КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.07.2008
№ 36/141

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна  В.О.

суддів:            Рєпіної  Л.О.

Синиці
О.Ф.

при секретарі:           Волуйко Т.В.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1.,

ОСОБА_2.
дов. б/н від 24.03.08р.

від відповідача - ОСОБА_4. дов. № 777 від
21.03.08р.,
ОСОБА_5. дов. від 28.02.08р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу СПД - ФО ОСОБА_1б/н від 12.06.08р.

на рішення Господарського суду м.Києва від
04.06.2008

у справі № 36/141

за позовом                               суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до                                                   суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3

про
стягнення 86740,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду міста Києва від 04.06.2008р. (суддя Трофименко Т.Ю.)
відмовлено підприємцю ОСОБА_1. у задоволенні позову та стягненні з підприємця
ОСОБА_3. 34 865 грн. вартості витратних матеріалів для виготовлення пластикових
вікон, 33 232 грн. 25 коп. вартості орендної плати за користування приміщенням
у січні, лютому та 6 днів березня 2008р., 9 000 грн. орендної плати за
користування приміщенням у червні, липні, серпні 2007р., 30 300 грн. орендної
плати за користування приміщенням у листопаді і грудні 2007р., 7 575 грн.
орендної плати за користування обладнанням за 15 днів листопада 2007р. та 5 000
грн. відшкодування моральної шкоди. Відмовляючи у позові, суд послався на
недоведеність позовних вимог, недоведеність збільшення сторонами орендної плати
з 3 000 грн. до 15 150 грн., передачі витратних матеріалів та користування
обладнанням, необгрунтованість моральних збитків.

Не
погоджуючись з рішенням суду щодо відмови у стягненні орендної плати та
вартості витратних матеріалів, позивач просить його скасувати та вказує, що із
збільшенням орендної плати відповідач погодився, оскільки на таку пропозицію
зауважень не надав, тому договір є укладеним. Заборгованість по витратних
матеріалах для виробництва пластикових вікон підтверджується інвентаризаційними
актами самого позивача, а використання обладнання, хоча і здійснювалось за
усною домовленістю, не звільняє відповідача від обов"язку здійснити
оплату.

В
засіданні суду апеляційної інстанції 17.07.2008р. відповідач просив рішення
суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. Позивач підтримав  викладені в апеляційній скарзі вимоги.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів апеляційного
господарського суду погодилась з висновком суду першої інстанції про відмову в
позові, з огляду на таке.

Єдиною
підставою виникнення зобов"язань між СПД ФО ОСОБА_1. та СПД ФО ОСОБА_3. є
договір оренди № 5 від 01.06.2007р.  на
строкове платне користування складським приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1  загальною площею 300 кв.м. Пунктом 5.1.
сторони встановили, що розмір орендної плати становить 3 000 грн., оплата
здійснюється до 5-го числа кожного місяця.

Матеріалами
справи (акти, квитанції про отримання коштів) підтверджується сплата платежів
за червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2007р., що спростовує
посилання скаржника про 9 000 грн. боргу по орендній платі за цей період.

Інші
угоди про надання обладнання в оренду за 15 150 грн./місяць та про здачу
вищезазначеного приміщення в оренду за 15 150 грн./місяць є неукладеними,
оскільки підписані тільки позивачем.

Посилання
позивача на погодження відповідачем збільшення суми орендної плати за умовами
договору оренди шляхом видачі орендодавцем квитанції про прийняття 15 тис. грн.
не свідчить про укладення договору з ціною оренди в 15 тис. грн. і пояснюється
орендарем як плата за наступні місяці. Таким чином, відповідно до договору
орендні платежі за листопад та грудень 2007р. і січень 2008р. є оплаченими.

Інвентаризаційні
акти від 30.05.2007р. і 15.01.2007р. на витратні матеріали для виготовлення
пластикових вікон складено і підписано самим позивачем, тому вони юридичного
значення для обгрунтування стягнення не мають.

Суд
апеляційної інстанції зазначає також, що відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх заперечень. Тому всі усні домовленості між сторонами, посилання на усні
обіцянки відповідача сплатити за обладнання та орендоване приміщення не
породжують юридичних зобов"язань.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст.101-105 Господарського процесульного кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2008р. у справі      № 36/141 залишити без змін, а апеляційну
скаргу СПД - ФО ОСОБА_1б/н від 12.06.08р. - без задоволення.

2.
Справу № 36/141 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Зеленін  В.О.

Судді
Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.

21.07.08 (відправлено)