ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2008 р.

№ 8/24/08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.

суддів :

Грека Б.М.

Стратієнко Л.В.

за участю повноважних представників :

позивача

Юнаш Б.П.,

відповідачів

розглянувши у відкритому засіданні касаційну скаргу

Комунального підприємства "Водоканал"

на р і ш е н н я

від 5 лютого 2008 року господарського суду Запорізької області

та п о с т а н о в у

від 28 травня 2008 року Запорізького апеляційного господарського суду

у справі за позовом

Комунального підприємства "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання № 13"

до

Комунального підприємства "Водоканал"

про

стягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2007 року позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором зберігання, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що останній не виконує свої зобов’язання за договором по оплаті послуг за зберігання обладнання.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 5 лютого 2008 року (суддя Попова І.А.) позов задоволено та постановлено стягнути з КП "Водоканал" на користь КП "ВРЕЖО №13" 1620 грн. основного боргу, 220 грн. судових витрат.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 28 травня 2008 р. рішення місцевого господарського суду скасовано.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 13 червня 2008 року виправлено допущену в резолютивній частині постанови від 28.05.2008 р. описку.

Викладено резолютивну частину в наступній редакції: "Апеляційну скаргу КП "Водоканал" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 05.02.2008 р. без змін.

У касаційній скарзі КП "Водоканал" просить рішення господарського суду та постанову апеляційної інстанції скасувати, як прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу КП "ВРЕЖО № 13" просить у задоволенні касаційної скарги відмовити за необгрунтованістю вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2002 року між Комунальним підприємством "Водоканал" та Комунальним підприємством "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №13" було укладено договір зберігання № 7-в.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач взяв на себе зобов'язання зберігати обладнання, передане йому відповідачем та повернути це обладнання в схоронності.

Крім того, згідно п. 1.2 договору, сторони зазначили, що предметом Договору є зберігання обладнання, встановленого у рамках Програми "Встановлення приладів обліку та застосування інших водозберігаючих заходів у м. Запоріжжя". Перелік та індивідуалізуючи ознаки обладнання зазначаються в акті приймання-передачі обладнання". Строк дії договору, відповідно до п.1.3 Договору встановлено до 01.01.2008 року.

Договір підписано та скріплено печатками підприємств. Отримання позивачем обладнання не оспорюється сторонами та підтверджується додатками до договору, підписаними з обох сторін.

Окрім того, сторони у справі уклали додаткову угоду до договору зберігання б/н 7-в від 25.11.2002 року, якою зокрема доповнили договір розділом 6(а) «Плата та порядок розрахунків за зберігання».

За надані організацією послуги по зберіганню, підприємство проводить оплату у розмірі 50 грн., крім того ПДВ 10 грн., щомісячно (п.6.1 додаткової угоди). Оплата проводиться протягом 10 банківських днів після підписання акта приймання-передачі робіт та отримання підприємством рахунку.

Як вірно встановлено господарськими судами, рахунки на оплату наданих послуг по зберіганню обладнання та акти виконаних робіт направлялися відповідачу, що підтверджується листом № 1221 від 11.05.2007 року, але останній акти виконаних робіт не підписував, надані позивачем послуги по зберіганню обладнання не оплачував.

Таким чином, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, оплату в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з червня 2005 року по жовтень 2007 року у розмірі 1680 грн.

За вказаних обставин, суд вважає, що місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача відповідно до вимог ст. ст. 936 і 526 ЦК та 193 ГК України та прийняв рішення про задоволення заявленого позивачем позову.

Суд, також, вважає правильними висновки апеляційної інстанції зроблені в мотивувальній частині постанови апеляційного господарського суду про обгрунтованість рішення місцевого господарського суду про задоволення вимог позивача.

Проте, з висновками апеляційного господарського суду, викладених в резолютивній частині постанови погодитись не можна, оскільки вона прийнята в порушення ст. 105 ГПК України та п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №11 "Про судове рішення", згідно якої резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин висновки по суті розглянутих вимог.

Постанова апеляційної інстанції за своїм змістом не відповідає цим вимогам, тому підлягає скасуванню.

Суд не може погодитись також з законністю прийнятої апеляційним господарським судом згідно ст.89 ГПК України ухвали від 13.06.2008 року про виправлення допущеної в резолютивній частині постанови від 28.05.2008 року описки, оскільки виправлення допущених у рішенні (постанові) описок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть рішення (постанови). Зазначеною ухвалою змінено суть рішення. Поряд з цим, приймаючи ухвалу апеляційна інстанція не врахувала, що під описками слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ, імені, назв, тощо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова апеляційної інстанції, як прийнята з порушенням норм ГПК підлягає скасуванню, а законне і обгрунтоване рішення місцевого господарського суду необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 28 травня 2008 року скасувати, частково задовольнивши касаційну скаргу.

Рішення господарського суду Запорізької області від 5 лютого 2008 року залишити без змін.

Головуючий, суддя Дерепа В.І.

С у д д і Грек Б.М.

Стратієнко Л.В.