ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про припинення провадження

"12" серпня 2008 р.                                         Справа № 17-6-10/02-6498

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання Волощук О. О.

за участю представників сторін:

від ТОВ „Консул-сервіс”: Новіков О.В. –за дорученням

від ДП Чорноморсько-Азовського виробничо-експлуатаційного Управління морських шляхів: не з’явився

від відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області: Василенко А.О. –за дорученням

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, м. Одеса

на ухвалу господарського суду Одеської області

від 22 травня 2008 року

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Консул-сервіс” на дії та бездіяльність підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеській області

у справі № 17-6-10/02-6498

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Консул-сервіс”, м. Севастополь

до Державного підприємства Чорноморсько-Азовського виробничо-експлуатаційного Управління морських шляхів, м. Одеса

про стягнення 158858 грн. 02 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.08.2002 р. позов товариства з обмеженою відповідальністю “Консул-Сервіс” (далі ТОВ) задоволений та з Державного підприємства Чорноморсько-Азовського виробничо-експлуатаційного Управління морських шляхів (далі Підприємство) на користь ТОВ стягнуто 157681 грн. 32 коп. в тому числі: основний борг з урахуванням індексу інфляції, 3% річних за 183 дні і витрати за надані юридичні послуги в сумі 7300 грн., а також понесені судові витрати по справі: 1578 грн. 68 коп. на сплату держмита і 118 грн. –на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.11.2002 р. вищезазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін та останнім 25.11.2002 р. виданий відповідний наказ на виконання названого судового рішення.

09.12.2002 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси відкрито виконавче провадження по виконанню вищевказаного наказу суду.

05.02.2008 р. постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі відділ ДВС Головного управління юстиції) на підставі п. 2 ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження” наказ № 17-6-10/02-6498 виданий 25.11.2002 р. господарським судом Одеської області повернуто ТОВ з мотиву відсутності у боржника майна на яке може бути звернено стягнення.

25.03.2008 р. ТОВ звернулось до господарського суду Одеської області зі скаргою, в якій просило визнати дії відділу ДВС Головного управління юстиції: а саме: постанову по поверненню виконавчого документа з виконання наказу господарського суду Одеської області від 05.02.2008 р. стягувачеві, виданого на виконання рішення від 06.08.2002 року у даній справі –незаконною.

Відділ ДВС Головного управління юстиції скаргу ТОВ вважав необґрунтованою та безпідставною.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.05.2008 р. (суддя Лєсогоров В. М.) названа скарга ТОВ задоволена та постанова відділу ДВС Головного управління юстиції від 05.02.2008 року про повернення стягувачеві наказу від 25.11.2002 р. у справі № 17-6-10/02-6498 визнана недійсною.

Ухвала суду мотивована тим, що при виконанні наказу державний виконавець не виносив постанову про оголошення розшуку майна боржника і не звертався до ТОВ з приводу надання письмової згоди відшкодувати витрати на розшук та авансувати зазначені витрати відповідно до Закону України „Про виконавче провадження”, а тому постанова від 05.02.2008 р. є незаконною, оскільки прийнята на підставі п. 2 ст. 40 названого Закону без попереднього прийняття постанови про оголошення розшуку майна боржника і без відмови ТОВ від відшкодування витрат на розшук, у зв’язку з чим оскаржена постанова порушує право ТОВ на виконання судового рішення.

В апеляційній скарзі відділ ДВС Головного управління юстиції просить ухвалу місцевого суду скасувати, оскільки вона прийнята без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені скарги ТОВ. В судовому засіданні представник відділу ДВС головного управління юстиції доводи апеляційної скарги підтримав.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ просить ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відділу ДВС головного управління юстиції –без задоволення. В судовому засіданні представник ТОВ доводи відзиву на апеляційну скаргу підтримав.

Підприємство було своєчасно та належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду справи, але його представник в судове засідання не з’явився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області підлягає припиненню з наступних підстав.

Під час розгляду апеляційної скарги відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Одеської області від 22.05.2008 р. про задоволення скарги ТОВ на дії органу ДВС Головного управління юстиції в Одеській області подана безпосередньо відділом ДВС Головного управління юстиції в Одеській області, але останній не є юридичною особою, що повністю підтвердив представник названого відділу в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про державну виконавчу службу” юридичними особами є районні, міські (міст обласного значення), районні в містах відділи державної виконавчої служби, які мають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в органах Державного казначейства України, гербову печатку.

Таким чином, згідно цієї статті названого Закону відділи державних виконавчих служб обласних управлінь юстиції не є юридичними особами, що також вбачається із Положення про відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та підрозділ примусового виконання рішень цього відділу, які затверджені наказом Головного управління юстиції в Одеській області від 20.12.2007 р. № 444-о/д на підставі Примірного положення про відділ державної виконавчої служби Головного управління Міністерства юстиції в АР Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києва та Севастополя, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.06.2007 р. № 384/5.

Згідно пункту 1 вищезазначеного Положення про відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області вказаний відділ є структурним підрозділом цього Головного управління. До цього відділу входить підрозділ примусового виконання рішень. Цей відділ має тільки свою печатку та не є юридичною особою (п. 12, 13 Положення).

Статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

На підставі ст. 106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі.

Статтею 18 ГПК України встановлений склад учасників судового процесу, до якого входять сторони (позивач і відповідач), треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1 ГПК України до господарського суду можуть звертатись юридичні особи, у тому числі державні та інші органи, що не є суб’єктами підприємницької діяльності, за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

Оскільки, відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області не є юридичною особою, то він не міг звертатись з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу суду першої інстанції, а тому апеляційне провадження підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, так як спір за участю не юридичної особи не підлягає вирішенню в господарських судах України та такий спір може бути вирішений за участю Головного управління юстиції в Одеській області в особі його Відділу державної виконавчої служби.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 80, ст. ст. 86, 99, 106, 121-2 ГПК України,

колегія суддів, –

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на ухвалу господарського суду Одеської області від 22.05.2008 р. у справі № 17-6-10/02-6498 –припинити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В. В. Шевченко

Судді В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко

Ухвалу підписано 13.08.2008 р. .