ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2008 р. Справа № 21/190-08

вх. № 6124/5-21

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Шишка О.М., доручення від 01.09.2008 року відповідача - Лопатін В.В., довіреність № 177 від 10.10.2008 року

розглянувши справу за позовом ТОВ "Екотеп", м. Львів

до ТОВ "Пак Іспекс", м. Харків

про стягнення 54545,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача 50000,01 грн. основного боргу, 4545,21 грн. пені та судові витрати, посилаючись на те, що позивач, на підставі договору поставки № 0104/04 від 01.04.2008 року, передав відповідачеві товар по накладній № 16926 від 02.04.2008 року на суму 171814,19 грн., а відповідач свої зобов’язання щодо оплати товару здійснив лише частково.

В судове засідання 13 жовтня 2008 року позивач з’явився та надав суду заяву про уточнення позовних вимог від 13.10.2008 року, в якій зазначає про те, що сума основного боргу в розмірі 50000,01 грн. відповідачем погашена, в підтвердження чого надав банківські виписки та остаточно просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 4545,21 грн., судові витрати по справі в розмірі 693,45 грн., витрати пов’язані із відрядженням представника на судове засідання в розмірі 782,60 грн. та витрати з надання адвокатських послуг в розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідач в призначене судове засідання з’явився, вказав про сплату суми основного боргу та заперечує проти позовних вимог в частині стягнення витрат за адвокатські послуги та витрат пов’язаних із відрядженням, аргументуючи це тим, що ніякого відношення до справи ці вимоги не мають.

В процесі розгляду справи сторони звернулись до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксування судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 0104/04 від 01.04.2008 року, згідно умов п. 1.1. якого постачальник (позивач по справі) зобов’язується поставити до 04.04.2008 року, а замовник (відповідач по справі) прийняти поліграфічні матеріали в строки та порядку передбачені договором.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої зобов’язання по договору виконав у повному обсязі та за накладною № 16926 від 02.04.2008 року передав відповідачеві товар на загальну суму 171814,19 грн., отримання якого підтверджено довіреністю № ЯОМ № 053026 від 02.04.2008 року.

Згідно п. 5.1. договору сторони погодились, що поставка здійснюється на умовах відстрочення платежу. При цьому замовник (відповідач по справі) здійснює повну оплату товару не пізніше 35 календарних днів з моменту отримання товару. Проте, відповідач, в порушення взятих на себе зобов’язань по договору, оплатив отриманий товар лише частково в сумі 10814,18 грн. Таким чином, на момент подання позивачем позову до суду несплаченою залишилась сума основного боргу в розмірі 50000,01 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач в своїй заяві про уточнення позовних вимог від 13.10.2008 року вказав про те, що в процесі розгляду справи у суді сума основного боргу в розмірі 50000,01 грн. відповідачем погашена повністю, що підтверджено банківськими виписками, які надані позивачем до матеріалів справи. Враховуючи викладене, суд припиняє провадження у справі в цій частині відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з відсутністю предмета спора.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договорами.

Пунктом 6.2. договору у випадку прострочення відповідачем зазначеного у договорі терміну оплати, він сплачує позивачу неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 4545,21 грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Також позивачем, відповідно до уточнення позовних вимог від 13.10.2008 року, заявлено до стягнення 3000,00 грн. витрат з надання адвокатських послуг та 782,60 грн. витрат пов’язаних із відрядженням представника в судове засідання.

Матеріалами справи підтверджено, що 02 червня 2008 року між позивачем та адвокатським об’єднанням "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс" укладено договір про надання адвокатських послуг та правове обслуговування, акт здавання передачі виконаних робіт від 19.09.2008р. на суму 3000,0грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім*я Сендега Т.Р. на підставі яких, позивач платіжним дорученням № 2082 від 19.09.2008 року (а.с.37) перерахував на розрахунковий рахунок вищевказаного адвокатського об’єднання 3000,00 грн. за надання адвокатських послуг. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Проте, позовні вимоги в частині стягнення 782,60 грн. витрат пов’язаних із відрядженням представника на судове засідання задоволенню не підлягають, оскільки явка представника позивача в судове засідання судом не була визнана обов’язковою та в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження понесених позивачем зазначених витрат.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 575,45 грн. та згідно зі ст. 44 ГПК України, Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з ТОВ "Пак Імпекс" (61003, м.Харків, пл. Рози Люксембург, 8, р/р 8351 у ХОД АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016, ) на користь ТОВ "Екотеп" (79013, м. Львів, вул. Архітекторська, 7/5, п/р 0244 у ВАТ "Електрон Банк" м. Львів, МФО 325213, ) - 4545,21 грн. пені, 3000,00 грн. витрат з надання адвокатських послуг, 575,45 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

По позовним вимогам на суму 50000,01 грн. провадження у справі припинити по п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Рішення підписано 17 жовтня 2008 року

Суддя