ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.10.08
р.
Справа № 39/181пд

Господарський
суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при
секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1м. Донецьк

до
відповідачів:

Колективного
сільськогосподарського підприємства “Донбас” с. Петровське

Приватного
підприємства “Фермер” с. Петровське

про  визнання недійсним договору та визнання
переважного права.

За
участю представників сторін:

від
позивача: не з'явився;

від
відповідача 1 Клименко О.І. - за довіреністю;

від
відповідача 2 Клименко О.І. - за довіреністю;

В
судовому засіданні від 21.10.2008 р. в порядку ст. 77 ГПК України

було
оголошено перерву в слуханні справи до 23.10.2008 р. о 15год.00хв.

ВСТАНОВИВ:

Позивач,
Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Заворотинський Володимир
Васильович м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з
позовом до відповідачів, Колективного сільськогосподарського підприємства
“Донбас” с. Петровське, Приватного підприємства “Фермер” с. Петровське, про
визнання недійсним договору купівлі-продажу № 1-1965 від 27.06.2008 р., що
укладений між ПП “Фермер” та КСП “Донбас”, та встановлення за позивачем
переважного права купівлі авто гаражу загальною площею 972 кв.м., що розташований
за адресою АДРЕСА_1

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір оренди майна № 1 від
01.01.2007 р., акт приймання-передачі від 01.01.2007 р., квитанції.

Відповідач1
надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечив, доводи позивача в
частині пролонгації договору оренди майна вважав необґрунтованими, посилався на
неналежне виконання ОСОБА_1. умов договору оренди.

Відповідач2
надав відзив на позов та доповнення на відзив, підтримав викладені
відповідачем1 заперечення проти позову, договір оренди №1 від 01.01.2007 р.
вважав таким, що припинив свою дію, відповідно вважав безпідставними твердження
позивача щодо порушення його прав внаслідок укладання договору купівлі-продажу
спірного майна, посилався на необґрунтованість позовних вимог, суперечливість
ідентифікуючих спірний об'єкт відомостей.

Крім
того, відповідачі посилалися на неналежність позивача у справі, вважали, що
оскільки за договором оренди майна № 1 від 01.01.2007 р. ОСОБА_1. виступає як
фізична особа, а не як суб'єкт підприємницької діяльності, даний спір
підвідомчий суду загальної юрисдикції.

Заперечення
відповідачів в цій частині судом до уваги не приймаються, оскільки як
вбачається з долученого до матеріалів справи фотокопії договору оренди № 1 від
01.01.2007 р. (оригінал якого оглянутий в судовому засіданні від 07.10.2008
р.), у спірних правовідносинах, що склалися з приводу оренди майна, позивач
виступав  як суб'єкт підприємницької
діяльності, на що, зокрема,  вказує той
факт, що підписи ОСОБА_1. в графі “Орендар” в представлених на дослідження суду
примірнику договору оренди та акту приймання-передачі, засвідчені печаткою
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1. Крім того, як
пояснив представник позивача в судовому засіданні, спірне майно використовувалося
позивачем в ході здійснення власної підприємницькій діяльності, що не
суперечить встановленому принципу свободи підприємницької діяльності,
закріпленого статтями 41-42 Конституції України, ст. 50 ЦК України, ст.ст. 43,
44 ГК України,

Заявлені
позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення позову задоволені судом
частково шляхом заборони ПП “Фермер” продавати та іншим чином відчужувати
автогараж, 1989 р. загальною площею 972 кв.м., що розташований за адресою
АДРЕСА_1, заборони Бюро технічної інвентаризації здійснювати реєстрацію права
власності на автогараж, 1989 р. загальною площею 972 кв.м., що розташований за
адресою АДРЕСА_1, про що 19.09.2008 р. судом в порядку розділу Х ГПК України
було винесено відповідну ухвалу. Решта клопотань відхиляються судом за
необґрунтованістю.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані
докази суд встановив.

01.01.2007
р. між позивачем, Суб'єктом підприємницької діяльності - фізично особою ОСОБА_1
м. Донецьк, та відповідачем1, Колективним сільськогосподарським підприємством
“Донбас” с. Петровське, укладено договір оренди майна №1, який за своїм змістом
та своєю правовою природою є договором майнового найму (оренди), та підпадає
під правове регулювання норм статей 759-786 ЦК України.

Згідно
умов вказаного Договору орендодавець передає, а орендар приймає у платне
строкове володіння та користування наступне майно автогараж, 1989 р. вводу в
експлуатацію, загальною площею 972 кв.м., розташований в с. Петровське
Волноваського району.

Факт
передачі майна засвідчено актом приймання-передачі від 01.01.2007 р.,
підписаного та скріпленого печатками обох сторін без зауважень та заперечень.

Строк
дії договору визначений розділом 6 Договору, який визначає, що договір діє з
01.01.2007 р. по 31.12.2007 р.

Згідно
приписів ст. 764 ЦК України у разі, коли наймач продовжує користуватися майном
після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Зі
змісту наведеної правової норми випливає, що після закінчення строку договору
оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір
укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі
заперечення мають бути висловлені ним протягом одного місяця після закінчення
строку договору.

Відповідно
до ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно
ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Жодних
доказів внесення відповідачем1, як орендодавцем спірної будівлі автогаражу,
заяв про припинення дії договору, або відмову від  продовження строку його дії та необхідності
звільнення приміщення  - суду не надано.

Докази
повернення Орендодавцеві автогаражу після 31.12.2007 р. - відсутні, сторони не
заперечують того факту, що після спливу терміну дії договору Орендар фактично
користувався спірним майном. Крім того, Орендар продовжував виконувати
обов'язок щодо сплати орендних платежів, що підтверджується відповідними
платіжними документами, копії яких долучені до матеріалів справи. При цьому
докази повернення Орендареві орендних платежів суду не представлені.

Таким
чином, в силу положень ст. 764 ЦК України договір оренди майна №1 від
01.01.2007 р.  автоматично пролонгований
на той самий строк, на тих самих умовах. Умови Договору мають належним чином
виконуватися на підставі статей 11, 12, 14 та 526 ЦК України як Орендарем, так
і Орендодавцем, до моменту закінчення строку дії автоматично пролонгованого
Договору.

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від
27.06.2008 р., через невідповідність останнього вимогам, встановленим ч. 1 ст.
203 ЦК України.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 27.06.2008 р. між
Колективним сільськогосподарським підприємством “Донбас” та Приватним
підприємство “Фермер” було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі
(автогараж), згідно якого, КСП “Донбас” продало, а ПП “Фермер” придбало
нежитлову будівлю - автогараж площею 1024,50 кв.м., розташований в АДРЕСА_1

Наявність
розбіжностей у площі спірної будівлі авто гаражу, поряд із тією, що зазначена в
договорі оренди майна №1 від 01.01.2007 р. відповідач1 пояснює тим, що технічна
інвентаризація об'єкту проведена лише безпосередньо перед укладенням договору
купівлі-продажу, згідно виданого технічного паспорта площа об'єкта скала -
1024, 50 кв.м. Приміщення яке було предметом договору оренди і стало в
подальшому предметом договору купівлі-продажу, тобто є тотожними.

Договір
укладено в письмовій формі та посвідчено нотаріально.

Статтею
203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги до чинності правочину,
що стосуються правомірності його змісту, дієздатності сторін, волевиявлення їх,
форми укладеного правочину, реальності передбачуваних правових наслідків.

Згідно
ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Як
встановлено судом, договір оренди майна №1 від 01.01.2007 р. в силу положення ст.
764 ЦК України є таким, що продовжив свою дію на той самий строк та на тих же
умовах, Орендодавець продовжував приймати виконання позивачем умов Договору
щодо отримання орендної плати, а позивач, в свою чергу продовжував
користуватися спірним майном.

Таким
чином, правовідносини, що склалися з приводу володіння та користування
позивачем спірної будівлі автогаржу, на момент укладення оспорюваного договору
купівлі-продажу,  були врегульовані
положеннями ст.ст.759-786 ЦК України.

Згідно
з ч. 2 ст. 777 ЦК України  наймач, який
належно виконує свої обов'язки за договором найму, у разі продажу речі,
переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

З
огляду на приписи цивільного законодавства належне виконання орендарем договору
оренди презюмується, якщо орендодавцем не буде доведено інше.

Як
вбачається з представлених суду доказів позивач є добросовісним орендарем, та
іншого відповідачем 1, в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, не доведено.

Разом
з тим, реалізація будівлі автогаражу, розташованої в с. Петровське
Волноваського району, здійснена без урахування пріоритетного права позивача, як
належного орендодавця, на викуп означеного майна. Доказів повідомлення позивача
про здійснення продажу автогаражу відповідач1 суду не представив, позовні
вимоги в цій частині не спростував.

Таким
чином, договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (автогараж) від 27.06.2008 р.
є таким, що прямо суперечить приписам ч. 2 ст. 777, ч.1 ст. 203 ЦК України, що
в свою чергу, з огляду на положення ч. 1 ст. 215 ЦК України має наслідком
недійсність такого правочину.

Крім
того, позивачем заявлені позовні вимоги про встановлення за ним переважного
права купівлі автогаражу загальною площею 972 кв.м., що розташований за адресою
с. Петровське Волноваського району та переданий йому в оренду згідно договору
оренди майна №1 від 01.01.2007 р.

Проте
вимоги позивача в цій частині суд вважає такими, що не  підлягають задоволенню, оскільки переважне
право орендаря на придбання переданої у найм речі, в разі її продажу прямо
витікає з положень ч. 2 ст. 777 ЦК України та не потребує додаткового
встановлення судом і ці обставини фактично є визнанням наявності чи відсутності
певних юридичних фактів, та є предметом доказування, а не предметом позову, як
випливає зі змісту ст. 16, 20 ЦК України.

Відповідно
до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покладаються судом пропорційно задоволеним
вимогам на відповідача1, як на особу, з вини якої виник спір.

Керуючись
ст.ст. 22, 24, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1м. Донецьк
задовольнити частково.

Договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі (автогараж) від 27.06.2008 р. , укладений
між Колективним сільськогосподарським підприємством “Донбас” с. Петровське та
Приватним підприємством “Фермер” с. Петровське визнати недійсним.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути
з Колективного сільськогосподарського підприємства “Донбас” с. Петровське на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Донецьк
витрати за державним митом в сумі 42 грн. 50 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн. 00 коп.

В
судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може
бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя