ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 42/221

10.06.08

За позовом Закритого акціонерного товариства “Український Страховий Дім” м. Києва

до Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Основа” м. Києва

про стягнення боргу, ціна позову 21573,19 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Седченко С.М.,

від відповідача Станєва Н.Д.

СУТЬ СПОРУ :

у травні 2008 року Закрите акціонерне товариство “Український Страховий Дім” звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем генерального договору № 18/2007 ФП про співробітництво в області перестрахування і ретроцесії від 18 травня 2007 р. останній після настання страхового випадку не виплатив частину страхового відшкодування, заборгувавши 21573,19 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на сплату заявленої до стягнення суми боргу до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 травня 200г р., між позивачем та відповідачем було укладено генеральний договір № 18/2007 ФП про співробітництво в області перестрахування і ретроцесії, згідно з яким сторони дійшли згоди, що позивач передає відповідачу, а останній приймає в перестрахування частину зобов’язань позивача за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту, що укладений із страхувальником, на умовах чинного законодавства, даного договору та конкретного договору перестрахування (ковер-ноти).

Згідно з ковер-нотою № 07/003 Основа про факультативне пропорційне перестрахування від 26 липня 2007 р. відповідач перестрахував зобов’язання позивача за договором добровільного страхування наземного транспорту НТ-07 № 702 кв від 26 липня 2007 р., укладеного останнім з Козаковим В.В. на страхування автомобіля PORSCHE CAYENNES д.н. AA 7799 EA, № кузова WP1AB29P58LA33031, рік випуску 2007.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, поданими ним копіями вищевказаних договорів.

У відповідності до умов ковер-ноти № 07/003 Основа про факультативне пропорційне перестрахування від 26 липня 2007 р. при настанні страхового випадку, передбаченого первинним договором страхування і конкретним договором перестрахування, відповідач зобов’язався виплатити позивачу частину страхового відшкодування в розмірі 7,3359 %, що відповідає його частці (обсягу) відповідальності по конкретному договору перестрахування.

Відповідно до умов п.п. 8.10, 8.10.1, 8.10.2 конкретного договору перестрахування виплата страхового відшкодування за ризиком “викрадення” проводиться двома частинами : 30 % від суми відшкодування –протягом 15 п’ятнадцяти банківських днів після порушення кримінальної справи за фактом викрадення транспортного засобу, 70 % відшкодування –протягом 15 п’ятнадцяти банківських днів після закінчення попереднього слідства (його зупинення, складання обвинувального вироку, закриття кримінальної справи, тощо), але не пізніше як через 3 три місяці після порушення кримінальної справи, зазначеної у п. 8.10.1 цього договору.

Як зазначав позивач, всупереч умов договору після настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспорту НТ-07 № 702 кв від 26 липня 2007 р. та одержання належного комплекту документів відповідач не сплатив позивачу частину страхового відшкодування, заборгувавши 21573,19 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи страховим актом № НТ-07/702 Кв/3 від 12 березня 2008 р., наказом № 357-в від 12 березня 2008 р., платіжним дорученням № 1643 від 23 квітня 2008 р.

Поясненнями відповідача, поданим ним платіжним дорученням № 1646 від 25 квітня 2008 р. стверджується факт сплати відповідачем на користь позивача суми страхового відшкодування за спірними договором та ковер-нотою у повному розмірі до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Враховуючи, що боргу відповідача по сплаті заявлених сум станом на час звернення позивача в суд з указаним позовом не існувало, то у позові відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Закритого акціонерного товариства “Український Страховий Дім” м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                             П.І.Паламар