ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23.06.2008р.

м.Київ

№
29/458-А

За
позовом            Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ватсон -Телеком”

до                       Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

про                       скасування податкових
повідомлень-рішень

Суддя: Усатенко І.В.

Секретар с.з. Коваль І.А.

Представники:

від
позивача:       Шабельніков А.В.
(довіреність від 12.02.2006р.);

від
відповідача:   Оверко І.І. (довіреність №
1324/9/10-209 від 20.01.2008р.);

23.06.2008р.
у судовому засіданні відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство
з обмеженою відповідальністю „Ватсон -Телеком” (надалі ТОВ
"Ватсон-Телеком", позивач) звернулось до суду з позовною заявою про
скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва (надалі ДПІ у Печерському районі міста Києва,
відповідач)  № /0, №
/0, № /0 від 06.11.2006р., № /1, № /1,
№ /1 від 29.01.2007р., № /2, № /2, № /3
від 05.04.2007р., № /3, № /3, № /3 від
15.06.2007р..

Позовні вимоги мотивовані тим, що
висновки акту перевірки, на підставі якого прийняті спірні податкові
повідомлення-рішення, суперечать нормам чинного законодавства, зроблені з
порушенням правил бухгалтерського обліку, без урахування всіх фактичних
обставин; витрати на рекламу правомірно на підставі норм Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств”, віднесені позивачем  до складу валових витрат, а сума ПДВ
правомірно на підставі п. 7.4.1 ст. 7 Закону України „Про податок на додану
вартість” віднесена до складу податкового кредиту  у відповідних звітних періодах.

Відповідач
в запереченнях на позовну заяву та його представник у судовому засіданні проти
позову заперечує, вважає оспорювані повідомлення-рішення такими, що
відповідають вимогам закону, оскільки позивач відніс до складу валових витрат
витрати не пов'язані з господарською діяльністю підприємства, що призвело до
заниження податку на прибуток та відповідно завищення суми податкового кредиту

Провадження
у справі зупинялось у зв'язку з призначенням судово-бухгалтерської експертизи
та було поновлено згідно ухвали суду від 16.04.2008р. після надходження
матеріалів справи та висновку експерта № 175/176, що складений 03.03.2008р..

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення всіх представників сторін,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Печерському районі м. Києва проведено
виїзну планову перевірку ТОВ «Ватсон -Телеком»з питань дотримання вимог  податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2003р. по 30.06.2006р., за результатами якої
складено Акт від 24.10.2006 р. № 501/23-9/31304435 (далі -Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено (п.3.1.5)
заниження позивачем податку на додану вартість на суму 120528,00 грн., у т.ч.
за липень у розмірі 393,00 грн.,  за
серпень 2003р. у розмірі 5477,00 грн., за жовтень  2003р. у розмірі 3002,00 грн., за грудень
2003р. у розмірі 4345,00 грн., за січень 2004р. у розмірі 11456,00 грн., за
грудень 2004р. у розмірі 8820,00 грн., за січень 2005р. у розмірі 1975,00 грн.,
за березень 2005р. у розмірі 85060,00 грн.; завищення позивачем суми бюджетного
відшкодування на загальну суму 72088,00 грн., у т.ч. за липень 2003р. у розмірі
1275,00 грн.,  вересень 2003р. у розмірі
5120,00 грн., за листопад 2003р. у розмірі 15117,00 грн., за лютий 2004р. у
розмірі 480,00 грн., за  березень 2004р.
у розмірі 11480,00 грн., за червень 2004р. у розмірі 7055,00 грн., за  вересень 2004р. у розмірі 5560,00 грн., за
березень 2005р. у розмірі 21241,00 грн., за квітень 2005р. у розмірі 3160,00
грн., за травень 2005р. у розмірі 1600,00 грн. ; завищення позивачем від'ємного
значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту
на суму 48093,00 грн.. у т.ч. за червень 2005р. у розмірі 7196,00 грн., за
вересень 2005р. у розмірі 2214,00 грн., за листопад 2005р. у розмірі 4982,00
грн., за грудень 2005р. у розмірі 33701,00 грн.

Вказані
порушення відбулись у зв'язку з господарською діяльністю позивача з ТОВ
«Говерла», статутні документи якого визнано судом недійсними, з АТСК «Вест»,
яке до ДПІ у Печерському районі міста Києва звітує про відсутність
господарської діяльності та з неправомірним включенням до складу податкового
кредиту сум ПДВ, які не відносяться до складу валових витрат.

Таким
чином, позивачем порушено пп. 7.4.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану
вартість».

Також
актом перевірки встановлено (3.1.2) порушення п.п. 5.2.1, п.п. 5.3.1, пп.
5.3.9, пп. 5.4.4 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»,
оскільки позивачем віднесено до  складу
валових витрат рекламні витрати, які не пов'язані з господарською
діяльністю  позивача та використання яких
не підтверджено відповідними первинними документами, складання і зберігання
яких передбачено чинним законодавством України.

Висновок
перевіряючим зроблений виходячи з того, що позивач друкував в газеті «Діловий
кур'єр- зв'язок»не рекламу товарів (робіт, послуг) які він продає, а тільки
свою назву -товарний знак, реалізацію якого позивач не здійснює, контактні
номери телефонів, назви сайтів; роботи по виготовленню листівок  (брошур), не можуть бути віднесені до складу
валових витрат, оскільки такі листівки (брошури) не були розповсюджені в
рекламних цілях.

Таким
чином, позивачем неправомірно віднесено до складу валових витрат витрати у
наступних розмірах: за 3 квартали 2003р.
на суму 61333,00 грн.; за 2003р. на суму 111966,00 грн.; за І кв. 2004р.
на суму 70024,00 грн.; за півріччя 2004р. на суму 105477,00 грн.; за 3 квартали
2004 на суму 133417,00 грн.; за 2004р. на суму 177739,00 грн.; за І кв. 2005р.
на суму 145599,00 грн.; за півріччя 2005р. на суму 205 678, 00 грн.; за 3
квартали 2005р. на суму 216 804, 00 грн., за 2005р. на суму 411 188, 00 грн..

На
підставі висновків, викладених у вказаному Акті перевірки, відповідачем
прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.11.2006р. № /0, яким позивачу
визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму
235 327, 00 грн., у т.ч. 160 198, 00 грн. -основного платежу та 75129,00 грн.
-штрафних санкцій; № /0,  яким
позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість
на загальну суму 191586,00 грн., у т.ч. 17724,00 грн. -основного платежу та
63862,00 грн. -штрафних санкцій; № /0, яким позивачу  зменшено суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі 72088 грн., у т.ч. за липень 2003р.
-1275,00 грн.,  серпень 2003р. -5120,00
грн., листопад 2003р. - 15117,00 грн., лютий 2004р. - 480,00 грн., березень
2004р. -11480,00 грн., червень 2004р. -7055,00 грн., серпень 2004р. -5560,00
грн., березень 2005р. -21241,00 грн., квітень 2005р. -3160,00 грн., травень
2005р. -1600,00 грн.   застосовано
штрафні санкції у розмірі 67328,00 грн., у т.ч. за липень 2003р. -638 грн., за
серпень 2003р. -2560,00 грн.,  листопад
2003р. - 7559,00 грн., лютий 2004р. - 240,00 грн., березень 2004р. - 5740,00
грн., червень 2004р. -3527,00 грн., серпень 2004р. -2780,00 грн., березень
2005р. -10620,00 грн..

За
результами розгляду скарги поданої позивачем в адміністративному порядку, ДПІ у
Печерському районі міста Києва прийнято рішення про результати розгляду скарги
від 18.01.2007р. № 1194/10/25-04, яким скарга позивача задоволена частково,
податкове повідомлення-рішення № /0 скасовано в частині визначення
податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 13785,00 грн. та 1923,00
грн. застосованої штрафної санкції, в іншій частині залишено без змін;
податкове повідомлення-рішення № /0 скасовано в частині визначеного
податкового повідомлення-рішення з податку на додану вартість у сумі 83734,00
грн. та 41867,00 грн. застосованої штрафної санкції., в іншій частині залишено
без змін.; податкове повідомлення-рішення № /0 скасовано в частині
визначеної суми завищення бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 11485,00
грн., у т.ч. за липень 2003р. -1275,00 грн., жовтень 2003р. -5120,00 грн.,
листопад 2003р. -2669,00 грн., березень 2005р. -2261,00 грн., травень 2005р. -
160,00 грн.) і штрафної санкції у розмірі 4083,00 грн., в іншій частині
залишено без змін.

Підставою
для скасування частково податкових повідомлень-рішень було порушення
відповідачем  вимог пп. 15.1.1 ст.15
Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами».

29.01.2007р.
відповідачем прийнято та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення №
/1, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку
на прибуток на загальну суму 219619,00 грн., у т.ч. 146413,00 грн. -основного
платежу та 73206,00 грн. -штрафних санкцій; № /1,  яким позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 65985,00 грн., у
т.ч. 43990,00 грн. -основного платежу та 21995,00 грн. -штрафних санкцій; №
/1, яким позивачу  зменшено
суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 60603
грн., у т.ч. за листопад 2003р. на 12448,00 грн., лютий 2004р. - 480,00 грн.,
березень 2004р. -11480,00 грн., червень 2004р. -7055,00 грн., серпень 2004р.
-5560,00 грн., березень 2005р. -18980,00 грн., квітень 2005р. - 3160,00 грн.,
травень 2005р. -1440,00 грн.  застосовано
штрафні санкції у розмірі 59163,00 грн. у т.ч. за листопад 2003р. на 6224,00
грн., лютий 2004р. - 240,00 грн., березень 2004р. -5740,00 грн., червень 2004р.
-3527,00 грн., серпень 2004р. -2780,00 грн., березень 2005р. -9490,00 грн.,
квітень 2005р. -1580,00 грн.

26.01.2007р.  позивач подав скаргу до Державної податкової
адміністрації у місті Києві, в якій просив скасувати повністю податкові
повідомлення-рішення № /0, №/0, № /0.

21.02.2007р.
позивач подав доповнення до скарги від 26.01.2007р., в якому просив скасувати
повністю податкові повідомлення -рішення № /1, №/1, №
/1; вважати відкликаними податкові повідомлення -рішення №
/0, №/0, № /0.

За
результами розгляду скарги, ДПА у м. Києві прийнято рішення про результати
розгляду скарги від 30.03.2007р. № 930/10/25-114, яким скарга позивача залишена
без задоволення, залишені без змін податкові повідомлення -рішення від
06.11.2006р. № /0, №/0, № /0, з урахуванням
рішення ДПІ у Печерському районі міста Києва від 18.01.2007р. № 1194/10/25-011,
податкові повідомлення-рішення від 29.12.2006р. № /1, №/1,
№ /1.

05.04.2007р.
відповідачем прийнято та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення №
/2, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку
на прибуток на загальну суму 219619,00 грн., у т.ч. 146413,00 грн. -основного
платежу та 73206,00 грн. -штрафних санкцій; № /2,  яким позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 65985,00 грн., у
т.ч. 43990,00 грн. -основного платежу та 21995,00 грн. -штрафних санкцій; №
/2, яким позивачу  зменшено
суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 60603
грн., у т.ч. за листопад 2003р. на 12448,00 грн., лютий 2004р. - 480,00 грн.,
березень 2004р. -11480,00 грн., червень 2004р. -7055,00 грн., серпень 2004р.
-5560,00 грн., березень 2005р. -18980,00 грн., квітень 2005р. - 3160,00 грн.,
травень 2005р. -1440,00 грн.  застосовано
штрафні санкції у розмірі 59163,00 грн. у т.ч. за листопад 2003р. на 6224,00
грн., лютий 2004р. - 240,00 грн., березень 2004р. -5740,00 грн., червень 2004р.
-3527,00 грн., серпень 2004р. -2780,00 грн., березень 2005р. -9490,00 грн.,
квітень 2005р. -1580,00 грн.

06.04.2007р.  позивач подав скаргу до Державної податкової
адміністрації України, в якій просив скасувати повністю податкові
повідомлення-рішення № /0, №/0, № /0; №
/1, №/1, № /1; № /2, №/2, №
/2.

За
результами розгляду скарги, ДПА України прийнято рішення про результати
розгляду скарги від 07.06.2007р. № 5491/6/25-0115, яким скарга позивача
залишена без задоволення, залишені без змін податкові повідомлення-рішення від
06.11.2006р. № /0, №/0, № /0, з урахуванням
рішення ДПІ у Печерському районі міста Києва від 18.01.2007р. № 1194/10/25-011,
податкові повідомлення-рішення від 29.12.2006р. № /1, №/1,
№ /1, рішення ДПА у м. Києві від 30.03.2007р. № 930/10/25-114,
податкові повідомлення-рішення № /2, №/2, № /2.

Згідно
висновку № 175/176 судово-бухгалтерської експертизи по справі № 29/458-А від
03.03.2008р. встановлені за висновками ДПІ у Печерському районі міста Києва,
викладеними в акті «Про результати виїзної планової перевірки ТОВ
«Ватсон-Телеком»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період 01.07.2003р. по 30.06.2006р.»зменшення від'ємного
значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 60100,00 грн., в
тому числі по періодах: за 2003р. -400,00 грн., за 2004р. -40300,00 грн., за
2005р. -19400,00 грн., документально та нормативно не підтверджуються;

встановлені
за висновками ДПІ у Печерському районі міста Києва, викладеними в акті «Про
результати виїзної планової перевірки ТОВ «Ватсон -Телеком» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.07.2003р. по
30.06.2006р.»заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до державного
бюджету в сумі 161102,00 грн., в тому числі по періодах: 3 кв. 2003р. -4833,00
грн., 4 кв. 2003р. -23058,00 грн., 1 кв. 2004р. -5231,00 грн., 2 кв. 2004р.
-9013,00 грн., 3 кв. 2004р. -7885,00 грн., 4 кв. 2004р. -12231,00 грн., 1 кв.
2005р. -28150,00 грн., 2 кв. 2005р. -15894,00 грн., 3 кв. 2005р. -4232,00 грн.,
4 кв. 2005р. -49671,00 грн.
документально та нормативно не підтверджуються;

встановлені
за висновками ДПІ у Печерському районі міста Києва, викладеними в акті «Про
результати виїзної планової перевірки ТОВ «Ватсон -Телеком» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.07.2003р. по
30.06.2006р.»заниження податку на додану вартість на 120528,00 грн., у тому
числі по періодах: липень 2003р. -393,00 грн., серпень 2003р. -5477,00 грн.,
жовтень 2003р. -3002,00 грн., грудень 2003р. -4345,00 грн., січень 2004р.
-11456,00 грн., грудень 2004р. -8820,00 грн., січень 2005р. -1975,00 грн.,
березень 2005р. -85060,00 грн. документально та нормативно не підтверджуються;

встановлені
за висновками ДПІ у Печерському районі міста Києва, викладеними в акті «Про
результати виїзної планової перевірки ТОВ «Ватсон -Телеком» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.07.2003р. по
30.06.2006р.» завищення бюджетного відшкодування в сумі 72088,00 грн., у тому
числі по періодах: липень 2003р. -1275,00 грн., вересень 2003р. -5120,00 грн.,
листопад 2003р. -15117,00 грн., лютий 2004р. -480,00 грн., березень 2004р.
-11480,00 грн., червень 2004р. -7055,00 грн., вересень 2004р. -5560,00 грн.,
березень 2005р.  -21241,00 грн., квітень
2005р. -3160,00 грн., травень 2005р. -1600,00 грн. документально та нормативно
не підтверджуються;

встановлені
за висновками ДПІ у Печерському районі міста Києва, викладеними в акті «Про
результати виїзної планової перевірки ТОВ «Ватсон -Телеком» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.07.2003р. по
30.06.2006р.» завищення від'ємного значення різниця між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового кредиту всього за період, що перевірявся, в
сумі 48093,00 грн., у тому числі: червень 2005р. -7196,00 грн., вересень 2005р.
-2214,00 грн., листопад 2005р. -4982,00 грн., грудень 2005р. -33701,00 грн.
документально та нормативно не підтверджуються.

Позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню через наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення від 06.11.2006р.
№ /0, №/0, № /0 скасовані частково в процесі
адміністративного оскарження цих рішень Державною податковою інспекцією у
Печерському районі міста Києва рішенням про результати розгляду скарги від
18.01.2007р. № 1194/10/25-04.

В
силу положень підпункту “б” пп. 6.4.1 п. 6.4 ст. 4 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо
контролюючий орган змінює відповідне рішення внаслідок їх адміністративного
оскарження. Тобто, податкові повідомлення-рішення від 06.11.2006р. №
/0, №/0, № /0
вважаються відкликаними, нечинними, та не породжують певних правових
наслідків. У зв'язку з чим відсутні підстави для розгляду вимог про скасування
вже нечинних рішень податкового органу.

Що
стосується решти позовних вимог, то вони підлягають задоволенню з наступних
підстав.

12.06.2003р.
між позивачем (рекламодавець) та АСТК «Вест» (рекламіст) укладено договір №
19/2003, згідно умов якого  рекламодавець
доручає, а рекламіст зобов'язується виконати роботу з організації рекламної
компанії Рекламодавця.

02.12.2003р.
між позивачем (рекламодавець) та ТОВ «Говерла» (рекламіст) укладено договір №
4/1203, згідно умов якого  рекламодавець
доручає, а рекламіст зобов'язується виконати роботу з організації рекламної
компанії Рекламодавця.

Між
позивачем (рекламодавець) та ТОВ «Дельтафін» (рекламіст) укладено договори №
57/0604 від 18.06.2004р., № 115/1104 від 22.11.2004р., №121/1105 від
03.11.2005р., згідно умов якого
рекламодавець доручає, а рекламіст зобов'язується виконати роботу з
організації рекламної компанії Рекламодавця.

Відповідно
до умов вищевказаних договорів рекламіст бере на себе виконання наступних
робіт: на вимогу рекламодавця організовує розробку оригінал -макетів реклами;
подає рекламодавцю ескізи, тексти та інші матеріали, необхідні для проведення
робіт, для затвердження; узгоджує з рекламодавцем видання, в якому буде
розміщена реклама, розмір реклами та місце розміщення окремо до кожної
публікації; розміщує рекламу в друкованих ЗМІ загальнонаціонального маштабу за
принципом найбільшої віддачі від рекламних матеріалів та інше.

Виконання
договорів сторонами підтверджується актами здачі -приймання робіт, накладними,
листами -заявками, протоколами узгодження цін,
платіжними дорученнями, виписками банку про рух коштів на розрахунковому
рахунку позивача.

Зазначені
операції були відображені позивачем в податковій звітності з податку на додану
вартість та з податку на прибуток протягом липня 2003р. - червня 2006р.

Всього,
позивачем віднесено до складу валових витрат по договору з АСТК «Вест»у ІІІ кв.
2003р.- 67506,81 грн. без ПДВ з урахуванням податку на рекламу, у ІУ кв. 2003р.
134180,43 грн. без ПДВ з урахуванням податку на рекламу.; по договору з ТОВ
«Говерла»у ІУ кв. 2003р. 166 809, 00 грн. без ПДВ з урахуванням податку на
рекламу, у І кв. 2004р. -273 297, 00 грн. без ПДВ з урахуванням податку на
рекламу, у ІІ кв. 2004р. -9 648, 00 грн. без ПДВ з урахуванням податку на
рекламу; по договорам з ТОВ «Дельтафін»у ІІ кв. 2004р. -125 103, 73 грн. без
ПДВ з урахуванням податку на рекламу, ІІІ кв. 2004р. -207 001, 65 грн. без ПДВ
з урахуванням податку на рекламу, у ІУ кв. 2004р. -281 314, 91 грн. без ПДВ з
урахуванням податку на рекламу, І кв. 2005р. -250 207, 46 грн. без ПДВ з
урахуванням податку на рекламу, ІІ кв. 2005р.- 441 158, 31 грн. без ПДВ з
урахуванням податку на рекламу, у ІІІ кв. 2005р. -197 292, 76 грн. без ПДВ з
урахуванням податку на рекламу, у ІУ кв. 2005р. -526 489, 06 грн. без ПДВ з
урахуванням податку на рекламу.

Відповідно
до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність в Україні»,
підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій являються первинні
документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій

Відповідно
до п. 2 ст. 9 Закону  України «Про
бухгалтерський облік та звітність в Україні», первинні документи повинні
містити наступні обов'язкові реквізити: назву документа, дату та місце
складання, назву підприємства від імені якого складено документ, зміст та об'єм
господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посаду осіб,
відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення,
особистий підпис або інші дані, які дозволяють ідентифікувати особу, яка
приймала участь у здійсненні господарської операції.

З
матеріалів справи вбачається, що АСТК «Вест», ТОВ «Говерла», ТОВ
«Дельтафін»надавались послуги з організації рекламної компанії ТОВ «Ватсон -
Телеком»по розміщенню реклами в газеті «Діловий Кур'єр -Зв'язок» та згідно
накладних виготовлено кольорових листівок, брошур, буклетів, які безпосередньо
рекламують обладнання, що реалізує
позивач, а також послуги, які надаються підприємством в процесі
реалізації даного обладнання.

За
умовами господарських договорів, в обов'язках рекламіста не міститься пункту
щодо розповсюдження рекламних матеріалів.

Позивачем
надано накази керівника позивача, якими затверджувались плани поштових розсилок
рекламних матеріалів. Розсилка рекламних матеріалів підтверджується реєстрами
відправки кореспонденції ТОВ «Ватсон - Телеком»із штемпелем поштового
відділення яке прийняло кореспонденцію до відправки.

Відповідно
до ст. 1 Закону України «Про рекламу»реклама -це інформація про особу (фізичну
чи юридичну) чи товар, розповсюджена в будь -якій формі та в будь-який спосіб і
призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх
інтерес щодо таких особи чи товару.

Під
товаром у Законі України «Про рекламу» розуміється будь -який предмет
господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери,
об'єкти права інтелектуальної власності.

Отже,
позивач проводив рекламні заходи у засобах масової інформації та шляхом
поштової розсилки з метою інформування споживачів з асортиментом продукції та
послуг, які реалізує та від реалізації яких отримує дохід.

Судом
не приймаються доводи відповідача щодо ненадання документів, які б
підтверджували де розповсюджено листівки та містили б відомості щодо
розповсюдження в рекламних цілях, оскільки, як було зазначено вище, розсилка
рекламних матеріалів підтверджується реєстрами відправки кореспонденції
позивача із штемпелем поштового відділення та зазначенням точної поштової
адреси отримувача, а накази керівника, які для цілей бухгалтерського обліку є
первинними документами, містять розпорядження на розповсюдження листівок в
рекламних цілях.

Таким
чином, витрати на рекламу за договорами з АСТК «Вест», ТОВ «Говерла», ТОВ
«Дельтафін»пов'язані з господарською діяльністю позивача та відображені в
бухгалтерському обліку згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та
звітність в Україні».

Відповідно
до пп. 5.2.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до
складу валових витрат включаються суми будь -яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією,
веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг).

Згідно
пп. 11.2.1 ст. 11  Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка
припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь -яка з подій,
що сталася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунку платника
податку на оплату товарів (робіт, послуг); або дата оприбуткування платником
податку товарів, а для робіт (послуг) -дата фактичного отримання платником
податку результатів робіт (послуг).

Виходячи
з наведеного, факт отримання послуг та наявність документів, які підтверджують
таке отримання доведений матеріалами справи та є підставою для виникнення права
на валові витрати. Списання коштів з банківського рахунку позивача на оплату
рекламних послуг підтверджується виписками банку, наявними в матеріалах справи.

За
таких обставин, позивачем правомірно та відповідно до п.п. 5.2.1 ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств»  віднесено до складу валових витрат витрати
позивача пов'язані з отриманням послуг по розміщенню реклами та друкування
реклами в газеті «Діловий Кур'єр -Зв'язок»та виготовлення листівок, буклетів,
брошур згідно договорів №№ 19/2003, 57/0604, 115/1104, 121/1505.

Відповідно
до п. 1.7 ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий
кредит -це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно
з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”
податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених
(нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку із придбанням
товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат
виробництва (обігу).

З
25.03.2005р. з урахуванням змін до вищевказаного Закону, п. 7.4.1 визначений у
наступному формулюванні -податковий кредит звітного періоду складається із сум
податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 ст. 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду
у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті)
та послуг з метою їх подальшого використання в господарській діяльності
платника податку.

У
зв'язку з тим, що розмір та правомірність валових витрат позивача  ІУ кв. 2003р. , І кв. 2004р.,  ІІ кв. 2004р., ІІІ кв. 2004р.,  ІУ кв. 2004р., І кв. 2005р., ІІ кв. 2005р., у
ІІІ кв. 2005р., у ІУ кв. 2005р. підтверджено судом  вище, висновок акту перевірки про порушення
позивачем пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану
вартість” та заниження позивачем податку на додану вартість на суму 120528,00
грн.; завищення позивачем суми бюджетного відшкодування на загальну суму
72088,00 грн.; завищення позивачем від'ємного значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту на суму 48093,00 грн., є
неправомірним.

Відповідно
до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”
датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій:

- або
дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів
(робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або
дата  отримання  податкової накладної,  що засвідчує факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Пунктом
7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”
передбачено: платник податку зобов'язаний надати покупцю  податкову накладну, що має містити зазначені
окремими визначені законом реквізити.

Відповідність
виписаних АСТК «Вест», ТОВ «Говерла», ТОВ «Дельтафін»на користь позивача
податкових накладних, підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України “Про
податок на додану вартість” відповідачем не заперчується.

Відповідно
до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”
не  дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом
прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує
перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на
момент перевірки платника податку податковим органом суми податку, попередньо
включені до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими
зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму
податкового кредиту, непідтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Як
свідчать матеріали справи, на момент проведення перевірки позивач мав податкові
накладні виписані АСТК «Вест», ТОВ «Говерла», ТОВ «Дельтафін»на підтвердження
суми податкового кредиту. Цей факт відповідачем не заперечується.

Відповідно
до пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” право
на нарахування податку та складання податкових накладних  надається виключно особам, зареєстрованим як
платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Рішенням
Подільського районного суду міста Києва від 13.05.2005р. № 2-2115/05 установчі
документи та свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Говерла»визнано
недійсними.

Ухвалою
Подільського районного суду міста Києва від 13.05.2005р. № 8-12/07 рішення
Подільського районного суду міста Києва від 13.05.07р., яким установчі
документи та свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Говерла»визнано
недійсними, скасовано.

Ухвалою
Подільського районного суду міста Києва від 03.07.2007р. № 2-3250/07 провадження
по цивільній справі за позовом ДПІ у Подільському районі міста Києва до ТОВ
«Говерла», ОСОБА_1., ОСОБА_2. про визнання недійсними установчих документів та
свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Говерла», закрито.

Постановою
господарського суду Миколаївської області від 19.09.2006р. № 10/451/06 ТОВ
«Дельтафін»визнано банкрутом.

Ухвалою
господарського суду Миколаївської області від 05.02.2007р. № 10/451/06
затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Дельтафін»;
провадження у справі припинено; ліквідовано ТОВ «Дельтафін».

Згідно
довідки  ДПІ у Печерському районі міста
Києва від 02.02.2006р. підприємство «АСТК «Вест»останній звіт до ДПІ у
Печерському районі міста Києва подало 10.11.2003р.

Таким
чином, на момент нарахування ПДВ та складання податкових накладних АСТК «Вест»,
ТОВ «Говерла», ТОВ «Дельтафін»були зареєстрованими як платники податку на
додану вартість.

Станом
на день розгляду справи всі вищевикладені договори  є чинними. Постановою господарського суду
міста Києва від 01.10.2007р. у справі № 11/82-А за позовом ДПІ у Печерському
районі міста Києва до ТОВ «Ватсон -Телеком», ТОВ «Говерла»про визнання
недійсним договору від 02.12.2003р. № 4/1203, в задоволенні позову відмовлено.

Враховуючи
вищевикладене, податковий кредит за період з 01.07.03 по 30.06.06 по операціях
з отримання рекламних послуг та рекламної продукції у межах господарської
діяльності за договорами № 19/2003 на суму 40136,76 грн. ; № 4/1203 на суму
89502,39 грн.; № № 57/0604 , 115/1104, 121/1505 на суму 522617,8 грн.
сформований позивачем у відповідності до вимог пп. 7.4.1 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість».

За
таких обставин, висновки акту перевірки щодо завищення валових витрат,
завищення суми податкового кредиту  є
безпідставним та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно
до ст. 72 КАСУ обставини,
встановлені     судовим     рішенням      в адміністративній, цивільній або
господарській справі,  що набрало
законної сили,  не доказуються при
розгляді інших  справ,  у  яких
беруть  участь  ті самі особи або особа,  щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідач
не подав суду допустимі докази в обґрунтування своїх заперечень.

За
таких обставин, суд вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Печерському районі міста Києва №№ /1, №/1, №
/1;  /2,
№/2, № /2, № /3, №/3, № /3
прийняті відповідачем на підставі акту перевірки, висновки якого суперечать вимогам
чинного податкового законодавства України і фактичним обставинам справи, а тому
підлягають скасуванню.

Що
стосується розподілу судових витрат, то суд бере до уваги, що відповідно до пп.
1), 2) п. 3 Прикінцевих та перехідних положень до Кодексу адміністративного
судочинства України судовий збір при зверненні до адміністративного суду
сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита; розмір
судового збору визначається відповідно до підпункту „б” пункту 1 статті 3
Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, крім випадків,
встановлених пунктом 3 цього пункту. Як вбачається з підпункту „б” пункту 1
статті 3 вказаного Декрету із скарг, що подаються до суду на неправомірні дії
органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян
ставка державного мита встановлюється у розмірі 0, 2 неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян.

За
таких обставин, з Державного бюджету на користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 3,40 грн..

Відповідно
до клопотання позивача витрати сплачені за проведення судово-бухгалтерської
експертизи у справі покладаються на ТОВ "Ватсон-Телеком".

Враховуючи
викладене, керуючись ст. 71, ст. ст. 158-163 КАС України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов
задовольнити частково.

Скасувати
податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
Печерському  районі м. Києва №
/1  від 29.01.2007р., №
/2 від 05.04.2007р., № /3 від 15.06.2007р..

Скасувати
податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському  районі м. Києва № /1 від
29.01.2007р., № /2 від 05.04.2007р., № /3 від 15.06.2007р..

Скасувати
податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
Печерському  районі м. Києва №
/1 від 29.01.2007р., № /2 від 05.04.2007р., № /3
від 15.06.2007р..

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути
з рахунків Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ватсон-Телеком»(02152, м. Київ, вул. Березняківська, 8, ) 3,40 грн. (три гривні сорок копійок) судового збору.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.В.
Усатенко

дата складення постанови у повному обсязі 04.07.2008