ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2008 Справа № 6/173-08(34/73-08)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Павловського П.П. (доповідача)

суддів: Швеця В.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання Мацекос І.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Ткач І.В., довіреність №540 від 26.05.08, представник;

від відповідача: представник не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства “Завод “Дніпропрес”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.08 р. (підписано 28.07.08 р.) у справі № 6/173-08(34/73-08)

за позовом підприємства з іноземною інвестицією товариства з обмеженою відповідальністю “Уінденерго ЛТД”, м. Київ (03180, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4)

до відкритого акціонерного товариства “Завод “Дніпропрес”, м. Дніпропетровськ (49700, м. Дніпропетровськ, вул. Г. Сталінграду, 139)

про стягнення 1 216 234, 29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Підприємство з іноземною інвестицією товариство з обмеженою відповідальністю “Уінденерго ЛТД”, м. Київ звернулось в господарський суд Дніпропетровської області з позовом до відкритого акціонерного товариства “Завод Дніпропрес”, м. Дніпропетровськ про стягнення 1 216 234, 29 грн.(з урахуванням уточнень позову).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2008 р. по справі (суддя –Коваленко О.О.) уточнені позовні вимоги позивача задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Завод "Дніпропрес" (49700, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 139, п/р 906 в АБ „Кредит-Дніпро" м. Дніпропетровська, МФО 305749, ) на користь Підприємства з іноземною інвестицією Товариства з обмеженою відповідальністю „Уінденерго ЛТД" (04205, м. Київ, пр-кт Оболонський, буд. 23-А, п/р 1497 Київське міське відділення „Промінвестбанку" України, МФО 322250, ) 479 720,42

грн. (чотириста сімдесят дев'ять тисяч сімсот двадцять гривень 42 коп.) - основного боргу, 18 245,34 грн. (вісімнадцять тисяч двісті сорок п'ять гривень 34 коп.) - пені, 45 567,69 грн. (сорок п'ять тисяч п'ятсот шістдесят сім гривень 69 коп.) - інфляційних, 6 415,10 грн. (шість тисяч чотириста п'ятнадцять гривень 10 коп.) -3% річних, 5 499,49 грн. (п'ять тисяч чотириста дев'яносто дев'ять гривень 49 коп.) - держмита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій зазначає, що господарський суд при винесені оскаржуваного рішення порушив норми матеріального та процесуального права. Просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою припинити провадження по справі.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що прийнятне господарським судом рішення відповідає нормам закону. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишити без змін рішення господарського суду.

В судове засідання не з'явився представник відповідача, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що залучені до матеріалів справи докази дозволяють визначитись відносно законності оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що також свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.10.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду на виконання робіт № 1120, у відповідності з п.1.1 умов якого відповідач зобов'язався виготовити вітрову електричну установку Т600-48 потужністю 600 кВт, в подальшому установка ВЕУ Т600-48 у кількості 2 штуки, а позивач прийняти і оплатити відповідно до умов вищеназваного договору, укладеного між позивачем та відповідачем.

Вищенаведене встановлене господарським судом та матеріалами справи.

Виконуючи п.3.3 умов вищеназваного договору позивач у якості 100% передоплати, що становить 1 094 720,42 грн., платіжними дорученнями № 1513 від 19.11.2007р. на суму 900 000,00 грн. та № 1520 від 20.11.2007р. на суму 194 720,42 грн. перерахував відповідачеві 1 094 720,42 грн., на які відповідач згідно з п. 4.4. умов договору зобов'язався через 90 днів з дня отримання передоплати, тобто до 20.02.2008р., поставити позивачеві електричну установку ВЕУ Т600-48 вартістю 1 094 720,42 грн.

Виконуючи умови вказаного договору, позивач особисто впевнився, що відповідач не виконує умови договору і в порушення умов не почав виготовлення електричної установки ВЕУ Т600-48 вартістю 1 094 720,42 грн., у зв'язку з чим позивач 22.02.200р. за № 223, 17.03.2008р. за № 313 звернувся до відповідача з листами-вимогами та 18.03.2008р. за № 317 та з претензією до відповідача про повернення отриманої попередньої оплати у сумі 1 094 720,42 грн., які відповідач отримав і листом № 478 від 29.02.2008р. письмово визнав факт невиконання зобов'язань і зобов'язався в термін до 18.03.2008р. повернути позивачеві отриману попередню оплату у сумі 1 094 720,42 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач до 18.03.2008р., відповідно до свого листа № 478 від 29.02.2008р., не повернув позивачеві отриману попередню оплату у сумі 1 094 720,42 грн., тобто вдруге не виконав взяті на себе зобов'язання, позивач 01.04.2008р. за № 379, на підставі вимог ч.2 ст. 849 ЦК України, звернувся до відповідача з листом, направленого замовленою кореспонденцією, про відмову від вищеназваного договору і з вимогою повернути отриману відповідачем передоплату у сумі 1 094 720,42 грн.

Приймаючи до уваги, що відповідач двічі без поважних причин не виконав взяті на себе в письмовій формі зобов'язання, та отриманий від позивача лист від 01.04.2008р. за № 379, на підставі вимог ст.ч.2 ст. 849 ЦК України, про відмову від вищеназваного договору і з вимогою повернути отриману відповідачем передоплату у сумі 1 094 720,42 грн. залишив без відповіді і задоволення, позивач звернувся до господарського суду з позовом в якому просить суд в примусовому порядку стягнути з відповідача на його користь 479 720,42 грн. основного боргу.

Також, за порушення виконання зобов'язань, на підставі п.8.2 умов вищеназваного договору, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 36 089,59 грн. пені, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, за порушення грошових зобов'язань, 45 567,69 грн. інфляційних та 6 415,10 грн. -3% річних, на підставі ч.2 ст.231 Господарського кодексу України 76 630,42 грн. штрафу, що становить 7% вартості робіт.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу або інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 873 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно п.2 ст.849 ЦК України зазначено, що якщо підрядник своєчасно не почав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються , якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах.

Згідно ч.1 п.2 абзац 3 ст.231 Господарського кодексу України за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 % вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. А за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Господарський суд дійшов правильного висновку, що факт заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 479 720,42 грн. повністю підтверджується матеріалами справи, листом позивача від 01.04.2008р. за № 379, та на підставі вимог ч.2 ст.849 ЦК України, про відмову від вищеназваного договору і з вимогою повернути отриману відповідачем передоплату у сумі 1 094 720,42 грн. та банківськими виписками від 25.04.2007р. на суму 200 000,00 грн. від 13.06.2008р. на суму 215 000,00 грн., також від 20.06.2008р. на суму 200 000,00 грн., всього на загальну суму 615 000,00 грн., згідно яких відповідач заборгованість по основній сумі боргу визнає у повному обсязі і після отримання вищеназваного листа позивача в добровільному порядку частково перерахував позивачеві грошові кошти в рахунок сплати основного боргу.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції , що оскільки на час розгляду справи у судах апеляційної та попередньої інстанції матеріалами справи доведено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 479 720,42 грн., яку відповідач визнає у повному обсязі, то позовні вимоги позивача по сумі основного боргу, що становить 479 720,42 грн. слід визнати обґрунтованими.

Також, додаткові вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача, за порушення виконання зобов'язань, на підставі п.8.2 умов вищеназваного Договору 36 089,59 грн. пені, колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково у сумі 18 245,34 грн., так як позивач нарахував пеню за період з 20.02.2008р. по 26.06.2008р., тоді як своїм листом від 01.04.2008р. за № 379, на підставі вимог ч.2 ст.849 ЦК України, позивач відмовився від договору і вимагав повернути отриману відповідачем передоплату у сумі 1 094 720,42 грн. яку відповідач згідно банківських виписок від 25.04.2007р. на суму 200 000,00 грн. від 13.06.2008р. на суму 215 000,00 грн. та від 20.06.2008р. на суму 200 000,00 грн., частково повернув на загальну суму 615 000,00 грн.

Додаткові вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача, за порушення виконання зобов'язань, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, за порушення грошових зобов'язань, 45 567,69 грн. інфляційних та 6 415,10 грн. -3% річних, слід також визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Господарський суд дійшов правильного висновку, що додаткові вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача, за порушення виконання зобов'язань на підставі ч.2 ст.231 Господарського кодексу України 76 630,42 грн. штрафу, що становить 7% вартості робіт, слід визнати необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі, так як відповідно до умов вищеназваного договору посилання позивача на ч.2 ст.231 Господарського кодексу України є необґрунтованим і безпідставним, оскільки позивач ні в суді першої ні в апеляційної інстанції документально не довів його фінансування з Держбюджету на 2007 рік при укладенні договору від 25.10.2007р. за № 1120 на суму 2 189440,84грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що правові підстави для скасування рішення господарського суду відсутні. Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи і при його прийнятті судом не порушено норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Завод “Дніпропрес”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.08 р. (підписано 28.07.08 р.) у справі № 6/173-08(34/73-08) - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.08 р. у справі №6/173-08(34/73-08) - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя П.П. Павловський

Суддя В.В.Швець

Суддя О.В.Чус