ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"30" вересня 2008 р.                     Справа № А8/357-08

За позовом Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.

Київ

до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Відродження”, с. Малополовецьке, Фастівський район

про стягнення 15 265,00грн.,

Суддя Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: Масленнікова Г.А. –довір. №03-127/776 від 21.07.2008р. - представник;

від відповідача: не з‘явився.

Суть спору:

Стягується 14 826грн. 31коп. адміністративно-господарські санкції за порушення ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, 438грн. 70коп. пені.

Відповідач двічі в судове засідання не з‘явився, позов не оспорив, відзив до суду не надійшов, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Суд двічі зобов‘язував сторін вивірити розрахунки, акт подати до суду.

Позивачем до суду подано лист відповідача за №167 від 24.09.2008р., за яким дирекція СТОВ „Відродження” відмовилась від проведення перевірки, посилаючись на перебування директора на санаторно-курортному лікуванні, зазначене документально не обґрунтоване.

Позивач вимоги ухвал суду від 21 липня 2008р. та від 12 серпня 2008р. не виконав, документально обґрунтований розрахунок стягуваної суми до суду не подав.

Позов підлягає задоволенню частково.

судом встановлено:

Згідно звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007р. /форма №10-ПІ/ середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на СТОВ „Відродження” (відповідач) становить 76 чоловік, з них: кількість інвалідів –штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” становить 3 інваліда, а середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність становить 1 інвалід, таким чином відповідачем не працевлаштовано 2 інваліда.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 зазначеного Закону, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 зазначеного Закону, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Відповідно до порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007р. №70 „Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом, звіти за формою №3-ПН про наявні вакантні місця.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 зазначеного Закону, відділення Фонду соціального захисту інвалідів з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, мають право в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, здійснювати перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подачі ними звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у тому числі шляхом зарахування, та сплати ними адміністративно-господарських санкцій.

Доказів звернення відповідача до центру зайнятості, зокрема подання звітів за формою №3-ПН за 2007р. про наявність вакансій для інвалідів у встановленому законодавством порядку до суду не подано.

Крім того, а матеріалах справи наявний лист Фастівського міськрайонного центру зайнятості №970 від 19.05.2008р., який свідчить про те, що відповідач з питань працевлаштування інвалідів у 2007р. до центру зайнятості не звертався

Відповідно до ст. 20 зазначеного Закону, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Таким чином, за два робочих місця, призначених для працевлаштування інваліда і не зайнятих інвалідами, відповідач повинен був самостійно до 15.04.2008р. сплатити адміністративно-господарські санкції.

Доказів сплати адміністративно-господарських санкцій до суду не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Як свідчать матеріали справи –звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів середньорічна заробітна плата штатного працівника становить 7 058грн. 00коп., таким чином розмір адміністративно-господарських санкцій становить 14 116грн. 00коп. Виходячи із наведеного розмір пені за 90 днів становить 417грн. 67коп.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані, матеріалами справи доведені, підлягають задоволенню частково.

Зважаючи на викладене, керуючись п. 4 ст. 94, ст.ст. 158, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Відродження” (, р/р 8669 в КРД Райффайзен Банк „Аваль”, МФО 322904, 08555, вул. Шкільна, 6, с. Малополовецьке, Фастівський район, Київська область) на користь Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (р/р 49 в ГУДК по Київській області, МФО 821018, , код бюджетної класифікації 50070000 (платежі до Фонду соціального захисту інвалідів), символ звітності 230, 04050, вул. Глибочицька, 72, м. Київ) 14 116(чотирнадцять тисяч сто шістнадцять)грн. 00коп. адміністративно-господарські санкції, 417(чотириста сімнадцять)грн. 67коп. пені.

По решті –відмовити.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку: заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження (ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя                                                                                          Чорна Л. В.