ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

”30” жовтня 2008 року справа № 11/180

Позивач: Першого заступника прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Чернігівської міської ради

14000, м. Чернігів, вул. Мстиславська, 8

Відповідач: Приватне підприємство „Перлина -1”

14000, м. Чернігів, вул. Мстиславська, 8

Про стягнення неустойки в сумі 3346,84 грн.

Суддя Ю.М.Бобров

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Омеляненко К.М. –спеціаліст, дов. від 23.04.08 р. № 7-1/597.

Від Відповідача: не з’явився.

В судовому засіданні взяв участь помічник прокурора м. Чернігова Кушнеренко Є.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Першим заступником прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Чернігівської міської ради подано позов до Приватного підприємства „Перлина –1” м. Чернігів про стягнення з відповідача неустойки в сумі 3346,84 грн.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався.

До прийняття рішення по справі представником позивача подана погоджена з помічником прокурора письмова заява про уточнення позовних вимог від 30.10.08 р., в якій він просить стягнути з відповідача на користь Фонду комунального майна Чернігівської міської ради неустойку за користування майном в сумі 3346,84 грн.

Суд приймає подане уточнення та проводить розгляд справи з урахуванням поданої заяви.

В судовому засіданні представник позивача та помічник прокурора підтримали позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві, з урахуванням уточнення.

Відповідач відзиву на позов або письмових пояснень щодо суті спору суду не надав, представника у призначене судове засідання не направив. Про дату, час і місце судового засіданні відповідача повідомлено належним чином. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

За таких обставин суд вважає, що неподання відповідачем відзиву та нез’явлення його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду спору за наявними у справі матеріалами, без участі представника відповідача.

Представник позивача та помічник прокурора проти розгляду спору по суті без участі представника відповідача не заперечують.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача та помічника прокурора, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, 27.06.2002 р. між Фондом комунального майна Чернігівської міської ради (Орендодавцем) та Приватним підприємством „Перлина –1” (Орендар) укладено договір оренди комунального майна № 428Д.

Відповідно до умов договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно, яке знаходиться на балансі КП ЖКГ Деснянського р-ну та складається з підвального приміщення, розташованого у триповерховому житловому будинку, площею 70,0 кв. м, по пр. Перемоги, 87 вартістю 17203 грн. згідно експертної оцінки.

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір діє з 01.07.2002 р. до 31.12.2003р. включно. Додатковою угодою № 1 від 30.12.2003 р. до договору оренди строк дії договору встановлено до 31.12.2004 р.

31.03.2004 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди, якою внесено зміни до договору, зокрема, п. 10.4 договору з моменту розірвання або припинення договору по день підписання акта приймання-передачі майна, якщо обов’язки щодо повернення майна орендарем не виконуються, сплачувати орендодавцю неустойку за кожний день прострочення у розмірі подвійної плати за користування майном, що розраховується від суми орендної плати за останній місяць оренди.

30.12.2004 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору оренди, згідно якої договір викладено в новій редакції та внесено зміни, а саме, орендна плата за базовий місяць розрахунку встановлена в розмірі 169,31 грн., розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України, п. 5.1.10 договору: з моменту розірвання або припинення договору по день підписання акта приймання-передачі майна, якщо обов’язки щодо повернення майна орендарем не виконуються, сплачувати орендодавцю неустойку за кожний день прострочення у розмірі подвійної плати за користування майном, що розраховується від суми орендної плати за останній місяць оренди, п. 10.1 договору: цей договір діє з 01.07.2002 р. по 30.06.2005 р., п. 10.6 договору: термін дії договору може бути продовжено тільки шляхом укладання додаткової угоди за наявності письмової заяви орендаря, наданої орендодавцю протягом місяця до закінчення строку дії договору.

Додатковою угодою № 4 від 01.07.2005 р. строк дії договору встановлено до 31.12.2005 р.

30.12.2005 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 5 до договору, внесено зміни та продовжено дію договору до моменту нотаріального посвідчення, державної реєстрації нового договору на приміщення про пр.Перемоги, 87, але не пізніше 31.03.2006 р.

Таким чином, враховуючи те, що орендні відносини між господарюючими суб’єктами є строковими, обов’язок відповідача по звільненню приміщення чітко обумовлений чинним законодавством та витікає з моменту закінчення строку дії договору.

Враховуючи умови п.10.6 договору, відсутність волевиявлення відповідача на продовження дії договору свідчить про закінчення дії договору саме з 31.03.2006 року. Проте орендоване приміщення відповідачем звільнено не було.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 04.12.07 р. № 13/161/19, яке набрало законної сили, ПП „Перлина –1” зобов’язано повернути Фонду комунального майна Чернігівської міської ради підвальне приміщення площею 70 м.кв., що знаходиться за адресою м. Чернігів, пр. Перемоги, 87 шляхом примусового його звільнення, та стягнуто на користь позивача 2,39 грн. пені та 7230,49 грн. неустойки за час користування приміщенням понад встановлений договором строк за період з 01.04.06 р. по 31.10.07 р.

Оскільки ПП „Перлина -1” наказ суду від 27.12.07 р. по справі № 13/161/19 добровільно виконаний не був, Деснянським Відділом ДВС Чернігівського міського управління юстиції 17.07.08 р. здійснено примусове виселення ПП „Перлина –1”, що підтверджується копією акту від 17.07.08 р.

Відповідно до ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.92 р. № 2269-XII у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.           Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.5.1.10 договору та ст. 785 Цивільного кодексу України згідно розрахунку, який додано до позовної заяви, позивачем нарахована неустойка за користування приміщенням понад встановлений строк за період з 01.11.07 р. по 16.07.08 р. в сумі 3346,84 грн. Надходжень подвійної плати за користування приміщенням з 01.11.07 р. по 16.07.08 р. не було.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що надані заступником прокурора письмові докази доводять ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідач доказів сплати неустойки, як і доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, суду не надав.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд доходить висновку, що, відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу, судові витрати в повному обсязі мають бути покладені на відповідача.          Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства “Перлина-1” (14000 м. Чернігів, вул. Мстиславська, 8, р/р в ЧФ АТ “Укрінбанк”, МФО 353564, код 24838896) на користь Фонду комунального майна Чернігівської міської ради (14000 м. Чернігів, вул. Мстиславська, 8, р/р 1612 УДК в Чернігівській області, МФО 853592, код 14227121) неустойку в сумі 3346,84 грн.

3. Стягнути з Приватного підприємства “Перлина-1” (14000 м. Чернігів, вул. Мстиславська, 8, р/р в ЧФ АТ “Укрінбанк”, МФО 353564, код 24838896) до Державного бюджету м. Чернігова, р/р 0002 в ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, код 22825965, код платежу 2 грн. державного мита.

4. Приватного підприємства “Перлина-1” (14000 м. Чернігів, вул. Мстиславська, 8, р/р в ЧФ АТ “Укрінбанк”, МФО 353564, код 24838896) Державного бюджету м. Чернігова, р/р 0002 в ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, код 22825965, код бюджетної класифікації 8,00 грн. оплати витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду у судах.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 30.10.08 р., на підставі ст. 85 ГПК України, за згодою представника позивача та помічника прокурора, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення підписано 04.11.08 р.

Суддя Ю.М.Бобров