СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23"
липня 2008 р.

Справа  № 26-9/29-08-953

Господарський суд
Одеської області у складі :

судді
Никифорчука М.І.

при секретареві                     Павлові В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом :   фізичної особи -підприємця  (ФОП) ОСОБА_1

до
відповідача :  приватного підприємства
„Анастасія-Г”

про
стягнення 97 823,65  грн.

за  участю
представників  сторін :

від  позивача
:  ФОП ОСОБА_1., ОСОБА_2.  за дов. від 09.07.2008 р.  № 3053;

від  відповідача
:  Кгостенко О.В. за дов. Від
22.05.2008 р. , -

в с т
а н о в и в :

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1. ( далі -позивач ) звернувся  із позовом до
привтаного піждприємства «Анастасія-Г»( далі -відповідач) про
стягнення  заборгованості в сумі  97823,65 грн. посилаючись на наступне.

09
травня 2007 р. між позивачем та відповідачем
укладено договір підряду № 9 ( далі -договір).

Згідно
розділу  1 договору,  відповідач доручає, а позвач Бере на себе зобов'язання
провести оранку, дискування важкою бороною сільськогосподарських угідь
відповідача відповідно до умов договору, а відповідач зобов'язався прийняти та
оплатити її.

Обсяг
робіт прпо договору  складає 500 га.,
ціна  дисківання 1га грунта складає 50
грн., отже ціна договору складає 25000 грн. Обрабка грунту проводилась на
паливно мастильних матеріалах відповідача.

01
червня 2007 р.  позвач та відповідач
склали акт здачі -приймання виконаних робіт, згідно якого позивачем виконання
дискування 427,9 га земель на загальну суму 21 3095 грн. Даний акт
підписаний  та засвдчений  печатками сторін  без зауважень.

Відповідно
до  п.п.6.3. 6.4 договору, відповідач
зобов'язався провести оплату  вартості
виконаних робіт на протязі 10
банківських днів після  підписання  акту приймання -передачі виконаних робіт. В
разі несвоєчасного  розрахунку,  проводиться нарахування пені в розмірі 2,5 %   від загальної суми за кождний день. На час
пре'дявлення позву відповдлачем счплачено лише 9000 грн.

Дотеперішнього
часу вказана сума  боргу відповідачем не
сплачено, що є порушення відповідачем вимог ст.ст. 526 та 526 Цивільного
кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та у встановлені законом чи договіром строки, а одностороння відмова
від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно
до вимог ст. 625 ЦК України відповідачеві нараховано індекс інфляції  за весь час прострочення за період з червня
20007 р. по січень 2008 р. в сумі 1487,4 грн.,
а також 3% ріичних в сумі  275 грн.
за період з 12.06.2007 р. по 01.02.2008 р.

Також
відповідачеві нараховано пені в сумі 83666,25 грн., виходячі з приписів п.6.4
договору.   Під час розгляду справи
позивачем зменьшені позвони вимоги до суми 80157,97 грн. які складаються із сум
: основного боргу в розмірі 7895 грн., збитків від інфляції 2360,60 грн., 3%
річних в  розмірі  229 грн. та пені в розмірі 69673,37 грн.

Крім
того під час розгляду справи позивач надав пояснення та обгрнутування  розміру нарахованої пені, при цьому послався
на ч.2 ст. 551 ЦК України, якої передбачено, що розмір неустойки, встановлений
законом, може бути збільшений у договорі, та на ч. 6 ст. 231 ГК України, якої
передбачено, що штрафні  санкції
за   порушення   грошових
зобов'язань встановлюються  у  відсотках,
розмір  яких визначається
обліковою ставкою Національного банку України,
за  увесь  час
користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

При  цьому
представник позивача, обгрунтовуючи
вимоги позивач щодо нарахування пені,
як вида неустойки,  до розміру
встановленого не  Законом України „Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”,  а відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України,
зазначив, що згідно ст. 6 ЦК України, Цивільний кодекс України є основним
актоми  цивільного законодавства, тому
розмір пені,  встановлений вказаним
Законом у даному випадку не застосовується. К

Заперечуючи
проти позову, відповідач  надав відзив на
позов. у якому, зокрема, зазначає, що вимоги позивачем ним визнається частково,
але він не згоден з нарахуванням
позивачем пені в розмірі 2,5 %, при цьому  посилається на ч. 2 ст. 343 Госпродарського
кодексу України.

Дослідівши
матеріали справи,  вислухавши  представника позивача, господарський суд
прийшов до наступного висновку.

Згідно  вимог
статті  33 ГПК України  кожна
сторона  повинна  довести
ті  обставини  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

З
наявного у справі вищеприведеного
договору випливає що між сторонами виникли правовідносини щодо
виконання  позвиачем   робіт сільськогосподарського призначення.

Відповідно
до вказаного акту здачі - прийому виконанних робіт, складеному та засвідченого
належним чином обома сторонами  1 червня
2007 р., позивачем виконані роботи  по
дискуванню на суму 21395 грн.,  про
що  також зазначено вище.

Наданий
позивачем розрахунок суми заборгованості з урахуванням пені, індексу
інфляції  і 3% річних господарський суд
приймає до уваги та вважає правильним, оскільки він відповідає   зазначеним позивачем вимогам   Цивільного кодексу України. Правове  обгрунтування представником позивача  розміру нарахованої пені суд також приймає до
уваги і вважає правильним,  оскільки  воно відповідає зазначеним представником
позивача  нормам ЦК України.

Дотеперішнього
часу вказана сума  боргу відповідачем не
сплачено, що свідчить про порушення ним вимог ст.ст. 526 та 526 Цивільного
кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та у встановлені законом чи договіром строки, а одностороння відмова
від виконання зобов'язань не допускається.

З
приведеного випливає, що вказана позивачем сума боргу підлягає стягненню з
відповідача у повному обсягу.

Ураховуючи,
що даний спір виник у зв'язку з невиконання відповідачем умов договору, на
нього покладаються господарські витраті згідно приписів ст.ст.  44, 49 Господарського процесуального кодексу
України.

Посилання
відповідача у візиву на позові щодо неправильності нарахування позивачем пені
із зазначенням приписів ч. 2 ст. 343 ГК України, суд відхиляє, оскільки вказана
норма закону міститься у 35-й  главі ГК,
яка ругулює фінанси  та банківську
діяльність, тому до даного договірного спору не має відношення.

Враховуючи
викладене і, керуючись статями  525, 526,
551, 625 Цивільного кодексу України,
сттями 44, 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу
України,  господарський суд, -

в
и р і ш и в :

Позов
задовольнити.

Стягнути
з приватного підприєстмва  „Анстасія-Г” (
Одеська  область,  м.Татарбунари,   вул. Сонячна, 21; ідентифікаційний код 34890552,
р/р 774898 в Райффайзен Банк Аваль”   у
м. Києві, МФО 380805) на користь
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1( АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) суми  основного боргу в
розмірі 7895 ( сім тисяч вісімсот дев'яності
п'ять)  грн., збитків від інфляції  2360 ( дві тисячі триста шістьдесят ) грн. 60
грн., 3 %  річних в  розмірі
229 ( двісті двадцять дев'ять )
грн., пені в розмірі  69673  ( шістьдесят дев'ять тисяч шістсот сімдесят
три ) грн. 37 грн., державного мита  в
сумі  801
( вісім сот  одна ) грн. 58
коп.,  118 ( сто вісімнадцять) грн.
витрат  на інформаційне -технічне
забезпечення судового процесу.

Суддя
Никифорчук М.І.