ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 8/189

14.08.08

За позовом Приватного підприємства "СПС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Логос"

про стягнення 44001,78грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача менеджер –Шишкова Н.В. (дов. 140 від 28.03.08)

Від відповідача не з`явились

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 44001,78 грн., що становить заборгованість за поставлений товар згідно договору дистриб’юції № 55 від 18.10.2006р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.06.2008р. розгляд справи був призначений на 24.07.2008р.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 24.07.2008р. у зв’язку з нез’явленням у судове засідання представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

У судове засідання, призначене на 14.08.2008р. з’явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання вдруге не з’явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

18.10.2006р. між Приватним підприємством «СПС»- «продавець»та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛОГОС»- «дистриб’ютор»був укладений договір дистриб’юції № 55, відповідно до п.1.1 якого «продавець»зобов’язався систематично протягом строку дії даного договору, здійснити поставку товару у власність «дистриб’ютора», а «дистриб’ютор»зобов’язався прийняти цей товар, продавати його від свого імені та за свій рахунок третім особам на своїй території та своєчасно здійснювати оплату товару на умовах та в порядку, передбаченому даним договором, в асортименті, кількості та за цінами, які вказані в накладних на відпуск товару.

Пунктом 1.2 сторони визначили територію, на яку розповсюджується повноваження «дистриб’ютора»по даному договору, якою є Київська область, місто Біла Церква.

Відповідно до п.2.2 договору відвантаження товару «дистриб’ютору»здійснюється згідно накладної при наявності довіреності виданої на пред’явлення та оформленої належним чином.

Датою відвантаження товару вважається дата фактичного підписання накладної уповноваженим представником «дистриб’ютора»про отримання товару. Якщо ж в накладній стоїть підпис про отримання товару, але не вказана дата, то датою відвантаження вважається дата виписки накладної (п.2.4 договору).

Сторонами по договору був підписаний протокол розбіжностей від 18.10.2006р. до договору дистриб’юції № 55 від 18.10.2006р., яким сторони визначили територію розповсюдження повноважень «дистриб’ютора»- м.Київ та Київська область.

Як свідчать матеріали справи, позивач здійснив відвантаження відповідачу товару згідно з накладними № 0810/4 від 08.10.2007р. на суму 23711,11 грн., № 1510/5 від 15.10.2007р. на суму 10447,47 грн., № 2210/5 від 22.10.2007р. на суму 20013,13 грн., № 2910/4 від 15138,88 грн., № 0511/1 від 05.11.2007р. на суму 10960,56 грн., яка була отримана відповідачем на підставі генеральної довіреності від 24.10.2006р., виданої для отримання товарно-матеріальних цінностей від ПП «СПС»матеріально-відповідальним особам, що буде підтверджуватися підписом одного з них та печаткою (штемпелем) підприємства, зразки яких підтверджуються (копії в матеріалах справи).

Таким чином, позивач виконав власні зобов’язання належним чином, передав відповідачу товару на загальну суму 80271,15 грн.

Між позивачем та відповідачем була підписана додаткова угода № 2 від 01.08.2007р. до договору дистриб’юції № 55 від 18.10.2006р., якою сторони внесли зміни до спірного договору, та зокрема, до п.3.4 договору, а саме погодили, що «дистриб’ютор»оплачує вартість кожної партії товару, яка поставляється, протягом 45 календарних днів з дати підписання накладної уповноваженими представниками «дистриб’ютора».

Відповідач в свою чергу власні зобов’язання не виконав належним чином, за отриманий товар розрахувався частково в сумі 7194,24 грн., що підтверджується банківськими виписками, з яких оплату частково було зараховано по накладній № 1709/8 від 17.09.2007р., яка не є предметом спору по даному позову (копії банківських виписок в матеріалах справи).

Як свідчать матеріали справи, відповідач частково повернув товар на суму 29075,13 грн., що підтверджується накладними на повернення товару № 0255/4 від 27.11.2007р. на суму 2416,04 грн., № 0255/3 від 27.11.2007р. на суму 2419,61 грн., № 0255/2 від 27.11.2007р. на суму 6179,90 грн., № 000255 від 27.11.2007р. на суму 9654,34 грн., № 0255/1 від 27.11.2007р. на суму 8405,24 грн. (копії в матеріалах справи).

З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 44001,78 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

Згідно з чч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач повноважного представника у судове засідання двічі не направив, доказів проведених розрахунків суду не надав, позовні вимоги не оскаржив.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог, відповідач не довів протилежне, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 33, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГОС»(04086, м.Київ, Петровська, 34; 040080, м.Київ, вул. Новокостянтинівська, 22/15; 04108, м.Київ, Просп. Правди, буд.62; ) на користь Приватного підприємства «СПС»(61091, м.Харків, проїзд Стадіонний, 13, к.27; 61020, м.Харків, проспект Постишева, 93; ) 44001 (сорок чотири тисячі одна) грн. 78 коп. основного боргу, 440 (чотириста сорок) грн. 02 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

В.С. Катрич

Дата підписання: 01.09.2008р.