ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 35/381

29.09.08

За позовом Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістиктрансбуд»

про розірвання договору та зобов’язання вчинити дії

Суддя Літвінова М.Є.

Представники:

Від позивача: Нечаєнко О.О.- предст. за довір. (був присутній в судовому

засіданні 22.09.2008)

Від відповідача: не з’явились

Рішення прийняте 29.09.2008р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 22.09.2008р. по 29.09.2008р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Дочірнього підприємства “Київське обласне дорожнє управління” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Логістиктрансбуд” про розірвання договору оренди нерухомого майна від 29.12.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Сидоренко А.В., номер у Державному реєстрі правочинів 6457 (номер правочину 2623020) та зобов’язання відповідача повернути нерухоме майно, а саме комору та майстерню, літера за планом –1, пл. 40,1 кв.м.; будинок контори, літера за планом –2, пл. 90,7 кв.м.; дробильна установка, літера за планом –3, що розташовані за адресою: Київська область, Тетіївський район, с. Кашперівка, вул. Леніна, 2-Б протягом 10 днів з оформлення акта приймання-передачі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2008р. порушено провадження у справі № 35/381, розгляд справи призначений на 13.08.2008р.

В судовому засіданні 13.08.2008р. представник позивача надав документи на виконання вимог ухвали суд про порушення провадження у справі №35/381 від 11.07.2008р.

Відповідач в судове засідання 13.08.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/381 від 11.07.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва №35/381 від 13.08.2008р., на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 01.09.2008р.

Відповідач в судове засідання 01.09.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/381 від 11.07.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва №35/381 від 01.09.2008р., на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 10.09.2008р.

До початку судового засідання через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з’явились, своїх представників не направили, відповідач про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/381 від 11.07.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2008р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 22.09.2008р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та просив суд задовольнити останні в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 22.09.2008р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №35/381 від 11.07.2008р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Судом оголошено про закінчення розгляду справи по суті та оголошено перерву до 29.09.2008р. для дослідження матеріалів справи, прийняття рішення та виготовлення повного тексту останнього.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Про місце, дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, але в судові засідання 13.08.2008р., 01.09.2008р., 10.09.2008р., 22.09.2008р., ані відповідач, ані його представники не з’явились.

За таких обставин, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2007 року між Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління»Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія»Автомобільні дороги України»(надалі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістиктрансбуд»(надалі відповідач було укладено Договір оренди (надалі договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно – нежитлову будівлю, а саме: комору та майстерню, літера за планом-1, пл. 40,1 кв.м.; будинок контори, літера за планом –2, 90,7кв.м.; дробильна установка, літера за планом-3, що розташовані за адресою: Київська область, Тетіївський район, с. Кашперівка, вул. Леніна, 2 Б.

Відповідно до п.2.1. Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору, згідно з Актом приймання –передачі вказаного майна за вартістю, визначеною незалежною оцінкою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у зв’язку з виробничою необхідністю та з метою запобігання неефективному використанню державного майна на умовах вказаних у договорі, вищевказаний Акт приймання –передачі сторонами підписано не було, що в свою чергу унеможливило передачу визначеної договором нерухомості відповідачу.

Таким чином, позивач стверджує, що відповідач безпідставно користується орендованим приміщенням.

Позивач, відповідно до п.9.4. Договору, 02.06.2008р. звернувся до відповідача з листом №16/620 про розірвання Договору оренди.

13.06.2008р. відповідачем була надана відповідь на вищевказаний лист позивача, в якій відповідач заперечував проти розірвання Договору оренди, мотивуючи це тим, що майно, яке повинно було передаватись за Договором є у неналежному стані, проте відповідач згоден його отримати у користування за актом приймання –передачі відповідно до Договору та сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 9.9. Договору, сторони погодили, що цей Договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар користується майном з порушенням умов договору.

Позивач вказує, що в даному випадку відповідач неправомірно користується орендованим майном, а також з часу укладення договору не сплачував орендних платежів за користування вказаним майном.

З огляду на викладене позивача просив суд розірвати договір оренди нерухомого майна від 29.12.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Сидоренко А.В., номер у Державному реєстрі правочинів 6457 (номер правочину 2623020) та зобов’язати відповідача повернути нерухоме майно, а саме комору та майстерню, літера за планом –1, пл. 40,1 кв.м.; будинок контори, літера за планом –2, пл. 90,7 кв.м.; дробильна установка, літера за планом –3, що розташовані за адресою: Київська область, Тетіївський район, с. Кашперівка, вул. Леніна, 2-Б протягом 10 днів з оформлення акта приймання-передачі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Спірне приміщення є державним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно –правовими актами (ч.1 ст.2, ст.3 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”).

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Зміст Договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов’язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Позивач посилався на те, що відповідачем було порушено умови Договору, в частині п.2.1 останнього, а саме відповідач приступив до використання приміщення без наявності підписаного акту приймання –передачі, що на думку позивача тягне за собою неправомірність використання орендованого майна.

Суд вважає такі твердження позивача безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного.

Пункт 2.1. Договору передбачає, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору, згідно з Актом приймання –передачі вказаного майна за вартістю, визначеною незалежною оцінкою.

Отже, з наведеного вбачається, що орендар має право приступити до орендного використання майна не раніше дати підписання сторонами Договору оренди.

Позивачем не було надано суду належних доказів, на підтвердження того, що відповідач в порушення вищенаведеного положення Договору, приступив до використання орендованого приміщення до дати підписання спірного Договору оренди.

Щодо акту приймання – передачі, на який посилався позивач, та який не був підписаний сторонами слід вказати наступне.

Відповідно до п. 2.4. Договору обов’язок зі складання Акта приймання –передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору.

Отже, з наведеного вбачається, що Договором покладено обов’язок щодо складання Акта приймання –передачі саме на позивача.

Проте позивачем не було надано належних доказів на підтвердження того, що останнім було складено відповідний акт приймання - передачі орендованого майна, а також те, що вказаний акт надавався відповідачу для підпису.

Даний факт, також підтверджується у листі –відповіді №13/1 від 13.06.2008р. наданим відповідачем, де останній зазначив, з моменту укладення Договору оренди позивач не звертався до відповідача з відповідними пропозиціями та не надавав на підпис визначений акт приймання –передачі.

Крім того, слід вказати, що не підписання сторонами акту приймання –передачі майна, не тягне за собою розірвання договору оренди, оскільки правовою підставою використання орендованого майна є Договір, умови якого визначені та погоджені сторонами.

Таким чином, твердження позивача про те, що відповідач безпідставно користується орендованим приміщенням, є безпідставними та необґрунтованими.

Також, слід вказати на безпідставність тверджень позивача, щодо порушень умов Договору з боку відповідача в частині несплати орендних платежів, оскільки останні взагалі не мають відповідного обґрунтування, а також не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до п. 9.9. Договору, сторони погоджуються, що цей Договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар:

-          користувався майном з порушенням умов Договору;

-          навмисно або з необережності погіршує стан майна;

-          систематично порушує термін здійснення будь –яких платежів за цим Договором;

-          передає орендоване майно (або його частину) в суборенду без дозволу орендодавця та укладає договори про сумісну діяльність, де внеском сторони є право на оренду орендованого за цим Договором майна;

-          не застрахував орендоване майно, згідно з умовами цього Договору, та не надав Орендодавцю копію страхового поліса.

Отже, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів, на підтвердження наявності будь –якої з вище перелічених підстав дострокового розірвання Договору оренди.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не було надано належних доказів на підтвердження обставин викладених у позові.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди нерухомого майна від 29.12.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Сидоренко А.В., номер у Державному реєстрі правочинів 6457 (номер правочину 2623020) та зобов’язання відповідача повернути нерухоме майно, а саме комору та майстерню, літера за планом –1, пл. 40,1 кв.м.; будинок контори, літера за планом –2, пл. 90,7 кв.м.; дробильна установка, літера за планом –3, що розташовані за адресою: Київська область, Тетіївський район, с. Кашперівка, вул. Леніна, 2-Б протягом 10 днів з оформлення акта приймання-передачі, є безпідставними та необгрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

Витати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 26, Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.626, 628, 629, 651 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 34, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Повернути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 11-А, ) надлишково сплачене державне мито в розмірі 4 991,38 грн. (чотири тисячі дев’ятсот дев’яносто одна гривня 38 коп.) сплачене платіжним дорученням №267 від 26.06.2008р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №35/381.

Видати Довідку.

3. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя М.Є. Літвінова