ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 9/103

09.07.08

За позовом Приватного підприємства «Дніпр – спецмонтаж Інвест»

До відповідача Відкритого акціонерного товариства «Завод дитячого харчування «Салюс»

Про стягнення 30620,35 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

від позивача: Смірнова Н.М. –довіреність № 7 від 02.04.2008 р.

від відповідача: не з»явились.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 16000,00 грн. основного боргу, 5939,14 грн. інфляції за період з 06.02.2006 р. по 06.03.2008 р. та 1231,90 грн. річних за період з 06.02.2006 р. по 06.03.2008 р., 7449,31 грн. пені за період з 06.02.2006 р. по 06.10.2006 р. на підставі Договору підряду № 03/12 від 14.12.2005 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2008 р. порушено провадження у справі № 9/103 та призначено її розгляд на 26.06.2008 р.

Позивач у судовому засіданні 26.06.2008 р. подав Пояснення по справі № 5/3 від 25.06.2008 р. та Витяг Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві № 21-10/3557 від 23.06.2008 р. про знаходження відповідача у ЄДРПОУ станом на 01.06.2008 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2008 р. у зв»язку з нез»явленням в засідання представника відповідача та неподанням останнім витребуваних доказів розгляд справи було відкладено на 09.07.2008 р.

Позивач в судовому засіданні 09.07.2008 р. Позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 09.07.2008 р. повторно не з»явився, відзив на позов з підтверджуючими документами не подав і не надіслав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду судом справи № 9/103 та за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві і яка відповідає адресі, зазначеній у Витязі Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві № 21-10/3557 від 23.06.2008 р. про знаходження відповідача у ЄДРПОУ станом на 01.06.2008 р.

Поштові відправлення з ухвалами суду від 13.06.2008 р. та від 26.06.2008 р. відповідачем отримані 19.06.2008 р. та 04.07.2008 р., що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення № 05639429, № 05652263.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судових засіданнях 26.06.2008 р. та 09.07.2008 р. від останнього до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез»явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов’язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків. З огляду на зміст ст. 77 ГПК України суд відкладав розгляд справи з 26.06.2008 р. на 09.07.2008 р.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для повторного відкладання розгляду справи, а рівно про можливість розгляду останньої за відсутністю відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

14.12.2005 р. між позивачем - Приватним підприємством «Дніпр –спецмонтаж Інвест», визначеним як Підрядник, та відповідачем - Відкритим акціонерним товариством «Завод дитячого харчування «Салюс», визначеним як Замовник, було укладено Договір № 03/12 (надалі за текстом «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом останнього є виконання Підрядником на свій ризик з використанням своїх матеріалів за завданням Замовника підрядних робіт по монтажу паропроводу, діаметром 57х2,5 за адресою: м. Київ, вул. Майорова, 2 згідно кошторисного додатку (надалі по тексту –«Роботи»).

Ціна Договору визначена у п. 2.1 Договору та становить 51526,80 грн. (в т.ч. ПДВ).

Пунктом 4.2 Договору передбачена поетапна оплата договірних робіт, а саме: передоплата –30916,08 грн.; залишок платежу сплачується у термін, вказаний в п. 3.3 Договору, т.т. не пізніше 5 днів після повного завершення робіт, включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків та підписання акту приймання виконаних підрядних робіт.

Відповідно до п. 5.2.2 Договору Замовник зобов»язаний оплатити Підряднику роботу, передбачену п. 1 Договору, в розмірах і в строки, встановлені Договором.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що за порушення сторонами строків виконання зобов»язань за Договором, винувата сторона виплачує іншій стороні неустойку в розмірі 0,15 % від ціни Договору за кожний день прострочення , але не більше від подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач зазначив, що відповідач на виконання умов спірного Договору 15.12.2005 р. перерахував на його розрахунковий рахунок передплату у розмірі 27487,20 грн., що підтверджується банківською випискою БВ-0000182.

В свою чергу, позивач у відповідності до умов Договору виконав передбачені ним Роботи, що підтверджується Актом № 1 приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за січень 2006 р. від 31.01.2006 р. на суму 49052,40 грн. та Довідкою про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) за січень 2006 року від 31.01.2006 р. на суму 49052,40 грн.(надалі за текстом –«Акт», «Довідка»).

На твердження позивача, відповідно до п. 3.3 Договору відповідач повинен був здійснити кінцевий розрахунок не пізніше 5 днів після повного завершення робіт, а отже до 05.02.2006 року: 31.01.2006 р., підписання Акта, Довідки + 5 днів = 05.02.2006 р.

Позивач вважає, що відповідач порушив умови п. 3.3 Договору, оскільки не розрахувався за спірні роботи вчасно та в повному обсязі.

Так, згідно банківської виписки БВ-0000250 відповідач 23.11.2006 р. здійснив часткову оплату за виконані позивачем Роботи на загальну суму 5565,20 грн.

Претензією № 464 від 15.10.2007 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості за Договором (направлення останньої підтверджується фіскальним чеком № 0076 від 16.10.2007 р. та описом вкладення у цінний лист, копії яких знаходяться в матеріалах справи).

Вищезазначену претензію відповідач залишив без відповіді та без задоволення.

З огляду на викладене, позивач вважає, що заборгованість відповідача за спірним Договором складає 16000,00 грн. –основний борг (49052,40 грн., загальна вартість виконаних Робіт згідно Акту і Довідки – 27487,20 грн., передоплата 15.12.2005 р. - 5565,20 грн., часткова оплата 23.11.2006 р. = 16000,00 грн.) та така підлягає до примусового стягнення з останнього у судовому порядку.

Відповідно до позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача також і 5939,14 грн. інфляції за період з 06.02.2006 р. по 06.03.2008 р. та 1231,90 грн. річних за період з 06.02.2006 р. по 06.03.2008 р., 7449,31 грн. пені за період з 06.02.2006 р. по 06.10.2006 р. на підставі Договору підряду № 03/12 від 14.12.2005 р.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Між сторонами по справі укладено договір підряду, а, отже, саме він та відповідні положення статей глави 61 Цивільного кодексу України (далі по тексту –ЦК України) визначають права та обов»язки сторін, зокрема зі здійснення передбачених ним підрядних робіт та їх оплати.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов»язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ч.7 ст. 193 ГК України, договір є підставою для виникнення зобов’язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а пунктом 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов’язання не звільняє сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Відповідно до спільного наказу Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21 червня 2002 року № 237/5 „Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві” такими типовими формами є № КБ-2в „Акт приймання виконаних підрядних робіт»та № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт».

Отже, належним доказом, що підтверджує факт виконання, прийняття підрядних робіт та їх вартість є акт форми № КБ-2в і довідка форми № КБ-3.

Враховуючи вищенаведене, надані позивачем Акт № 1 приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за січень 2006 р. від 31.01.2006 р. та Довідка про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) за січень 2006 року від 31.01.2006 р. на суму 49052,40 грн., підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін, приймаються судом у якості належних доказів здійснення позивачем Робіт за Договором та беззаперечного прийняття їх відповідачем, а рівно, у якості доказу наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 16000,00 грн. за Договором № 03/12 (49052,40 грн., загальна вартість виконаних Робіт згідно Акту і Довідки – 27487,20 грн., передоплата 15.12.2005 р. - 5565,20 грн., часткова оплата 23.11.2006 р. = 16000,00 грн., основний борг).

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення основного боргу у сумі 16000,00 грн. визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене та здійснивши перевірку доданих позивачем до позовної заяви розрахунків, суд вважає, що вимоги позивача в частині 5939,14 грн. інфляції та 1231,90 грн. річних за період з 06.02.2006 р. по 06.03.2008 р. також підлягають задоволенню повністю.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом (неустойка, штраф, пеня), іншими законами або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов»язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов»язання мало бути виконано.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що за порушення сторонами строків виконання зобов»язань за Договором, винувата сторона виплачує іншій стороні неустойку в розмірі 0,15 % від ціни Договору за кожний день прострочення, але не більше від подвійної облікової ставки НБУ.

Фактично позивачем визначена до стягнення пеня за період з 06.02.2006 р. по 06.10.2006 р., т.т. за період, більший, ніж шість місяців від дня, коли зобов»язання за спірним Договором мало бути виконано. Отже нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов»язання, здійснено позивачем не у відповідності до приписів п. 6 ст. 232 ГК України, а тому вимога останнього щодо стягнення 7449,31 грн. пені за період з 06.02.2006 р. по 06.10.2006 р. підлягають задоволенню лише частково в сумі 4881,63 грн. за період з 06.02.2006 р. по 06.08.2006 р.

В іншій частині вимог щодо стягнення пені (2567,68 грн.) позивачу належить відмовити.

Судові витрати в частині держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відносяться на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 599, 615, 625, 629, 837 Цивільного кодексу України, ст. 193, 216, 230, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 34, 44, 45, 49, 59, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Завод дитячого харчування «Салюс»(04201, м. Київ, вул. Майорова, 2; ідентифікаційний код 21571406; р/р 2803 в ЗАТ «Агробанк»м. Дніпропетровськ, МФО 332498), а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення господарського суду, на користь Приватного підприємства «Дніпр –спецмонтаж Інвест»(02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б; ідентифікаційний код 32823814; р/р 350 в АКІБ «Укрсиббанк»м. Харків, МФО 351005) 16000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 4881 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 63 коп. пені, 5939 (п»ять тисяч дев»ятсот тридцять дев»ять) грн. 14 коп. інфляції, 1231 (одну тисячу двісті тридцять одну) грн. 90 коп. річних, 522 (п»ятсот двадцять дві) грн. 58 коп. річних, 280 (двісті вісімдесят) грн. 53 коп. держмита, 108 (сто вісім) грн. 11 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

С.М. Жирнов

Дата підписання рішення - 10.07..2008 р.