ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рівне,  вул. Яворницького, 59
РІШЕННЯ

"05"
серпня 2008 р.
Справа  № 3/81

За
позовом  Акціонерного банку «Брокбізнесбанк»
в особі Славутської філії АБ «Брокбізнесбанк»

до
відповідача 1: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1.

відповідача 2: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2

відповідача 3: фізичної особи
ОСОБА_3.

про
стягнення заборгованості в сумі 223250 грн. 48 коп.

Суддя  Мамченко Ю.А.

Представники:

від
позивача :
ОСОБА_4. (довіреність №98/03 від 23.04.2008 року);

від
відповідача 1:
не з'явився;

від
відповідача 2: не з'явився;

від
відповідача 3: не з'явився

Статті
20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи
з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол
судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

В
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач
- Акціонерний          банк
«Брокбізнесбанк» в особі Славутської філії АБ «Брокбізнесбанк» звернувся до
господарського суду Рівненської області з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 та фізичної
особи ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №02/109/05
від 07.11.2005 року та кредитним договором
№02/145/06  від  26.04.2006 року у розмірі 225600 грн. 98
коп..

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі порушили взяті на себе зобов'язання
щодо повноти та своєчасності сплати плати за користування кредитом, крім того
позивач в позовній заяві просить стягнути з ОСОБА_1. за договором поруки згідно
з яким ОСОБА_1. поручився перед банком відповідати в повному обсязі за
своєчасне і повне виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2. зобов'язань по
кредитному договору №02/145/06.

Відповідно
до положень ст.58 Господарського процесуального кодексу України  в одній позовній заяві може бути об'єднано
кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими
доказами.  Суддя має право об'єднати
кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі
сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в
рішенні. З огляду на вищевказане позовні вимоги до відповідачів 1,2 зв'язані
підставою виникнення та підлягають спільному розгляду.

29.07.2008
року позивачем через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог
згідно з якою просить стягнути з СПД ОСОБА_1 суму боргу за кредитним договором
№02/109/05 від 07.11.2005 року в розмірі 187828 грн. 01 коп. з них: 150000,00
грн. заборгованість по кредиту, 17901 грн. 64 коп. заборгованість по відсотках
за користування кредитом; 18688 грн. 52 коп. - пеня за несвоєчасну сплату
кредиту; 1237 грн. 85 коп. - пеня за несплату відсотків. Крім того, позивач
просить стягнути з СПД ОСОБА_2 суму боргу за кредитним договором  №02/145/06
від  26.04.2006 року в розмірі
52200 грн. 25 коп. з них: 44000,00 грн. заборгованість по кредиту, 5251 грн. 15
коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2620 грн. 77 коп. -
пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 328 грн. 33 коп. - пеня за несплату
відсотків.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з врахуванням заяви про
уточнення позовних вимог.

Позивачем
подано позов до фізичної особи ОСОБА_3. Частиною 1 статті 21 передбачено, що
сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути
підприємства та організації, зазначені в статті 1 Господарського процесуального
кодексу України.

Відповідно
до ст.1 ГПК України, право на звернення до господарського суду мають
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як
передбачено п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі спори
за участю фізичних осіб лише ті, що виникають з корпоративних відносин у спорах
між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Спори
за участю фізичних осіб підлягають розгляду в судах загальної юрисдикції за
правилами встановленими Цивільним процесуальним Кодексом України.

Враховуючи
вищевикладене, провадження у справі в частині звернення з позовними вимогами до
ОСОБА_3. не підлягає вирішенню в господарських судах, а відтак, відповідно до
ч. 1 ст. 80 ГПК України підлягає припиненню.

За
клопотанням відповідача 1 - ОСОБА_1 розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідачі
ОСОБА_1та ОСОБА_2 відзивів на позовну заяву не надали, в судове засідання не
з'явились; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені
належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про
вручення поштового відправлення №3963308 та 3963294.

05.08.2008
року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1. про відкладення розгляду справи у
зв'язку з необхідністю написання обґрунтованого відзиву на заяву про уточнення
позовних вимог. Вказане клопотання не підлягає задоволенню в зв'язку з
закінченням двохмісячного строку розгляду спору, встановленого вимогами ст.69
Господарського процесуального кодексу України.

За
таких обставин, керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути
справу та вирішити спір без участі відповідача за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши
у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача,  вивчивши подані ним письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню
частково.

При
винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

07.11.2005
року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», в особі директора Славутської
філії, що діяв на підставі Положення про Славутську філію АБ
"Брокбізнесбанк" та довіреністю №3302 від 15.06.2005 року (далі -
позивач) та Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1(далі - відповідач 1)
укладено кредитний договір №02/109/05 (далі - кредитний договір), згідно з
умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 150000,00 грн.
строком  на 24 місяців  з 07.11.2005 року по 06.11.2007 року для
поповнення обігових коштів із сплатою 24 %
річних.

Відповідно
до п.3.1. кредитного договору банк і позичальник зобов'язались виконувати умови
договору.

Згідно
п.п.3.2.1. та 3.2.2. банк зобов'язався: відкрити позичальнику позичковий
рахунок для видачі кредиту та видати позику позичальнику готівкою за його
письмовою заявою.

На
виконання умов кредитного договору позивач свої зобов'язання по видачі кредиту
виконав в повному обсязі, а саме - перерахував на рахунок СПД ОСОБА_1. -
150000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями заяви
відповідача на видачу готівкових коштів від 24.11.2005 року, меморіального
ордера на перерахування коштів на підставі кредитного договору та випискою по
особовому рахунку відповідача.

Відповідно
до п 4.1. Договору позичальник зобов'язався
повернути банку позичку на умовах п.2.1. цього Договору із щомісячною
сплатою відсотків та кредиту згідно графіку погашення (додаток №1) не пізніше
останнього робочого дня кожного місяця, та в день повного погашення позики.

При цьому відсотки
сплачуються за фактичний час користування позикою на умовах і в

межах дії цього Договору
(п.4.3. Договору).

Відповідно
до п.4.4. Договору при поверненні позичальником частини позики, відсотки за
користування позикою, пеня за несвоєчасну сплату відсотків і за несвоєчасне
повернення позики нараховуються на залишок заборгованості при збереженні усіх
умов цього Договору

Відповідачем
1 порушено зобов'язання, визначені пп.2.1., 4.1. кредитного договору; доказів
зворотного суду не надано.

Відповідно
до даних, зазначених у довідці, наданій позивачем, СПД ОСОБА_1. частково
сплачено суму відсотків за користування кредитом в розмірі 75747 грн. 84 коп.
та пеню за порушення умов договору в розмірі 4383 грн. 17 коп., що
підтверджується випискою по особовому рахунку №1001 за період з
07.11.2005 року по 23.05.2008 року.

Згідно
з наданим позивачем розрахунком суми заборгованості по кредитному договору
№02/109/05 від 07.11.2005 року, укладеному між АБ «Брокбізнесбанк» та Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1станом на 28.07.2008 року  заборгованість по сумі кредиту складає
150000,00 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 17901
грн. 64 коп.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту за період з 01.01.2008 по
28.07.2008 року - 18688 грн. 52 коп.; пеня за несплату відсотків за період
з  01.01.2008  по 28.07.2008 року - 1237 грн. 85 коп..

Відповідно
до п.6.1. кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення позики та  (або)
відсотків за її використання, банком може стягуватися пеня, яка
нараховується виходячи з подвійної ставки НБУ від суми непогашеної
заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно
до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за
договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф,
пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в
разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами  4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України
встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у
розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно
частини 6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування пені припиняється
через шість місяців від  дня, коли
зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або
договором.

Матеріалами
справи підтверджується порушення відповідачем 1 взятих на себе зобов'язань щодо
сплати  відсотків за користування
кредитом та прострочено погашення  плати
за управління кредитом, але  приймаючи до
уваги, що при розрахунку пені позивачем не враховано вимоги частини 6 ст.232
Господарського кодексу України нарахування пені припиняється через шість
місяців від  дня, коли зобов'язання мало
бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно
до п.2.1. кредитного договору банк надав позичальнику кредит строком на 24
місяці з 07.11.2005 року по 06.11.2007 року, відповідно відповідач 1
зобов'язався виконати умови договору до 06.11.2007 року, тому період
нарахування пені на суму боргу в розмірі 150000,00 грн. становить з 07.11.2007
року по 07.05.2008 року.

Суд
прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення пені за прострочку
сплати кредиту за період з 07.11.2007 р. по 07.05.2008 року підлягають
задоволенню в сумі       15057 грн. 53
коп., за прострочку сплати  відсотків по
кредиту за період з 01.01.2008 року по 28.07.2008р. в сумі 1237 грн. 85 коп..

Загальна
заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору №02/109/05 від 07.11.2005
року  складає 184197 грн. 02 коп..

Судом
встановлено, що позивачем надіслано відповідачу 1 претензію з вимогою негайно
погасити заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання умов кредитного
договору №02/109/05 від 07.11.2005 року, залишена відповідачем 1 без відповіді
та задоволення, відтак відповідач 1 не виконав свої зобов'язання щодо
повернення кредиту в зазначеному розмірі.

З
огляду на вищевказане, з відповідача 1 підлягає стягненню на користь позивача
сума в розмірі 187828 грн. 01 коп..

26.04.2006
року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», в особі директора Славутської філії,
що діяв на підставі Положення про Славутську філію АБ
"Брокбізнесбанк" та довіреністю №3302 від 15.06.2005 року (далі -
позивач) та Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2(далі - відповідач 2)
укладено кредитний договір № 02/145/06 (далі - кредитний договір), згідно з
умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 44000,00 грн.
строком  на 12 місяців з 26.04.2006 року
по 25.04.2007 року для поповнення обігових коштів із сплатою 24 %  річних.

Відповідно
до п.3.1. кредитного договору банк і позичальник зобов'язались виконувати умови
договору.

Згідно
п.п.3.2.1. та 3.2.2. банк зобов'язався: відкрити позичальнику позичковий
рахунок для видачі кредиту та видати позику позичальнику готівкою за його
письмовою заявою.

На
виконання умов кредитного договору позивач свої зобов'язання по видачі кредиту
виконав в повному обсязі, а саме - перерахував на рахунок СПД ОСОБА_2.  44000,00 грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями заяви відповідача 2 на видачу готівкових коштів від
25.04.2006 року, меморіального ордера на перерахування коштів на підставі
кредитного договору та випискою по особовому рахунку відповідача.

Відповідно
до п 4.1. Договору позичальник зобов'язався
повернути банку  позичку на умовах
п.2.1. цього Договору із щомісячною сплатою відсотків та кредиту згідно графіку
погашення (додаток №1) не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, та в
день повного погашення позики.

При цьому відсотки
сплачуються за фактичний час користування позикою на умовах і в

межах дії цього Договору
(п.4.3. Договору).

Відповідно
до п.4.4. Договору при поверненні позичальником частини позики, відсотки за
користування позикою, пеня за несвоєчасну сплату відсотків і за несвоєчасне
повернення позики нараховуються на залишок заборгованості при збереженні усіх
умов цього Договору

23.04.2007
року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», в особі директора Славутської
філії, що діяв на підставі Положення про Славутську філію АБ
"Брокбізнесбанк" та довіреністю №3302 від 15.06.2005 року (далі -
позивач) та Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2укладено Додаткову
угоду до Кредитного договору №02/145/06 від 26.04.2006 року, згідно з умовами
якої в зв'язку продовженням терміну дії договору на один рік п.2.1. кредитного
договору викладено в наступній редакції: банк відкриває позичальнику відкличну
кредитну лінію в сумі 44000,00 грн. строком на 24 місяці з 26.04.2006 по
25.04.2008 року для поповнення обігових коштів зі сплатою 24 відсотків
річних.

Відповідачем
2 порушено зобов'язання, визначені пп.2.1.,4.1. кредитного договору; доказів
зворотного суду не надано.

Відповідно
до даних, зазначених у довідці, наданій позивачем, СПД ОСОБА_2. частково
сплачено суму відсотків за користування кредитом в розмірі 17364 грн. 76 коп.
та пеню за порушення умов договору в розмірі 225 грн. 28 коп., що
підтверджується випискою по особовому рахунку №2001 за період з
26.04.2006 року по 23.05.2008 року.

Згідно
з наданим позивачем розрахунком суми заборгованості по кредитному договору
№02/145/06 від 26.04.2006 року, укладеному між АБ «Брокбізнесбанк» та Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_2станом на 28.07.2008 року  заборгованість по сумі кредиту складає
44000,00 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5251 грн.
15 коп.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 2620 грн. 77 коп.; пеня за
несплату відсотків - 327 грн. 33 коп..

Відповідно
до п.6.1. кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення позики та  (або)
відсотків  за її використання,
банком може стягуватися пеня, яка нараховується виходячи з подвійної ставки НБУ
від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення. Зважаючи на
порушенням відповідачем умов кредитного договору щодо сплати відсотків (плати
за користування кредитом) є обґрунтованим стягнення з відповідача на користь
позивача пені за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі - 2620 грн. 77 коп. та
пені за несплату відсотків в розмірі 327 грн. 33 коп., що підтверджується
розрахунками, наданими позивачем.

Загальна
заборгованість ОСОБА_2 по кредитному договору №02/145/06 від 26.04.2006
року  складає 52200 грн. 25 коп..

Судом
встановлено, що позивачем надіслано відповідачу 2 претензію №860 від 15.05.2008
року з вимогою негайно погасити заборгованість, яка виникла внаслідок
невиконання умов кредитного договору №02/145/06 від 26.04.2006 року, залишена
відповідачем 2 без відповіді та задоволення, відтак відповідач 2 не виконав
свої зобов'язання щодо повернення кредиту в зазначеному розмірі.

З
огляду на вищевказане, з відповідача 2 підлягає стягненню на користь позивача
52200 грн. 25 коп..

Розрахунки,
надані позивачем на кожну складову загальної суми заборгованості відповідачів
за кредитними договорами, перевірені судом та відповідають умовам кредитних
договорів і положенням чинного законодавства.

Відповідно
до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею
536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно
до ст. 1054 ЦК України за  кредитним
договором  банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується  надати
грошові  кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти.

До
відносин  за  кредитним договором застосовуються
положення  параграфа 1 цієї глави
(ст.ст.  1046-1053), якщо інше не
встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно
до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний  договір,  укладений
з  недодержанням письмової форми,
є нікчемним.

Згідно
зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає
у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,  визначені
родовими ознаками,  а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму  позики) або таку ж кількість речей того ж
роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно
до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій  формі,
якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом
розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

Відповідно
до ст.1048 Цивільного Кодексу України позикодавець  має
право  на  одержання від
позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено
договором або законом.  Розмір і порядок
одержання процентів  встановлюються
договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір
визначається на рівні облікової ставки Національного  банку України.

У
разі  відсутності   іншої
домовленості  сторін  проценти виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Відповідно
до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути  позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі  або  речі,
визначені  родовими ознаками,  у такій
самій кількості, такого самого роду та такої самої якості,  що були передані йому позикодавцем) у  строк та
в порядку, що встановлені договором.

Якщо
договором не встановлений  строк
повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником протягом
тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це,  якщо інше не встановлено договором.

Позика    вважається
повернутою   в   момент
передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно
до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув  суму
позики, він зобов'язаний  сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.  Якщо позичальник своєчасно не повернув речі,
визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали  бути
повернуті,  до  дня
їх  фактичного  повернення позикодавцеві, незалежно від
сплати процентів,  належних  йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо
договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини  позикодавець
має  право вимагати дострокового
повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,  належних йому відповідно до статті  1048
цього Кодексу.

Відповідно
до ст.1053 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків,  встановлених договором позики, щодо
забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення  виконання
зобов'язання  або  погіршення його   умов за
обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має
право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати
процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу,  якщо інше не встановлено договором.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі не надали суду
доказів належного виконання умов договору.

Враховуючи,
що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а
також те, що відповідачі в установленому порядку обставин, вказаних позивачем,
не спростували,  розміру позовних вимог
не оспорили, позов підлягає задоволенню.

Витрати
на оплату державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового
процесу відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідачів
пропорційно.

Керуючись  ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1на користь Акціонерного банку «Брокбізнесбанк» в особі
Славутської філії АБ «Брокбізнесбанк» (30000, Хмельницька область, м.
Славута, вул. Леніна, буд. 23, р/р 0010, МФО 315063, ) 150000,00 грн. заборгованості по кредиту, 17901 грн. 64 коп.
заборгованості по відсотках за користування кредитом; 15057 грн. 53 коп. пені
за несвоєчасну сплату кредиту; 1237 грн. 85 коп. пені за несплату відсотків;
1841 грн. 97 коп. витрат на оплату державного мита та 69 грн. 00 коп. витрат на
оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3.          Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Акціонерного
банку «Брокбізнесбанк» в особі Славутської філії АБ «Брокбізнесбанк»
(30000, Хмельницька область, м. Славута, вул. Леніна, буд. 23, р/р
0010, МФО 315063, ) 44000,00 грн. заборгованості
по кредиту, 5251 грн. 15 коп. заборгованості по відсотках за користування
кредитом; 2620 грн. 77 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту; 328 грн. 33
коп. пені за несплату відсотків; 522 грн. 00 коп. витрат на оплату державного
мита та 69 грн. 00 коп. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу.

4.   В решті позовних вимог відмовити

5.
Стягнути з Акціонерного банку «Брокбізнесбанк» в особі Славутської філії
АБ «Брокбізнесбанк» (30000, Хмельницька область, м. Славута, вул.
Леніна, буд. 23, р/р 0010, МФО 315063, ) в дохід
державного бюджету 167 грн 78 коп. державного мита.

6.          Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суддя                                                                        Мамченко
Ю.А.

Повний текст рішення
суддею підписано «11» серпня 2008 року.