ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.08 р.                     Справа № 4/166

Представником відповідача не надане письмове клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Кужель А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви:

за участю представників сторін:

від позивача – не явився,

від відповідача – Шкляров І.О. – за довіреністю від 02.10.08р.,

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Торгівельного дому

“Маркет-Груп” м. Дніпропетровськ

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна мережа “Сарепта”

м. Донецьк

про стягнення 23930,14грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3%річних та пені

в с т а н о в и в :

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 23930,14грн., з яких: 18881,08грн. - заборгованість, 1776,25грн. - індекс інфляції, 424,61грн. - 3%річних, 2848,20грн. – пеня.

В підтвердження позову позивач посилається на укладений з відповідачем договір поставки №94 (20-967/ДО-067) від 10.10.2006року, видаткові накладні, на підставі яких відвантажений товар, товарно-транспортні накладні.

Відповідач заперечує проти позову на тій підставі, що заборгованість перед позивачем відсутня, що свідчать накладні на повернення частини товару і в решті оплаченої суми платіжним дорученням № 5546 від 03.10.2008р. Щодо вимог про стягнення санкцій за порушення оплати товару, позивач на це не має права, оскільки в накладних по яких отриманий товар, відсутні посилання на договір, як на підставу поставки. Тому відповідач вважає, що поставка проводилась не в рамках укладеного договору, на якій посилається позивач як на підставу своїх вимог.

Відповідач надав суду 06.10.2008р. докази оплати загального боргу в сумі 18881,70грн. платіжним дорученням №5546 від 03.10.2008р. призначення платежу якого було посилання відповідача саме на договір № 967 від 10.10.2006р.

Представник позивача на виклик суду не являється, не надано ним і доказів поважності причин неявки, але це не являється перешкодою для вирішення даного спору по суті на підставі наданих сторонами і достатніми матеріалами.

При дослідження матеріалів справи, заслухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено, що між сторонами підписаний договір поставки №94 (20-967/ДО-067) від 10.10.2006р, в якому передбачені всі істотні умови для договорів даного виду, тому він вважається судом укладеним.

За цим договором позивач взяв на себе зобов’язання продавця, а саме: поставити покупцю товар відповідно до поданого ним замовлення за ціною, що визначена на підставі погодженої сторонами специфікації (прайс-листів) (п. п. 1.1, 5.3договору), а покупець оплачувати товар кожні 30 банківських днів за реалізований товар (п. 5.5 договору).

Сторонами в договорі передбачений конкретний строк оплати товару.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідачем за період з 26.04.2007року по 29.05.2008року отриманий товар по видатковим накладним на загальну суму 290265,43грн. Цей факт не заперечує відповідач.

2

Товар відповідачем отриманий без замовлення. Але суд враховує той факт, що від одержання незамовленого товару відповідач не відмовився і не взятий цей товар і на відповідальне зберігання. Тому посилання відповідача на відсутність замовлення на поставку конкретних товарів не може означати, що отриманий товар поза договором, оскільки прийнятий товар і частково оплачений до звернення з позовом позивача до суду платіжним дорученням №5546 від 03.10.2008р., а в призначення платежу якого було посилання відповідача саме на договір № 967 від 10.10.2006р.

Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання викладених в ст.ст. 526,530 Цивільного кодексу України боржник повинен сплатити одержаний товар в строки, передбачені умовами договору, тобто перераховує кожні 30 банківських днів на рахунок постачальника кошти за реалізацію товару.

Відповідачем частково повернутий товар за накладними № 7-00000521 від 23.05.08р., № 7-00000535 і № 7-00000537 від 30.05.2008р. і частково оплачений одержаний товар. Загальна вартість боргу відповідача на час звернення останнього з позовом становило 18881,08грн., який відповідачем визнано і перераховано платіжним дорученням №5546 від 03.10.2008р.в сумі 18881,70грн. з посиланням у призначенні платежу саме на договір № 967 від 10.10.2006р.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем на час звернення із позовом склала 18881,08грн., яка боржником сплачена при розгляді справи платіжним дорученням №5546 від 03.10.2008р, тому господарський суд за відсутністю спору в частині загального боргу провадження припиняє на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Суду доведено, що відповідач, який сплатив борг в процесі розгляду справи платіжною вимогою, в якої зазначено призначення платежу - договір № 967 від 10.10.2006р., порушив встановлений цим договором термін оплати одержаного товару, а тому позивач вправі застосувати наслідки, передбачені діючим законодавством до порушника грошових зобов’язань.

Відповідно до пункту другого статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 1776,25грн. - індексу інфляції, 424,61грн. - 3%річних, суд задовольняє ці вимоги в повному обсязі після перевірки арифметичного обґрунтування, оскільки позивачем доведений факт отримання відповідачем товару та його часткової неоплати у строки, передбачені договором, на який посилається позивач як на підставу своїх вимог.

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватись неустойкою, яка є грошовою сумою або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Вимоги позивача щодо стягнення з боржника 2848,20грн. пені задовольняються в повному обсязі, так як вона розрахована у відповідності із Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання”, в якому зазначено, що якщо сторонами прямо передбачені в договорах відповідальність і її розмір за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання, боржник зобов’язаний сплатити пеню з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ та шестимісячного строку.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідач стосовно нарахування встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, 3 процентів річних від простроченої суми і пені за прострочку виконання грошового зобов’язання, так як сам відповідач визнав борг перед позивачем, який ним перерахований платіжним дорученням №5546 від 03.10.2008р. за виконання саме того договору, який і являється підставою для позовних вимог, що визначено ним у призначені платежу.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладаються судові витрати прямо пропорційно задоволеної судом суми.

3

На підставі ст.ст.526,530,546,549,625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,82,84, п.1-1ст.80, 81-1, 85 ГПК України, господарський суд -

в и р і ш и в:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Торгівельного дому “Маркет-Груп” м. Дніпропетровськ до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна мережа “Сарепта” м. Донецьк про стягнення 23930,14грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3%річних та пені частково.

Припинити провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 18881,08грн. за відсутністю спору в цій частині.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельна мережа “Сарепта” м. Донецьк-83054, пр-т Київський,46, , р/р № в ДОД “РайффайзенБанкАваль” м.Донецьк, МФО 335076 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Торгівельного дому “Маркет-Груп” м. Дніпропетровськ-49000, вул. Героїв Сталінграду, 249, , п/р №2700 в АКІБ “УкрСибБанк”, МФО ,25грн. - індексу інфляції, 424,61грн. - 3%річних, 2848,20грн. – пені, 239,31грн. державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

Суддя

Рішення господарського суду, повний текст якого оголошений 22.10.2008року, може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи

1- позивачу

1- відповідачу