ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

21.10.08                                                                                           Справа № 01/75-38

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя                                                            Бонк Т. Б.

судді                                                                                Бойко С. М.

Марко Р. І.

при секретарі судового засідання Гунька О. П.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник) –не з’явився

від відповідача –не з’явився

розглянув апеляційну скаргу Приватної фірми «Ертеч», м. Луцьк б/н від 08.09.2008 р.

на рішення господарського суду Волинської області від 27.08.2008 р.

у справі № 01/75-38

за позовом Приватної фірми «Ертеч», м. Луцьк

до відповідача ТзОВ «Гранд-Волинь», м. Луцьк

про стягнення 3 600 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Волинської області від 27.08.2008 р. у справі № 01/75-38 відмовлено в позові ПФ «Ертеч»до ТзОВ «Гранд-Волинь»про стягнення 3 600 грн. заборгованості за надані у березні 2008 року послуги по охороні об’єкта.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не подано спеціального журналу, ведення якого передбачене п. 1.5 договору на охорону об’єкта і майна № 8 від 28.07.2006 р., або будь-яких інших доказів на підтвердження факту надання ним послуг по охороні об’єкта, який знаходиться за адресою: пр. Волі, 42, м. Луцьк, у березні 2008 року.

У своїй апеляційній скарзі позивач просить дане рішення скасувати та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідно до умов договору № 8 від 28.07.2006 р., послуги по охороні надавались цілодобово, а отже, об’єкт був прийнятий під охорону від ТзОВ «Гранд-Волинь»лише 1 раз, коли працівники ПФ «Ертеч»вперше приступили до охорони об’єкта, а саме з 28.07.2006 р.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення господарського суду Волинської області без змін, апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що відповідачем не здійснено оплати послуг позивача за березень 2008 року у зв’язку з відсутністю працівників позивача за вказаний період на об’єкті, який підлягав охороні. Відповідач вважає, що лише при наявності журналу, де фіксується час прийому-передачі, дані осіб, які здійснюють передачу, можливо встановити, чи надавалися послуги по охороні чи ні, а наявність акту виконаних робіт за березень 2008 року, на думку відповідача, є недостатнім, оскільки цей акт відображає лише суму послуг, яка заявлена позивачем.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 28.08.2006 р. між ТзОВ «Гранд-Волинь»(замовник) та ПФ «Ертеч»(виконавець) укладено договір на охорону об’єкта та майна № 8, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере під охорону об’єкт та майно, вказані на схемі, що додається до договору (п. 1.1). Об’єкт, який передається під охорону, повинен відповідати таким вимогам як, приміщення із настанням темряви повинні освітлюватись і бути доступними для спостереження охоронцями, об’єкт повинен бути обладнаний засобами пожежегасіння тощо (п. 1.2).

Відповідно до п. 1.4 вказаного договору, охорона об’єкта та майна здійснюється цілодобово. Факт цілодобового надання охоронних послуг підтверджується також дислокацією до договору (а. с. 8), підписаною представниками обох сторін та скріпленою їх печатками.

Щоденний прийом під охорону кожного об’єкта та здача його представнику замовнику або між представниками виконавця здійснюється у спеціальному журналі, в якому вказується час прийому-передачі, дані осіб, які здійснюють передачу, час і короткий зміст нештатних ситуацій під час чергування, заходи, які по них прийняті (п. 1.5)

Вартість послуг по охороні сторонами у договорі визначена в розмірі 2 500 грн. в місяць (п. 1.7), яка змінювалась, згідно додаткової угоди від 27.04.2007 р. (а. с. 11) –до 3 000 грн. та згідно додаткової угоди № 2 від 01.11.2006 р. (а. с. 12) –до 3 600 грн. Дані угоди підписані представниками обох сторін і скріплені їх печатками.

Згідно ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із матеріалів справи вбачається, що охоронна фірма виставила відповідачу рахунок за березень 2008 року (а. с. 9), докази оплати якого у матеріалах справи відсутні. Разом з тим, ТзОВ «Гранд-Волинь»оплату за січень та лютий 2008 року у розмірі 3 600 грн. за місяць здійснювало, що не заперечується і самим відповідачем. Виконання робіт по договору у січні –лютому 2008 року підтверджується актами виконаних робіт №№ 9, 26, які підписані представниками сторін по договору та скріплені їх печатками.

В свою чергу, акт виконаних робіт № 36 за березень 2008 року (а. с. 10) не підписаний представником замовника.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.01.2008 р. позивач направив на адресу відповідача вимогу про створення належних умов для охорони щодо забезпечення схоронності товарно-матеріальних цінностей, як це передбачено п. 3 укладеного між сторонами договору. У вимозі позивач зазначає, що на об’єкті, який підлягає охороні, немає належного освітлення, огорожа знаходиться в аварійному стані, відсутній телефонний зв’язок. Крім цього, він вказує на небезпечне для життя і здоров’я охоронців коротке замикання, яке мало місце на об’єкті (а. с. 13). Отримання даної вимоги підтверджується підписом директора та штампом ТзОВ «Гранд-Волинь».

З листа ПФ «Ертеч»від 10.03.2008 р. № 3 (а. с. 14), погодженого з представником ТзОВ «Гранд-Волинь», вбачається, що у зв’язку з відсутністю домовленості між сторонами щодо введення другого охоронця та збільшення оплати послуг до 600 грн., керуючись п. 6.3 договору, ПФ «Ертеч»припиняє надання охоронних послуг на ТзОВ «Гранд-Волинь»31.03.2008 р. о 23 год. 50 хв. Внаслідок цього обома сторонами 27.03.2008 р. складено та підписано угоду про розірвання договору № 8 на охорону об’єкта та майна від 28.07.2006 р. (а. с. 15). В цій угоді визначено дату розірвання договору 31.03.2008 р. Тобто сторони не заперечували дії договору до 31.03.2008 р. і, відповідно, до цієї дати сторони зобов’язувались виконувати взяті на себе зобов’язання за договором щодо надання послуг та їх оплати.

В порушення умов договору, позивач не оплатив послуг охорони за березень 2008 р., надання яких підтверджується актом виконаних робіт за березень, рахунком за послуги, табелем обліку робочого часу ПФ «Ертеч», а також погодженнями між сторонами, які викладені в угоді про розірвання спірного договору саме з 31.03.2008 р.

Посилання відповідача на відсутність спеціального журналу, ведення якого передбачається п. 1. 5 договору, не береться апеляційним судом до уваги з огляду на те, що даний пункт передбачає альтернативу щоденного прийому об’єкта під охорону, а саме –здачу представнику замовника або між представниками виконавця. В даному випадку мала місце здача об’єкта між представниками виконавця, про що свідчать записи в табелі обліку робочого часу працівників охорони ПФ «Ертеч»на об’єкті ТзОВ «Гранд-Волинь»за березень 2008 р., копії якого містяться у матеріалах справи.

Крім цього, в підтвердження обов’язковості ведення вищевказаного журналу відповідачем не подано суду доказів його ведення в інші, крім березня, місяці.

Разом з тим, відповідач, виходячи з презумпції вини в господарському праві, не довів ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій належними та допустимими доказами ненадання послуг позивачем згідно договору на охорону об’єкта, а саме не подав жодних звернень, претензій, адресованих позивачу, які свідчили б про відсутність належної охорони об’єкта відповідача чи про усунення порушень виконання позивачем своїх договірних зобов’язань тощо.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з неповним врахування всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст.ст. 99, 101 –105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Приватної фірми «Ертеч», м. Луцьк задоволити.

2.          Рішення господарського суду Волинської області від 27.08.2008 р. у справі № 01/75-38 скасувати. Прийняти нове рішення.

Позов Приватної фірми «Ертеч», м. Луцьк задоволити.

Стягнути з ТзОВ «Гранд-Волинь», м. Луцьк на користь Приватної фірми «Ертеч», м. Луцьк заборгованість в сумі 3 600 грн.

Стягнути з відповідача на користь позивача 161 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по сплаті послуг інформаційно-технічного обслуговування судового процесу.

Доручити господарському суду першої інстанції видати наказ згідно ст. 116 ГПК України.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.          Матеріали справи скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                                      Бонк Т. Б.

Суддя                                                                                          Бойко С. М.

Суддя                                                                                          Марко Р. І.