ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про банкрутство

18.04.2008р.

№

Суддя Білоусов Сергій Миколайович, розглянувши документи

за заявою Прокурора Оржицького району, смт. Оржиця Полтавської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Оржицькому районі Полтавської області, смт. Оржиця Полтавської області

до Оржицької друкарні, смт. Оржиця Полтавської області

про визнання банкрутом

встановив: Прокурором Оржицького району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Оржицькому районі Полтавської області, смт. Оржиця Полтавської області подана заява про порушення справи про банкрутство Оржицької друкарні згідно ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” кредитором може бути подана заява саме про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника. При цьому однією з підстав порушення справи про банкрутство законодавцем визначено встановлення факту відсутності керівних органів боржника-юридичної особи за її місцезнаходженням.

Заявник в обґрунтування заяви про порушення справи про банкрутство посилається на те, що “... У відповідності до акту обстеження юридичної адреси платника внесків Оржицької друкарні від 10.04.2008 року було виявлено, що боржник та його посадові особи за своєю юридичною адресою не знаходяться...”.

Проте, наданий акт від 10.04.2008 року не може визнаватися належним доказом відсутності боржника за місцезнаходженням з огляду на такі нормативні приписи.

За змістом ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні біти підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відомості про відсутність юридичної особи за її місцеперебуванням повинні міститися в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Статтею 18 цього ж Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, лише факт внесення таких відомостей до реєстру може слугувати доказом відсутності боржника (Постанова ВСУ від 22.05.2007 року № 21/19-06-518).

Таким чином, зазначені ініціюючим кредитором обставини та надані документи на їх підтвердження не можуть служити підставою для порушення справи про банкрутство згідно ст. 52 “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Крім того, заява про порушення справи про банкрутство датована 11.04.2008 року, квитанція пошти про відправку її примірника на адресу боржника - 17.03.2008 року.

Виходячи з викладеного,

Керуючись п. 3 ст. 63 ГПК України та ст. 9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву про порушення справи про банкрутство повернути.

Додаток: заява та додані до неї матеріали.

Суддя                                                                      С.М. Білоусов

Роз’яснити заявнику, що повернення заяви про порушення справи про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду після усунення допущеного порушення.