ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2008 р. Справа № 8/98

10.00 год.

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Миронюка С.О. за участю секретаря судового засідання Панкратова Р.П, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Кельменецькому районі

До відкритого акціонерного товариства «Іванівецьке ремонтно-транспортне підприємство».

Про стягнення заборгованості з відшкодування пенсій, призначених відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 17457,53 грн.

Суддя С.О. Миронюк.

Представники:

Від позивача – Якубенка А.В. – головний спеціаліст відділу обліку надходження платежів.

Від відповідача – не з’явився.

Розпорядженням голови господарського суду Чернівецької області від 13.08.2008 р. справу до розгляду передано судді Миронюку С.О.

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного фонду України у Кельменецькому районі звернулося з позовною заявою до відкритого акціонерного товариства «Іванівецьке ремонтно-транспортне підприємство», с. Іванівні, Кельменецький район, Чернівецька область, про стягнення заборгованості з відшкодування пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 17457,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на підставі ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відшкодовує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, призначених відповідно до норм ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, однак має заборгованість перед позивачем по зазначених платежах.

Ухвалами суду неодноразово розгляд справи був відкладений в зв’язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та для витребування додаткових доказів по справі.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у відповідності до статті 15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058 –ІV, відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області і є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. Далі позивач стверджує, що відповідач не сплатив суму витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень - серпень 2007 р. - Крохмалюку І.В., за травень, червень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2007 р. та січень 2008 р. - Фортуні В.І., за травень, червень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2007 р. та за січень – березень 2008 р. квітень, травень, червень, липень 2008 р. - Гуцулу В.Д., травень, червень, серпень, вересень, жовтень – грудень 2007 р., січень – березень, квітень, травень, червень, липень 2008 р. - Харабарі В.В., за травень, червень – серпень, вересень, довтень – грудень 2007 р., січень – березень 2008 р., квітень – липень 2008 р. - Конику І.І., за травень, червень – листопад 2007 р. - Гилкі М.Ф., за червень – грудень 2007 р., січень липень 2008 р. - Ганжалюку М.Г., а тому заборгував суму у розмірі 17457,53 грн., витрати (по громадянам) призначені відповідно до пункту “а” –“з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, явку повноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце засідання суду.

Не з’явлення у судове засідання представника відповідача та не надання відзиву на позовну заяву не перешкоджає вирішення спору по суті за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Як вбачається з довідок відповідача, представлені громадяни мають право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та працювали у товаристві.

На підставі вказаних довідок, громадянам призначено пільгову пенсії відповідно до пункту “а”-“з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Відповідно до пункту 6.1. Постанови Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року “Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт, та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV визначено, що Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Так, згідно поданого позивачем розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пункту “а” - ”з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, заборгованість відповідача за вищевказаний період складає 17457,53 грн., що підтверджується також довідками з пошти, а тому відповідач повинен сплатити вказану заборгованість.

За таких обставин, суд дійшов висновку позов задовольнити.

Керуючись статтями 51, 158, 160 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд —

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Іванівецьке ремонтно-транспортне підприємство», с. Іванівні, Кельменецький район, Чернівецька область код 03767179 на користь Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області, вул. Бесарабська, 39, смт. Кельменці, Чернівецька обл., код 21430638, р/р 0300 у Філії ЧОУ ВАТ “Державний ощадний банк України”, МФО 356334 – 17457,53 грн. заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                             С.О. Миронюк