ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2008 Справа № 15/19

м. Полтава

за позовом приватного підприємства "Канцлер ОПТ", м. Дніпропетровськ

до Чорнухинського споживчого товариства, с. Кізлівка Чорнухинський район Полтавська область

про стягнення 2380,54 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача:                    Петрига Л.М., довіреність від 12.06.2008 року;

Від відповідача:          не з’явився.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 2380,54 грн. заборгованості за договором № 241 від 03.08.2007 року, укладеного між сторонами по справі, з яких: 1854,25 грн. –основний борг; 377,79 грн. –інфляційні; 37,34 грн. –річні; 110,96 грн. - пеня.

Позивачем позовні вимоги підтримуються в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з’явився, у відзиві на позов від 09.06.2008 року визнає суму основної заборгованості за Договором в розмірі 1854,45 грн. Посилається на скрутний фінансовий стан товариства та просить суд не стягувати штрафні санкції.

Суд, зваживши на те, що позиція відповідача відносно позову є відомою, а також на те, що для вирішення спору доказів, наявних в матеріалах справи, достатньо, визнав за можливе розглянути справу по суті за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

03.08.2007р. між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № 241 (далі - Договір), згідно з яким позивач зобов’язався передати у власність відповідачу товар, а відповідач прийняти та оплатити товар за кількістю та ціною, що вказані в накладних, які являються невід’ємною частиною договору.

Згідно п. 1 Договору факт отримання відповідачем у позивача товару підтверджується накладними. Як свідчить накладна № К-03484 від 06.08.2007 року позивачем був переданий, а відповідачем прийнятий товар на суму 1823,89 грн., згідно накладної № К-03483 відповідач отримав товар на суму 330,56 грн. Факт отримання товару також підтверджується довіреністю ЯЗП № 239114 від 06.08.2007 року.

Згідно з п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У п. 7 Договору сторони обумовили, що покупець зобов’язаний здійснити оплату на протязі 10 банківських днів з моменту отримання товару, тобто до 20.08.2007 року, однак у визначені строки договірні зобов’язання в частині оплати товару відповідач виконав частково –27.02.2008 року була перерахована сума в розмірі 300 грн. За розрахунком позивача заборгованість відповідача становить 1854,25 грн.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов’язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов’язань з оплати вартості отриманого товару.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Здійснене відповідачем визнання позову в частині основної заборгованості не суперечить законодавству, не порушує права та інтереси інших осіб, а тому приймається судом відповідно до ст.ст. 22, 78 ГПК України.

В зв’язку з наведеним, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення основаного боргу в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 КГ України, ч. 2 п. 1 ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною для звільнення від відповідальності за порушення зобов’язання. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання, тому заперечення відповідача стосовно стягнення сум штрафних санкцій не беруться судом до уваги.

Ч.2 ст. 625 ЦК України визначає обов’язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора сплатити грошову суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Суд задовольняє в повному обсязі нараховані позивачем три проценти річних від простроченої суми за період з 21.08.2007 року по 21.04.2008 року, які складають 37,34 грн., а також 377,79 грн. інфляційних витрат з вересня 2007 року по березень 2008 року.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Пунктом. 7 Договору сторони передбачили, що за несвоєчасну оплату товару, відповідач виплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки платежу від вартості несплаченого у визначений термін товару. Позивачем заявлено до стягнення 110,96 грн. пені за період з 21.08.2007 року по 21.04.2008 року. Розмір пені відповідає вимогам п. 6 ст. 232 ГК України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, а тому підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до частини 2 ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 78, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Чорнухинського споживчого товариства, с. Кізлівка, вул. Центральна, 68, Чорнухинський район Полтавська область на користь Приватного підприємства "Канцлер ОПТ", м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1, р/р 6037 в КБ "Приватбанк", МФО 305299, –1854 грн. 25 коп. –основний борг; 377 грн. 79 коп. –інфляційні; 37 грн. 34 коп. –річні; 110 грн. 96 коп. –пеня; 102 грн. 00 коп. - відшкодування витрат по оплаті держмита; 118 грн. 00 коп. –відшкодування витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Суддя                                                                                Пушко І.І.