ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2008 Справа № 15/423-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Клепай З.В. при секретарі Муравльовій Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Практика", м.Керч

до Приватного підприємства "Ідея", м.Херсон

про стягнення 8178 грн. 80 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - Бедрік Н.М. - представник, довір.№ 51/08 від 24.09.2008р.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Практика" заявлено позов про стягнення з Приватного підприємства "Ідея" суми основного боргу за надані послуги в розмірі 6123 грн. 75 коп., збитки, пов'язані з інфляцією, в сумі 1764 грн. 28 коп. та 3% річних в сумі 290 грн. 00 коп.

Телеграмою позивач повідомив, що підтримує позовні вимоги та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач позовні вимоги визнав частково з посиланням на те, що сума 1000 грн. ним перерахована відповідачу вже після порушення провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника відповідача, суд -

в с т а н о в и в:

Згідно усного договору оренди рекламних площин відповідач у період з 01.02.07р. по 01.03.07р. використовував рекламні площини, що належать позивачу.

Факт використання відповідачем рекламних площин підтверджується актом №0000032, згідно якого вартість оренди складає 9523 грн. 75 коп. З урахуванням сум часткової оплати борг відповідача на день звернення позивача з позовом складав 6123 грн. 75 коп.

На день розгляду справи відповідач платіжним дорученням №423 від 13.10.08р. перерахував ще 1000 грн. Таким чином на день розгляду справи заборгованість складає 5123 грн. 75 коп.

Оскільки між сторонами виникли господарські зобов'язання і сторони у своїх взаємовідносинах повинні керуватись Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вбачається із матеріалів справи письмовий договір, в якому були б обумовлені строки оплати наданих послуг, сторони не укладали, акт №0000032 без дати також не містить умов про строки оплати наданих послуг. Тобто строки оплати наданих послуг сторонами не обумовлені. За таких обставин сторони повинні керуватись ст.530 ЦК України, відповідно до якої якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За таких умов позивач зобв'язаний був направити відповідачу вимогу про сплату боргу, яку відповідач повинен був виконати на протязі 7 днів з дня надходження до нього коштів. Таким чином право на примусове стягнення коштів з відповідача наступає у позивача лише після того, як відповідач не виконає свої зобов'язання у встановленому чинним законодавством порядку. Позивач доказів того, що він звертався до відповідача з вимогою про оплату наданих відповідачу площин для розміщення реклами не представив, а отже не довів своє право на примусове стягнення заборгованості.

За таких умов підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.ст.82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позову відмовити.

Суддя З.В. Клепай

Дата підписання рішення 21.10.2008р.

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України