ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.06.08
Справа  № 15/310

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                Р. Марко

суддів                                           С. Бойко

Т. Бонк

При
секретарі
Гунька О.

розглянувши
апеляційну скаргу  ТзОВ»Екран»

на
рішення  господарського суду Рівненської   області від 27.11.07

у справі    №
15/310

за позовом - ОСОБА_1

до
відповідача-  ТзОВ»Екран»

про   визнання
недійсним рішення зборів засновників

за
участю представників сторін

Від
позивача- ОСОБА_1.

Від
відповідача-  Янусь В.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Рівненської
області від 27.11.07 по даній справі,
позов ОСОБА_1  задоволено
частково. Рішення зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю
„Екран" від 27 липня 2007 року, оформлене в протоколі №1 від 27.07.2007
року,  в частині підготовки та продажу
приміщення, що належить ТзОВ „Екран", яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1
та надання доручення щодо проведення продажу голові товариства ОСОБА_2, визнано
недійсним.  В  задоволенні решті позову відмовлено.  Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екран" на користь ОСОБА_1 85 грн. витрат по
держмиту, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Не погоджуючись із прийнятим
рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу з проханням скасувати рішення суду
з підстав порушення норм матеріального права, не повного з»ясування обставин
справи. Щодо задоволених вимог, то апелянт вважає їх безпідставними з огляду на
наступне:

Відповідно
до ст.98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати
рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані
загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів
приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не
встановлено установчими документами або законом. Рішення про внесення змін до
статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят
і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються
більшістю, не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Однак, на
думку апелянта в даному випадку потрібно застосовувати положення ч.ч. 2, 3
ст.59 Закону України "Про господарські товариства" , згідно яких з
питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього
Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення
вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у
сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників
товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.
Відповідно до п.п. "а" і "б" ст.41 вказаного вище Закону до
компетенції загальних зборів належать: а) визначення основних напрямів
діяльності акціонерного товариства і затвердження його планів та звітів про їх
виконання; б) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру
його статутного капіталу.

Тобто,  на думку апелянта, системний аналіз норм
чинного законодавства свідчить про те, що більшістю голосів (50 відсотків від
загальної кількості голосів учасників товариства з обмеженою відповідальністю)
приймаються рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю з
питань , зазначених в п.п."а" і "б" ст.41 Закону України
"Про господарські товариства". По решті питань рішення приймаються
більшістю голосів від числа присутніх на зборах.

Для
вирішення будь-якого питання в товаристві з обмеженою відповідальністю не
потрібна кваліфікована більшість голосів (3/4). Стаття 98 ЦК України діяльності
товариств з обмеженою відповідальністю не стосується, так як ці питання
регулюються конкретним нормативним актом - Законом України "Про
господарські товариства".

В
судовому засіданні, представник позивача
заперечив проти доводів апелянта, просив рішення суду залишити без змін,
як таке, що прийнято з дотриманням норм чинного законодавства та на підставі
досліджених усіх обставин справи.

Розглянувши
доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін,  дослідивши обставини справи, перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства,
колегія суддів встановила:

27 липня
2007 року відбулися збори засновників товариства з обмеженою відповідальністю
"Екран". Рішення прийняті на вказаних зборах закріплені в протоколі №
1 від 27.07.2007 року.

На зборах
були присутні 5 (п"ять) засновників ТзОВ "Екран", а саме ОСОБА_1
/30,99 % голосів/, ОСОБА_4 /10,93% голосів/, ОСОБА_3 /10,93 % голосів/, ОСОБА_5
/10,93 % голосів/. ОСОБА_1 /36,22 % голосів/.

В
протоколі № 1 закріплено, що на зборах присутні учасники, що володіють в
сукупності 100 відсотками голосів і що збори вважаються правомочними.

За
результатами розгляду питань порядку денного збори засновиників ТзОВ
"Екран", зокрема, вирішили підготувати та продати приміщення ТзОВ
"Екран", яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, вбудоване в житловий
п"ятиповерховий будинок, загальною площею 426,5 кв.м. та доручити
проведення продажу голові товариства ОСОБА_2 (п.5 порядку денного).

За
прийняття вказаного рішення проголосували чотири із присутніх засновників, які
в скупності володіють 63,78% голосів. Проти прийнняття вказаного рішення
проголосував засновник-ОСОБА_1, який володіє 36,22% голосів.

Задовольняючи
позов в частині визнання недійсним рішення щодо підготовки та продажу
приміщення, що належить ТзОВ „Екран", яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1
та надання доручення щодо проведення продажу голові товариства ОСОБА_2, суд
першої інстанції керувався частною другою пункту 2 статті 98 Цивільного кодексу
України, згідно якої рішення про внесення змін до статуту товариства,
відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків
майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як
у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Як
встановлено колегією, згідно Статуту товариства ТзОВ, статутний фонд товариства
становить 54 581 300,00крб., що складає:

-  вартість майна - 25239200,00 крб.

-  вартість приміщення - 29342100,00 крб.

Як
вбачається з наведеного, вартість приміщення, яке зборами засновників
товариства вирішено відчужити, становить більше п'ятдесяти відсотків вартості
майна товариства.

Позивач
та суд першої інстанції вважають, що  для
того щоб вирішити питання про відчуження приміщення товариства "за"
повинні проголосувати засновники, які в сукупності мають 75 % голосів на
загальних зборах.

Однак,
колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції, так як
вданому випадку спеціальним законодавством, яке регулює дані правовідношення є
Закон України «про господарські товариства».

Згідно
ч.ч. 2,3 ст.59 Закону України "Про господарські товариства" з питань
зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а
також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення
вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у
сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників
товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів
(частина друга статті 59 в редакції Закону № 3095-111 (3095-14) від 07.03.2002
р.).

Відповідно
до п.п. "а" та  "б"
ст.41 вказаного Закону до компетенції загальних зборів належать: а) визначення
основних напрямків діяльності акціонерного товариства і затвердження його
планів та звітів про його виконання; б) внесення змін до статуту товариства, у
тому числі зміна розміру його статутного капіталу.

Тобто,
системний аналіз норм законодавства свідчить про те, що більшістю голосів (50
відсотків від загальної кількості голосів учасників товариства з обмеженою
відповідальністю) приймаються рішення загальних зборів товариства з обмеженою
відповідальністю з питань, зазначених в п.п. «а»і «б»ст.41 Закону України «Про
господарські товариства». По решті питань рішення приймаються більшістю голосів
від числа присутніх на зборах, а не кваліфікованою більшістю голосів, як
стверджує суд.

Як
вбачається із матеріалів справи, оспорюване рішення прийняте більшістю голосів
засновників - 63,78%, тобто   є
правомочним.

Згідно з п.8.4 розділу 8 Статуту товариства з
обмеженою відповідальністю "Екран" затвердженого Установчими зборами
засновників Товариства протокол №1 від 22 грудня 1994 року, затвердженого
Розпорядженням Здолбунівської Ради народних депутатів №177-р від 29 грудня 1994
року, "Виключною компетенцією загальних зборів членів товариства є:  внесення змін у Статуті товариства та
установчого договору; визначення структури Товариства і затвердження штатного
розкладу; обирання директора, ревізійної комісії, Ради товариства; визначення
режиму створення і використання фондів, розподілу прибутків, визначення порядку
покриття збитків; рішення про створення і ліквідацію представництв Товариства;
рішення про прийом нових членів засновників; рішення про одержання кредитів;
затвердження умов контракту з працівниками Товариства;  винесення рішення про припинення діяльності
Товариства;  призначення ліквідаційної комісії,
затвердження ліквідаційного балансу винесення рішень про притягнення до
майнової відповідальності осіб Товариства;
встановлення порядку внесення додаткових внесків;  визначення умов праці посадових осіб
Товариства. Загальні збори правомочні приймати рішення, якщо на них присутні
2/3 власників майна. Збори скликаються не рідше 1 разу на рік. Тобто, рішення
по пунктах а, б, в, г, д, є приймаються одноголосно, а решта простою більшістю
голосів. Питання продажу приміщення не передбачене п.п а,б, в, г, д, є п.8 р.8
Статуту, а  тому рішення з цього приводу
відповідно до Статуту приймається простою більшістю голосів від числа присутніх
на зборах.

На думку
колегії суддів, суд першої інстанції  дає
неправильне тлумачення ст.11-1 Закону України «Про господарські товариства»,
згідно котрої законодавство про господарські товариства грунтується на
нормах, установлених Конституцією України, і складається із Цивільного кодексу
України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших
нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів. Дана
норма має загальний характер. Дає перелік законів і підзаконних актів, якими
регулюються відносини в господарських товариствах.

З огляду
на досліджене вище, колегія суддів вважає, що вимога позивача про визнання
рішення зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю „Екран"
від 27 липня 2007 року в частині підготовки та продажу приміщення, що належить
ТзОВ „Екран", яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та надання доручення
щодо проведення продажу голові товариства ОСОБА_2 є безпідставною, а тому
такою, що не підлягає до задоволення.

Що ж до
решти позовних вимог, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про
те, що доводи позивача про те, що його ніхто не повідомляв про порядок денний
загальних зборів товариства від 27 липня 2007 року є безпідставними, так як на
момент проведення зборів учасниками товариства "Екран" були саме 5
/п"ять/, а не 13 /тринадцять/, осіб. А саме- ОСОБА_1 /30,99 % голосів/,
ОСОБА_4 /10,93% голосів/, ОСОБА_3 /10,93 % голосів/, ОСОБА_5 /10,93 % голосів/.
ОСОБА_1 /36,22 % голосів/.

13 осіб були
учасниками ТзОВ "Екран" на момент його створення. На момент
проведення зборів 8 із 13 осіб вийшли із складу учасників ТзОВ
"Екран" згідно поданих ними заяв. Відносно всіх їх товариством
прийняте рішення про задоволення заяв про вихід з товариства; їхня частка майна
в статутному фонді передана іншим учасникам даного товариства шляхом
переуступки частки в статутному фонді одному з учасників товариства, в тому
числі і позивачу, або шляхом її розподілу пропорційно до частки в статутному
фонді. А тому відповідно до п. е) ст. 10, ст. 53 Закону України "Про
господарські товариства" особи, які вийшли з складу учасників товариства,
не були вправі приймати участі в зборах цього товариства. В зборах вправі
приймати участь тільки його учасники.

Про
проведення зборів, їх порядок денний
позивач був повідомлений заздалегідь, більше, ніж за 30 днів, відповідно
до вимог ст.61 Закону України "Про господарські товариства".
Оголошення про проведення зборів з визначеним в ньому порядком денним було
вивішене на інформаційному стенді в приміщенні ТзОВ "Екран", до якого
позивач має вільний доступ.

Будь-яких
заперечень щодо розгляду питань порядку денного на зборах 27 липня 2007
року  з боку позивача, як і інших
учасників товариства, не було. Сам позивач приймав участь в розгляді всіх
питаннь та в голосуванні по них. Крім того позивач ні в позовній заяві, ні в
доповненнях до неї не вказує, яким чином
прийняті на зборах рішення, крім як про продаж приміщення, порушують
його права та інтереси і не наводить будь-яких доводів, які б слугували
підставою для визнання вказаних рішень недійсними.

З огляду
на вищенаведені  обставини справи та
керуючись ст.ст.   101, 103, 104, 105 ГПК
України,  Львівський апеляційний
господарський суд -

Постановив:

Апеляційну
скаргу ТзОВ»Екран»задоволити.

Рішення  господарського суду  Рівненської
області від 27.11.07 у справі № 15/310 скасувати повністю. Прийняти нове
рішення. В позові  ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Судові
витрати за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій покласти на
позивача.

Господарському
суду Рівненської  області видати
наказ  відповідно до ст.. 116 ГПК
України.

Постанову
може бути оскаржено у касаційному порядку.

Матеріали
справи скерувати до господарського суду Рівненської  області.

Головуючий                                 Р. Марко

Суддя                                      С. Бойко

Суддя                                   Т. Бонк