ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.08                                                                                 Справа № 13/154

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Об’єднана вантажно-транспортна компанія»м. Єнакієве Донецька область

до державного підприємства «Ровенькиантрацит»м. Ровеньки Луганської області

про стягнення 214160 грн. 89 коп.

Суддя

Яресько Б.В.

За участю:

Секретар судового засідання Чорна І.М.

Від позивача

Не прибув

Від відповідача

Кощеєва Ю.В. дов. № 1-3/3д-29 від 28.12.2007

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань 191791 грн. 84 коп., 3 % річних –22369 грн. 05 коп.

Позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечує.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що в наслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язань за договором поставки від 03.03.2005 року № 69у/35-54гп у відповідача виникло грошове зобов’язання по поверненню попередньої оплати перед ТОВ «Вуглеремкомплект»в сумі 582775 грн. 78 коп. право вимоги за яким ТОВ «Вуглеремкомплект» передало позивачу по справі за договором уступку права вимоги від 20.09.2005 р. № 3-09.

Факт наявності прострочення з боку відповідача грошового зобов’язання в сумі 582776 грн. 78 коп. був встановлений рішенням господарського суду Луганської області по справі № 3/83 від 20.04.2007 р. за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Об’єднана вантажно-транспортна компанія»до державного підприємства «Ровенькиантрацит».

Грошове зобов’язання в сумі 582776 грн. 78 коп. на цей час відповідач не виконано.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить стягнути з відповідача а свою користь інфляційних нарахувань 191791 грн. 84 коп., 3 % річних –22369 грн. 05 коп. нарахованих за період з 20.04.2007 р. по 01.08.2008 р. відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач позов не визнає посилаючись зокрема на те, що аналогічний спір вже був вирішений судом –рішення господарського суду Луганської області від 14.02.2008 р. по справі № 16/640, позивачу в позові було відмовлено. Вимоги позивача що ґрунтуються на застосуванні до спірних правовідносин положень ст. 625 Цивільного кодексу України є безпідставними.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.04.2007 року по справі № 3/83 був встановлений факт наявності прострочення виконання відповідачем грошового зобов’язання, що виникло в наслідок неналежного виконання відповідачем умов договору поставки 03.03.2005 р.№ 69у/35-34 в сумі 582776 грн. 78 коп.

Зазначене грошове зобов’язання на цей час відповідачем не виконано.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 11.01.2005 у справі “Дубенко проти України” (“Dubenko vs. Ukraine”) визначено, що невиконання судового рішення на користь заявника понад три роки було втручанням у право заявника на мирне володіння своїм майном, яке закріплене у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Отже, відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини користування боржником грошовими коштами стягувача в період виконавчого провадження порушує право стягувача на мирне володіння своїм майном у світлі вимог статті 1 Першого протоколу до зазначеної Конвенції.

Рішення суду про стягнення заборгованості не є підставою для припинення грошового зобов’язання.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних та втрат від інфляції нарахованих на прострочене грошове зобов’язання в сумі 582 776 грн. 78 коп., є обґрунтованими, але в наслідок невірного розрахунку позивачем понесених ним втрат від інфляції стягненню підлягають: інфляційні нарахування у розмірі 187886 грн. 83 коп., 3 % річних –22369 грн. 05 коп., в решті вимог щодо стягнення втрат від інфляції слід відмовити як в необґрунтованих.

Доводи відповідача стосовно припинення провадження у справи відповідно до п. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України оскільки є рішення суду між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, судом не приймаються до уваги, оскільки підставою позову по справі № 16/640 було стягнення втрат від інфляції та 3 % річних в зв’язку з несплатою відповідачем грошового зобов’язання, що виникло за рішенням господарського суду від 20.04.2007 року по справі № 3/83

В той же час підставою позову по цій справі є стягнення втрат від інфляції та 3 % річних за невиконання грошового зобов’язання, що виникло в наслідок невиконання відповідачем зобов’язань за договором поставки, відповідно підстави позову по цій справі та справі № 16/640 відрізняються.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково, з відповідача належить стягнути втрати від інфляції в сумі 187886 грн. 83 коп., та 3 % річних - 22369 грн. 05 коп. в решті вимог відмовити.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі – 2102грн. 56 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 115 грн. 84 коп., в решті на позивача.

Керуючись ст. 44,49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства «Ровенькиантрацит»Луганська область, м. Ровеньки, вул. Комуністична б. 6 ідентифікаційний код 32320704 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Об’єднана вантажно-транспортна компанія»м. Єнакієве Донецька область, вул. Марата 1 ідентифікаційний код 32287238 втрати від інфляції в сумі 187886 грн. 83 коп., 3 % річних - 22369 грн. 05 коп., державне мито у сумі – 2102грн. 56 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 115 грн. 84 коп., наказ видати.

3. В решті вимог відмовити.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

13 листопада 2008 року