Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2008 р.
Справа №42/346-07

Колегія
суддів Харківського апеляційного господарського суду  у складі:        головуючого судді   Олійника В.Ф.,  суддів
Кравець Т.В., Істоміна О.А.

При
секретарі -
Бухановій Т.А.

За
участю представників сторін:

позивача
-ОСОБА_2

відповідача
-Малахової Н.В.

третьої
особи -Северинцевої О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду у м. Харкові
апеляційну скаргу Державної податкової інспекції Московського району м.
Харкова (вх. №1058Х/2-5)

на   рішення
господарського суду  Харківської
області від 03.04.2008 р. по справі №42/346-07

за
позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

до
Державної податкової інспекції Московського
району м. Харкова

за
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача  - Управління Державного казначейства у
Московському районі м. Харків

про стягнення
35313,14 грн., -

встановила:

СПД
ФО ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в
якому просить стягнути з ДПІ у Московському районі на його користь за рахунок
коштів державного бюджету заподіяні працівниками ДПІ матеріальні збитки на суму
35313,14 грн.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 03.04.2008 р. позов задоволено
частково. Стягнуто з ДПІ Московського району м. Харкова за рахунок коштів
державного бюджету на користь позивача 22815,00 грн. збитків, 228,15 грн.
державного мита, 118 грн. інформаційних витрат. В іншій частині позову
відмовлено.

Відповідач
з рішенням господарського суду не погодився, звернувся до суду з апеляційною скаргою,
та з урахуванням доповнень до неї, просить скасувати рішення повністю та
прийняти нове, яким в позові відмовити повністю. Апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Управління
Державного казначейства у Московському районі м. Харків надало відзив на
апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення,
рішення господарського суду без змін, посилаючись на його законність та
обґрунтованість.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників присутніх сторін,
дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги, СПД ФО ОСОБА_2 зазначив, що 15.12.04р. у торгівельному відділі,
який він орендує в магазині "Кентавр" за адресою АДРЕСА_1,
працівниками відповідача, в рамках проведення перевірки, було вилучено
товарно-матеріальні цінності, а саме 953 найменування аудіо-відеопродукції у
кількості 1004 упаковки на загальну суму 22815 грн., про що працівниками ДПІ
був складений протокол вилучення №314 від 15.12.04р. Відносно реалізатора
позивача гр.ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол.

Київським
районним судом 21.02.05р. було винесено постанову, якою провадження по
адміністративній справі припинено та постановлено повернути ОСОБА_1 вилучений
товар на загальну суму 22815,0грн. На виконання зазначеної постанови судом був
виданий виконавчий лист №3-15590/05 від 12.03.07р. В ході виконавчого
провадження державним виконавцем було встановлено, що майно, яке підлягає
поверненню згідно з  постановою суду, а
саме: диски у кількості 1004 упаковки, відсутнє у ВПМ ДПІ у Московському районі
м. Харкова, про що був складений акт від 23.05.07 р., у зв'язку із чим
виконавчий лист №3-15590/05 був повернутий стягувачеві у відповідності до п. 6
ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Також
позивач зазначає, що з метою поповнення оборотних засобів, він уклав з ВАТ
Комерційний банк «Надра» кредитний договір № 6/5/2004/978-К/1074, у
відповідності до умов якого, банк надав кредит в сумі 1600 ЕВРО строком по
11.04.05 р. зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків. Кошти,
отримані за кредитним договором, він спрямував на оновлення оборотних фондів,
зокрема, на закупку товару (аудіо та відео- дисків). За рахунок коштів,
отриманих від реалізації товару, він розраховував проводити погашення вищезазначеного
кредиту.

Але,
в наслідок незаконного вилучення співробітниками відповідача належного йому
товару, прибуток від реалізації зазначених дисків не отримав, у зв`язку з чим
не зміг виконати свої зобов'язання за кредитним договором та своєчасно
повернути кредит, в результаті чого у нього перед банком виникла заборгованість
в сумі 22 726 грн. 49 коп., яка склалася з:

основного
боргу в сумі 8267 грн. 25 коп.;

по
нарахованих за користування кредитом відсотках у сумі 1876,10 грн.;

по
штрафам в сумі 12 204 грн. 69 коп.;

по
пені в сумі 378 грн. 45 коп.

Для
стягнення з нього вказаної заборгованості ВАТ КБ «Надра»звернувся до суду.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова позов банка було задоволено,
вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра»кошти в сумі 22953. 75
грн.

Позивач
стверджує, що вказана заборгованість за кредитним договором від 11.08.04 р. №
6/5/2004/978-К/1074 в частині сплати штрафу та пені виникла внаслідок
незаконних дій посадових осіб відповідача, оскільки саме із-за протиправного
позбавлення належного йому товару він не зміг отримати кошти від реалізації
цього товару, а отже, не зміг своєчасно виплачувати суми обов`язкових платежів
за кредитним договором, у зв'язку із чим були нараховані штраф та пеня.

За
таких обставин позивач стверджує, що незаконними діями співробітників відділу
податкової міліції Державної податкової інспекції Московського району м.
Харкова йому була завдана матеріальна шкода у розмірі 35313,14 грн. (22815 грн.
+12538,14 грн.)

Задовольняючи
позов частково, судом першої інстанції встановлено, що матеріальні збитки у
розмірі 22815 грн. причинені позивачу неправомірними діями працівниками органу
ДПС при здійсненні ним своїх повноважень підлягають задоволенню, оскільки
неправомірність цих дій підтверджується порушенням кримінальної справи по факту
недбалого становлення до своїх службових обов`язків стосовно осіб, які
проводили вилучення спірного майна у позивача.

Що
стосується збитків позивача у розмірі 12538,15 грн., які виникли внаслідок
несплати позивачем зобов'язань по кредитному договору, господарський суд
відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині, у зв'язку з відсутністю
обґрунтованих позивачем доводів.

З
таким висновком погоджується колегія суддів, з наступних підстав.

Статтею
16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися
до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та
інтересу.

Одним
із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Стаття
22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода).

Стаття
47 Господарського кодексу  України
закріплює загальні гарантії прав підприємців. Відповідно до цієї статті,
держава гарантує усім підприємцям, незалежно від обраних ними організаційних
форм підприємницької діяльності, рівні права та рівні можливості для залучення
і використання матеріально-технічних, фінансових, трудових, інформаційних,
природних та інших ресурсів.

Держава
гарантує недоторканність майна і забезпечує захист майнових прав підприємця.
Вилучення державою або органами місцевого самоврядування у підприємця основних
і оборотних фондів, іншого майна допускається відповідно до статті 41
Конституції України на підставах і в порядку, передбачених законом.

Збитки,
завдані підприємцю внаслідок порушення громадянами чи  юридичними особами, органами державної влади
чи органами місцевого самоврядування його майнових прав, відшкодовуються
підприємцю відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно
до Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права
власності. Права приватної власності є непорушним.

Відповідно
до частини З статті 386 Цивільного кодексу України власник, права якого
порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно
з частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно
статті 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при здійсненні ним своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування, незалежно від вини цієї особи.

Як
вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області
від 20.11.07р. провадження по даній справі було зупинено, у зв'язку з
проведенням перевірки стосовно факту вилучення у позивача та встановлення
місцезнаходження дисків в загальній кількості 1004 упаковки на загальну суму
22815 грн. Даною ухвалою було зобов'язано управління по боротьбі з корупцією в
органах ДПС ДПА у Харківській області провести службове розслідування по факту
вилучення спірного майна працівниками ДПІ у Московському районі м. Харкова.

Проведеним
службовим розслідуванням було встановлено факт втрати товарно-матеріальних
цінностей загальною вартістю 22815 грн., вилучених з магазину «Кентавр»,
розташованого за адресою м. Харків, вул. Петровського 34, згідно протоколу
вилучення №314 від 15.12.2004 року, за рахунок неналежного виконання своїх
посадових обов'язків посадовими особами ВПМ ДПІ у Московському районі м.
Харкова.

Також
судом направлялось повідомлення до прокуратури Московського р-ну м. Харкова для
проведення перевірки стосовно факту вилучення та встановлення місцезнаходження
вилученого майна. За повідомленням відповідача, прокуратурою Московського
району м. Харкова порушено кримінальну справу по факту недбалого становлення до
своїх службових обов'язків посадовими особами ДПІ у Московському районі м.
Харкова.

Таким
чином, враховуючи, що постановою Київського районного суду було постановлено
повернути ОСОБА_1 вилучений посадовими особами ВПМ ДПІ у Московському районі м.
Харкова товар на загальну суму 22815 грн., але товар цими особами втрачено,
місцезнаходження його не встановлено, стосовно цього факту порушено кримінальну
справу, колегія суддів погоджується з тим, що позивачу спричинені матеріальні
збитки у розмірі 22815 грн., які підлягають відшкодуванню на його користь.

Однак,
що стосується вимоги позивача щодо відшкодування на його користь 12538,14 грн.
збитків, заподіяних перешкоджанням відповідачем виконанню позивачем кредитних
зобов'язань, колегія суддів зазначає, господарський суд правомірно відмовив в
їх задоволенні, оскільки позивачем не доведено належним чином безпосередній
причинний зв'язок між отриманням кредиту і сплатою відсотків за користування
кредитними коштами, та вилученням посадовими особами відповідача належних
позивачу товарно-матеріальних цінностей у вигляді дисків кількістю 1004 шт. на
загальну суму 22815 грн.

За
таких обставин, рішення господарського суду Харківської області від 03.04.2008
року по даній справі є законним та обґрунтованим, та підстав для його
скасування не має.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст. 103, ст. 105 ГПК
України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

постановила:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова залишити
без задоволення.

Рішення
господарського суду  Харківської області
від 03.04.2008 р. по справі №42/346-07 залишити без змін.

Головуючий
суддя
Олійник В.Ф.

Суддя
Кравець Т.В.

Істоміна О.А.

Постанова
підписана 2 липня 2008 року.