ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2008 р.

№ 54/57-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. –головуючого, Плюшка І.А., Разводової С.С.,

за участю представників позивача – Хитрової О.М. дов. б/н від 01.04. 2008 року та відповідача –Марченко М.С. дов. №08-11/4101/2-07 від 10.12.2007 року,

розглянувши касаційну скаргу ЗАТ "Теплоелектроцентраль-3" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 6 серпня 2008 року у справі за позовом ЗАТ "Теплоелектроцентраль-3" до Харківської міської ради про стягнення суми,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2008 року ЗАТ "Теплоелектроцентраль-3" звернулась до господарського суду з позовом до Харківської міської ради про стягнення різниці між погодженим розміром тарифу та економічно обґрунтованими витратами на послуги з теплопостачання у сумі 5 438 200 грн. 98 коп.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 19 травня 2008 року позивач просив стягнути з відповідача збитки у розмірі 8 293 511 грн. 06 коп.

Рішенням господарського суду Харківської області від 9 червня 2008 року позов задоволено частково з Харківської міської ради стягнено 8 138 000 грн. 56 коп. збитків, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 6 серпня 2008 року апеляційну скаргу Харківської міської ради задоволено. Рішення господарського суду Харківської області від 9 червня 2008 року в частині стягнення з Харківської міської ради збитків в сумі 8 138 000 грн. 56 коп. скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ЗАТ "Теплоелектроцентраль-3" просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 6 серпня 2008 року та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 9 червня 2008 року.

Стверджує, що судом при прийнятті оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до листа № 17-1808 від 26 грудня 2007 року позивач звернувся до відповідача з проханням погодити новий тариф на постачання теплової енергії у зв'язку із підвищенням, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1401 від 19 грудня 2007 року, граничного рівня цін на природний газ для установ та організацій без врахування податку на додану вартість на рівні 934,70 грн. за 1 тис. м. куб.

Позивач просив погодити з 1 січня 2008 року тариф у розмірі 284,20 грн.

Вбачається, що тарифи для ЗАТ "Теплоелектроцентраль-3" на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води були погоджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 15 травня 2007 року № 403 і складали 220,42 грн. за 1 Гкал для бюджетних установ і 221,46 грн. за 1 Гкал для інших споживачів - суб'єктів господарювання.

Встановлено, що підставою для звернення з позовом стало невиконання Харківською міською радою наданих їй повноважень з погодження тарифів, про яке просив позивач в листі № 17-1808 від 26 грудня 2007 року, в зв'язку з чим, на думку позивача, відповідач повинен відшкодувати спричинену своїми діями (бездіяльністю) шкоду.

Перевіривши оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, Вищий господарський суд України дійшов до висновку, що судом апеляційної інстанції було підставно взято до уваги ту обставину, що у відповідності до положень ст. 1166 ЦК України підставою для відшкодування завданої майнової шкоди є протиправна діяльність (бездіяльність) заподіювача шкоди.

Суд апеляційної інстанції юридично правильно оцінив спірні правовідносини та зазначив, що підставою для відшкодування завданої діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування шкоди є визнання таких дій чи бездіяльності протиправними у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом та не спростовано заявником, останній не довів суду протиправність дій відповідача щодо непогодження нових тарифів теплопостачання.

Водночас, в силу положень ч. 7 ст. 3 та 17 КАС України, встановлення зазначених обставин не віднесено до повноважень господарського суду, а має здійснюватись в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, Вищий господарський суд України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 6 серпня 2008 року –без зміни.

Головуючий                                          Т. Козир

Судді І. Плюшко

С. Разводова