. між позивачем (банком) та відповідачем 1 (позичальником) був укладений кредитний договір № 07.07-М/4, згідно з яким позивач (банк) прийняв обов’язки надати кредит в сумі 605 000 грн. 00 коп. з процентною ставкою за користування кредитом 17,2% річних, строком погашення 30.07.2010 року або дос троково у випадках, передбачених цим договором, а відповідач 1 (позичальник) зобов’язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути його на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 7.2.4 договору встановлено, що нараховані відсотки повинні сплачуватися позичальником (відповідачем 1) щомісячно не пізніше одного банківського дня, наступного за 24 числом кожного місяця.

Пунктом 6.1 договору сторони передбачили порядок повернення кредиту, згідно з яким позичальник (відповідач 1) зобов’язаний щомісячно, починаючи з грудня 2007 року по липень 2010 року повертати кредит частинами у розмірі 18 500 грн. 00 коп. Датами повернення частин кредиту є перше число кожного місяця. Частину кредиту у розмірі 13 000 грн. 00 коп. позичальник (відповідач 1) зобов’язаний повернути до 30 липня 2010 року.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій.

Банк свої зобов’язання по кредитному договору виконав і перерахував на рахунок позичальника (відповідача 1) – 605 000 грн. 00 коп., що підтверджується меморіальним ордером № від 02.08.2007р. та випискою операцій та оборотів за позичковим рахунком позичальника (відповідача 1).

Однак позичальник порушив умови договору по погашенню частин кредиту в обумовлені договором строки, у зв’язку з чим виникла заборгованість і відповідач припинив виконання своїх зобов’язань.

Відповідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання.

18.01.2008р. в забезпечення виконання кредитного договору банк та Приватне підприємство “Будівельна компанія “Алтай” (поручитель) уклали договір поруки № 07.07-М/4П1, згідно з яким Приватне підприємство “Будівельна компанія “Алтай” зобов’язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за виконання позичальником зобов’язань за кредитним договором.

Пунктом 12.1 кредитного договору сторони передбачили, що у разі порушення позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобов’язань позичальник зобов’язаний сплатити на користь банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Розрахунок пені здійснюється на суму простроченого виконанням боргового зобов’язання за весь час прострочення. Позивач нарахував пеню у сумі 6 117 грн. 42 коп.

Крім того пунктом 5.1 вказаного договору встановлений перелік несприятливих подій, серед яких значиться несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь банку згідно цього договору у передбачений ним строк, та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов’язків за цим договором та/або обов’язків за угодами про забезпечення та/або за іншими угодами, укладеними між сторонами, а пунктом 5.4 договору закріплено, що у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові кредит, а позичальник зобов’язаний, незважаючи на положення п. 6.1 договору, виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит у повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно цього договору в строк не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. Позичальник порушив умови договору щодо погашення частин кредиту, тому позивач 02.07.2008р. направив відповідачу вимогу № МК1-22/106 від 01.07.2008р. про дострокове повернення кредиту, відсоткам. Відповідач 1 (позичальник) отримав вказану вимогу 02.07.2008р., про що свідчить відмітка про вручення. Проте вимога залишена без задоволення.

В силу статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржником за виконання ним свого обов’язку. Стаття 554 вказаного кодексу передбачає правові наслідки порушення зобов’язання, забезпеченого порукою, а саме: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Позивач направив поручителю за кредитним договором (відповідачу 2) вимогу № МК1-22/111 від 04.07.2008р. про дострокове погашення заборгованості за кредитом, відсоткам та сплати пені. Поручитель не виконав пред’явлену вимогу, позичальник не повернув кредит і банк правомірно звернувся з позовом як до позичальника, так і до поручителя.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень. Позивач довів позовні вимоги, які підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний банк” задовольнити.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства “Орбіс” (, 86128, Донецька область, м. Макіївка, вул. Технічна, буд. 34), з Приватного підприємства “Будівельна компанія “Алтай” (, 86139, Донецька область, м. Макіївка, вул. Міненко, буд. 43) на користь Закритого акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний банк” (83001, м. Донецьк, вул. Університетська, 2 А, ) заборгованість у сумі 528 000 грн. 00 коп., відсотки у сумі 13 370 грн. 14 коп., пеню 6 117 грн. 42 коп. та судові витрати по сплаті державного мита у сумі 5 474 грн. 88 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн 00 коп.

Рішення оголошено в засіданні та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя