КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2008                                                                                           № 2/201

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:           Іваненко Я.Л.

Пантелієнка В.О.

при секретарі:           Семеняк Т.В.

За участю представників:

від позивача - Сидоренко Л.А. (довіреність від 07.07.2008р. № 374);

від відповідача1 -не з’явився;

від відповідача-2: Авдієнко С.В. (довіреність від 18.07.2006р. № 06-34/1955)

№ 06-34/2560);

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Козлова О.С. (довіреність від 18.10.2006р. № 1591);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.07.2008

у справі № 2/201 (Домнічева І.О.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська Рив"єра"

до                                                   Київська міська рада

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа позивача           Комунальне підприємство "Генеральна дирекція Київської міської ради зобслуговування іноземних представництв"

третя особа відповідача

про                                                  укладення договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.07.2008р. у справі № 2/201 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Дніпровська Рів’єра” до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про укладення договору задоволено повністю; припинено право користування земельною ділянкою, що посвідчено державним актом на право постійного користування, зареєстрованим Головним управлінням земельних ресурсів від 05.05.2003р. № 78-4-00024; визнано укладеним між сторонами договір оренди земельної ділянки для будівництва та експлуатації гольф-клубу з готельним комплексом та супутньою інфраструктурою на вул. Богатирській (на північ від затоки Верблюд в урочищі „Оболонь”) в Оболонському районі міста Києва в редакції, яка підписана позивачем та відповідає вимогам Закону України „Про оренду землі” та Типового договору оренди землі, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. № 220; визнано переданою з моменту набрання чинності судовим рішенням зазначену земельну ділянку на умовах, викладених у договорі, зміст якого наведений в рішенні; Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зобов’язано в установленому порядку зареєструвати зазначений договір з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами; стягнуто з Київської міської ради на користь відповідача 85,00 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнуто з Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь відповідача 85,00 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скаргу мотивовано невідповідністю викладених у рішенні висновків обставинам справи.

Посилаючись на положення статей 123, 124 Земельного кодексу України, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд неправомірно залишив поза увагою ту обставину, що Київська міська рада не приймала рішення про надання спірної земельної ділянки позивачу, а останній не звертався до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про реєстрацію договору оренди цієї земельної ділянки.

Комунальне підприємство „Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому висловилось за її відхилення.

Київська міська рада відзив на апеляційну скаргу не надала, в судове засідання апеляційної інстанції свого представника не направила, про причини неприбуття суд не повідомила. Враховуючи те, що Київська міська рада про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі її представників.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) висловився за задоволення апеляційної скарги, представники Товариства з обмеженою відповідальністю „Дніпровська Рів’єра”, Комунального підприємства „Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв” просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою відповідальністю „Дніпровська Рів’єра” (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов до Київської міської ради (далі по тексту – відповідач-1), Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту – відповідач-2) про припинення права користування земельною ділянкою, посвідченого державним актом на право постійного користування, зареєстрованим Головним управлінням земельних ресурсів від 05.05.2003р. № 78-4-00024; про визнання укладеним між сторонами договору оренди земельної ділянки для будівництва та експлуатації гольф-клубу з готельним комплексом та супутньою інфраструктурою на вул. Богатирській (на північ від затоки Верблюд в урочищі „Оболонь”) в Оболонському районі міста Києва в редакції, яка підписана позивачем та відповідає вимогам Закону України „Про оренду землі” та Типового договору оренди землі, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004р. № 220; про визнання переданою з моменту набрання чинності судовим рішенням зазначеної земельної ділянки на умовах, викладених у договорі оренди; про зобов’язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в установленому порядку зареєструвати зазначений договір з усіма додатками, що є його невід’ємними частинами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Дніпровська Рів’єра” на підставі рішення Київської міської ради від 16.03.2006р. № 194/3285 оплатило до бюджету міста Києва грошові кошти в сумі 10 000 000,00 грн. та набуло право оренди спірної земельної ділянки.

Ту обставину, що переданий позивачем до Київської міської ради проект договору підписаний не був, позивач розглядає як підставу для звернення до господарського суду з позовом про оскарження відмови органу місцевого самоврядування від укладення договору оренди земельної ділянки.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд встановив, що згідно рішення Київської міської ради від 16.03.2006р. № 194/3285 (а.с. 17-18) Комунальне підприємство „Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв” одержало дозвіл вийти зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Дніпровська Рів’єра” (п. 1), яке у цьому зв’язку одержало право оформити в установленому законодавством порядку право користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 89,4151 га, розташованою в урочищі Оболонь на вул. Богатирській на північ від затоки Верблюд в Оболонському районі міста Києва (п. 3), за умови здійснення попереднього платежу в сумі 10 000 000,00 грн. до цільового фонду спеціального фонду міського бюджету міста Києва на розвиток житлового будівництва в місті Києві (п. 2).

Згідно платіжного доручення від 05.10.2006р. № 162 (а.с. 29) позивач здійснив на користь Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації платіж у розмірі 10 000 000,00 грн. за призначенням – на розвиток будівництва згідно пункту 2 рішення Київської міської ради від 16.03.2006р. № 194/3285.

Згідно адресованого Київській міській раді листа від 11.03.2008р. № 22798 (а.с. 19-20) позивач звернувся з пропозицією укласти договір оренди зазначеної земельної ділянки, додавши два примірники підписаних в односторонньому порядку договорів оренди цієї земельної ділянки.

Одержання відповідачем-1 названого листа підтверджується наявним на цьому листі відтиском штампу Київської міської ради від 27.03.2008р. № 12409. Одержання названого листа відповідачем-2 підтверджується відтиском його штампу від 03.04.2008р. № 22798.

Київська міська рада пропозицію щодо укладення договору оренди земельної ділянки не відхилила, про результати її розгляду позивача не повідомила.

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) листом від 06.05.2008р. № 05-358/16840 (а.с. 16) підтвердило наявність згоди Київської міської ради на оформлення позивачем права оренди згідно рішення від 16.03.2006р. № 194/3285, а також згоди Київського міського голови від 06.12.2006р. № Д-2073 на розроблення документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду, проте повідомило позивача про те, що зможе зареєструвати зазначений договір за умови його двостороннього підписання та нотаріального посвідчення.

Викладені обставини не заперечуються сторонами, спір між сторонами з цього приводу відсутній.

В контексті викладеного, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що одна із сторін ухиляється від укладення договору, чим порушує право на оренду землі іншої сторони, у зв’язку з чим права та інтереси останньої підлягають захисту шляхом визнання договору оренди земельної ділянки укладеним у запропонованій позивачем редакції.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельним ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

Статтею 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно статті 126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-ХІV визначено, що особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

Згідно частин 1, 3 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно частин 3, 5 статті 123 Земельного кодексу України юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

Статтею 5 Земельного кодексу України встановлено, що земельне законодавство базується, зокрема на принципі забезпечення гарантій прав на землю.

Згідно положень Господарського кодексу України органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами (частина 1 статті 23); органи, посадові та службові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед суб'єктами господарювання, підстави, види і порядок якої визначаються Конституцією України та законом. Спори про поновлення порушених прав суб’єктів господарювання та відшкодування завданої їм шкоди внаслідок рішень, дій чи бездіяльності органів, посадових або службових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень вирішуються в судовому порядку (частина 7 статті 23).

Частиною 9 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку.

Стаття 20 Господарського кодексу України встановлює, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до статті 10 Господарсько процесуального кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів, можуть бути подані на вирішення господарського суду.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно статті 14 «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Частиною 3 статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Частина 4 статті 181 Господарського кодексу України визначає, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у 20-ти денний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до частини 1 статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Згідно частини 2 статті 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства й фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про припинення права користування Комунального підприємства „Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв” спірною земельною ділянкою згідно виданого останній державного акту на право постійного користування, зареєстрованим Головним управлінням земельних ресурсів від 05.05.2003р. № 78-4-00024; про визнання укладеним з Київською міською радою договору оренди спірної земельної ділянки у запропонованій позивачем редакції та визнання з моменту набрання чинності судовим рішенням переданою даної земельної ділянки на умовах, викладених у цьому договорі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд правильно задовольнив решту позовних вимог про зобов’язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати в установленому порядку зазначений договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

Відповідно до Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) затверджене рішенням Київської міської ради від 19,12.2002 № 182/342, дане управління організовує видачу державних актів на право власності на землю і право користування землею, оформлення та видачу договорів оренди земельних ділянок та здійснює їх реєстрацію.

Згідно рішення Київської міської ради від 29.05.2003 № 433/593 «Про забезпечення ефективного землекористування в місті Києві» Головному управлінню земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) доручено здійснювати підготовку документів, що посвідчують право власності та право користування, відповідно до пункту «з» статті 9 та пункту «є» статті 184 Земельного кодексу України.

За таких обставин, рішення господарського суду міста Києва від 17.07.2008р. у справі № 2/201 постановлено при повному з’ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційні скарги, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 17.07.2008р. у справі № 2/201 залишити без змін, а апеляційну скаргу Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) – без задоволення.

Справу № 2/201 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Гарник Л.Л.

Судді                                                                                          Іваненко Я.Л.

Пантелієнко В.О.

03.10.08 (відправлено)