ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.08                                                                                 Справа № 11/161пн

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пласт –Плюс", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Старобільської митниці, м. Старобільськ Луганської області

про внесення змін до договору

суддя Москаленко М.О.

секретар судового засідання Мелехова О.С.

в присутності представників сторін:

від позивача - Плотніков П.А., дов. № 02/19/08/08 від 19.08.2008; Головко Д.М. –директор, паспорт серії ЕК № 707660, виданий 25.12.1997 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області;

від відповідача – не прибув

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про внесення змін до договору про співробітництво, укладеного сторонами 02.01.2008.

В судове засідання повноважний представник відповідача не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Позовні вимоги мотивовані позивачем безпідставним достроковим розірванням відповідачем в односторонньому порядку укладеної сторонами у справі угоди про співробітництво від 02.01.2008. За доводами позивача дострокове розірвання вказаної угоди суттєво порушує його охоронювані законом права та інтереси, оскільки під час дії угоди позивачем жодного разу не було допущено порушень умов угоди, взяті на себе зобов’язання виконувалися належним чином та у повному обсязі, а безпідставне дострокове розірвання угоди не відповідає приписам чинного законодавства та спричинить позивачеві суттєву матеріальну шкоду. У позовній заяві позивачем викладено вимоги про внесення до укладеної сторонами у справі угоди про співробітництво змін та викладення вказаної угоди у такій редакції:

«Пункт 6 «Розірвання угоди»:

«6.1. Угода може бути розірвана у наступних випадках:

-          по закінченню строку дії угоди;

-          за згодою сторін.

6.2. Розірвання угоди в односторонньому порядку не дозволяється.

6.3. Угода може бути розірвана достроково при невиконанні або неналежному виконанні стороною зобов’язань.»Також позивачем заявлено вимогу про внесення змін до підпункту 8.1 пункту 8 «Термін дії угоди», а саме заміну слів «та діє до 31.12.2008»словами «та діє до 31.12.2010».

Письмовим відзивом на позовну заяву та додатковими письмовими поясненнями відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на такі обставини:

- можливість одностороннього розірвання укладеної сторонами угоди передбачена умовами пункту 6 угоди;

- на початку існування вантажного митного комплексу, який належить позивачеві, від брокерських фірм та суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності надходили письмова скарги щодо правомірності відкриття вантажного митного комплексу в зоні діяльності митного поста «Сєвєродонецьк»Старобільської митниці;

- 17.06.2008 та 15.07.2008 на засіданнях Громадської ради при Старобільській митниці обговорювалось питання про покращення умов для роботи декларантів у приміщенні вантажного комплексу, де розташований митний пост «Сєвєродонецьку», було ініційоване питання стосовно перенесення місця розташування митного поста «Сєвєродонецьку»та місця прибуття автотранспорту в інше місце, у зв’язку з чим у подальшому на адресу позивача у справі відповідачем було направлено листа про розірвання укладеного сторонами договору про співробітництво.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази у їх сукупності, вислухавши учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

02.01.2008 між сторонами у даній справі було укладено Угоду про співробітництво (далі за текстом –Угода), предметом якої у відповідності з її пунктом 1.1 є взаємне співробітництво сторін щодо здійснення пропуску (переміщення) транспортних засобів та товарів через митний кордон України, та в інших місцях, в межах яких митниця здійснює митний контроль та митне оформлення.

Розділом 8 Угоди сторони встановили строк її дії, а саме до 31.12.2008.

Умовами розділу 6 Угоди сторони передбачили, що Угода може бути розірвана в односторонньому порядку у наступних випадках:

-          при невиконанні або неналежному виконанні зобов’язань;

-          за бажанням однієї із сторін.

При цьому сторона –ініціатор зобов’язана письмово повідомити іншу сторону про розірвання Угоди, але не менш ніж за 90 днів до передбачуваної дати розірвання Угоди.

02.01.2008 сторонами у справі також було укладено договір № 17 оренди будинку, споруди, у відповідності з умовами якого для розміщення особового складу митного поста відповідачеві було надано в оренду нежитлове приміщення площе. 336,52 кв. м, розташоване за адресою: Луганська область, Попаснянський район, с. Біла Гора, вул.. лівобережний масив, буд. 2.

З метою виконання умов Угоди позивачем було укладено договір № 01/07/2008 від 01.07.2008 оренди частини службового приміщення з Державною інспекцією з карантину рослин в Луганській області. Раніше, а саме 01.09.2007, позивачем з Державною екологічною інспекцією в Луганській області був укладений договір № 01/09/2007 оренди частини службового приміщення.

Листом від 20.06.2008 № 13-17/2057 (а.с. 15) відповідач повідомив позивача про розірвання Угоди та запропонував надати письмове погодження про припинення через 90 днів з дати отримання повідомлення дії Угоди про співробітництво від 02.01.2008. Підстави розірвання Угоди відповідачем позивачеві повідомлені не були.

Листом від 26.06.2008 № 03/26/06, надісланим на адресу відповідача у справі, позивач повідомив про свою незгоду з розірвання Угоди, зазначивши, що ним для належного виконання зобов’язань за Угодою були витрачені значні грошові кошти, зокрема, на технічне обладнання митного поста, складів, були створені усі умови, необхідні для якісної роботи митного комплексу.

Листом від 24.07.2008 № 12-16/2540 відповідач повторно, без зазначення підстав, повідомив позивача про необхідність розірвання Угоди.

Встановивши фактичні обставини справи, надані докази у їх сукупності, вислухавши присутніх в судових засіданнях учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими частково та підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

У відповідності із ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до приписів ст. 3 Цивільного кодексу України однією з засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов’язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, зміна правовідношення.

У відповідності з приписами ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Як встановлено судом під час судового розгляду справи, сторонами Угоди були передбачені підстави для її розірвання та разом з цим встановлено можливість розірвання Угоди в односторонньому порядку. Переліку підстав для одностороннього розірвання Угоди її сторони не встановили.

Суд доходить висновку, що відсутність в Угоді переліку підстав, за яких можливе її розірвання в односторонньому порядку, суттєво впливає на можливість захисту кожної із сторін договору від безпідставного розірвання Угоди, з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи та її фактичні обставини, на виконання умов Угоди, з метою якісного надання обумовлених Угодою послуг позивачем у справі було укладено декілька договорів оренди з державними службами та органами, було здійснено технічне обладнання митного комплексу та прилягаючої до нього території. Передбачені Угодою зобов’язання виконувалися сторонами у справі своєчасно та у повному обсязі, що не спростовано відповідачем у справі. Факту звернення відповідача до позивача з приводу невиконання або неналежного виконання позивачем у справі взятих на себе згідно з умовами Угоди зобов’язань відповідачем не підтверджено.

Як на підставу розірвання в односторонньому порядку укладеної з позивачем Угоди відповідач послався на наявність Протоколу № 7 від 15.07.2008 (а.с. 46-47) та Протоколу № 8 від 11.08.2008 (а.с. 48-50) засідань Громадської ради при Старобільській митниці та послався на факт висвітлення на даних засіданнях проблем, пов’язаних з роботою вантажно –митного комплексу та організації роботи на ньому. За результатами засідання було вирішено розглянути питання про переміщення митного поста «Сєвєродонецьку» ат місця прибуття автомобільного транспорту на іншу територію.

Під час судового розгляду справи відповідачем нормативно та документально не було доведено обов’язковості вказівок такої організації як Громадська рада при Старобільській митниці для органів митної служби України, а також не було надано жодного документу у підтвердження обґрунтованості висновків вказаної Громадської ради.

Крім того, вказані вище засідання Громадської ради були проведені 15.07.2008 та 11.08.2008, тобто вже після звернення позивача до суду з даним позовом, а тому висновки за результатами цих засідань ніяк не могли бути підставою для розірвання укладеної з позивачем Угоди, оскільки лист про розірвання Угоди був надісланий відповідачем на адресу позивача ще 20.06.2008.

За таких обставин заперечення відповідача проти позову в процесі судового розгляду справи не були підтверджені її матеріалами та фактичними обставинами,

Разом з цим матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем у справі зобов’язань за укладеною з відповідачем Угодою та відсутність звернень до позивача з зауваженнями щодо якості наданих за Угодою послуг.

Главою 50 Цивільного кодексу України «Припинення зобов’язання»встановлено перелік підстав для припинення зобов’язання.

Статтею 604 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов’язання припиняється за домовленістю сторін.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи з фактичних обставин справи суд доходить висновку про порушення умовами розділу 6 Угоди «Розірвання Угоди», а саме відсутністю переліку підстав для одностороннього розірвання Угоди, законних прав та інтересів сторін Угоди, у даному випадку позивача у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За таких обставин є обґрунтованою вимога позивача про внесення змін до Угоди, укладеної сторонами у справі 02.01.2008, та викладення розділу 6 Угоди «Розірвання Угоди» у такій редакції:

«6.1. Угода може бути розірвана у наступних випадках:

-          по закінченню строку дії угоди;

-          за згодою сторін.

6.2. Розірвання угоди в односторонньому порядку не дозволяється.

6.3. Угода може бути розірвана достроково при невиконанні або неналежному виконанні стороною зобов’язань.»

Разом з цим є необґрунтованими та не підлягають задоволенню вимоги позивача про внесення судом змін до укладеної сторонами Угоди у частині строку її дії, оскільки строк дії договору є умовою договору, що встановлюється виключно за згодою його сторін.

Крім того, умовами розділу 8 Угоди «Термін дії Угоди» передбачено можливість продовження строку дії Угоди на тих самих умовах, що передбачені Угодою, а тому у даному випадку не порушуються права та законні інтереси жодної із сторін Угоди.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин позовні вимоги підтверджені матеріалами справи, її фактичними обставинами частково, а тому підлягають задоволенню частково з віднесенням на сторони у справі судових витрат на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Внести зміни до Угоди про співробітництво, укладеної між Старобільською митницею та товариством з обмеженою відповідальністю «Пласт-Плюс»02.01.2008, виклавши розділ 8 «Розірвання Угоди»у такій редакції:

«6.1. Угода може бути розірвана у наступних випадках:

-          по закінченню строку дії угоди;

-          за згодою сторін.

6.2. Розірвання угоди в односторонньому порядку не дозволяється.

6.3. Угода може бути розірвана достроково при невиконанні або неналежному виконанні стороною зобов’язань.»

3. Стягнути зі Старобільської митниці, вул. Рози Люксембург, буд. 76, м. Старобільськ, Луганська область, код 33534224, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Пласт-Плюс», вул. Новикова, буд. 10, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, код 32082262, витрати зі сплати державного мита у розмірі 42 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 69 грн. 00 коп., видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити

В судовому засіданні за згодою представників позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання повного тексту рішення, оформленого у відповідності з приписами ст. 84 Господарського процесуального кодексу України –29.08.2008.

Суддя                                                                        М.О. Москаленко