ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"01" жовтня 2008 р. Справа № 10/118

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Гомакс-Плюс»м.Костопіль

до відповідача Старорафалівського споживчого товариства с.Стара Рафалівка Володимирецького

району Рівненської області

про стягнення 1 084 грн. 93 коп. заборгованості по розрахунках та пені

Суддя Павлюк І.Ю.

Представники:

від позивача-           Недільчак Р.О., директор;

Швидка Л.Е., представник (довіреність №96 від 15.09.2008р.);

від відповідача- не з’явився.

В судове засідання 01 жовтня 2008р. відповідач не з'явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому порядку. Отримання відповідачем ухвали суду стверджується повідомленням підприємства зв’язку, наявним в матеріалах справи. (а.с.15).

Представники позивача не заявили клопотань про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено стороні статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1032 грн. 00 коп. заборгованості по розрахунках за поставлений товар та 52 грн. 93 коп. пені згідно укладеного договору купівлі-продажу б/н від 24.04.2008р.

Відповідач не подав суду витребуваного ухвалою від 17.09.2008р. відзиву на позов та доказів сплати боргу, вимог не заперечив.

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви без участі відповідача відповідно до ст.75 ГПК України.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Гомакс-Плюс»- продавець та Старорафалівське споживче товариство - покупець 24.04.2008р. уклали договір купівлі-продажу б/н (надалі в тексті Договір) (а.с.7-8). Згідно з п.1.1 Договору продавець зобов’язувався поставити та передати у власність покупця товар, а покупець –зобов’язувався прийняти товар та оплатити його на умовах Договору.

Фактично, згідно накладної №РН-00051 від 12.05.2008р. на суму 1032 грн. 00 коп. позивач передав відповідачу кисломолочний продукт «Наріне», що стверджується підписами уповноважених осіб ТзОВ «Гомакс-Плюс»та Старорафалівського споживчого товариства та відбитками печаток сторін на вищевказаній накладній, що стверджується матеріалами справи (а.с.9).

За поставлений товар відповідач не розрахувався. Вимога оплати 1044 грн. 86 коп., в т.ч.: 912 грн. 00 коп. вартості поставленого товару, 120 грн. 00 коп. вартості тари та 12 грн. 86 коп. пені, яка вбачається з претензії №43 від 14.07.2008р. (а.с.12, 16),- залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, сума основного боргу відповідача станом на день звернення позивача з позовом становила 1032 грн. 00 коп.

В судовому засіданні 01 жовтня 2008р. представник позивача в порядку ст.22 ГПК України подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої підтримав позовні вимоги в частині 1032 грн. 00 коп. основного боргу, решту позовних вимог не підтримав (а.с.17). Оскільки, заяву подано до прийняття рішення у справі, вона відповідає обставинам справи та не суперечить чинному законодавству –суд прийняв їх до розгляду. Наслідки відповідних процесуальних дій позивачу відомі, повноваження на вчинення таких дій не оспорюються.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК України).

За договором купівлі-продажу (ст.655 ЦК України), одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошовоу суму. Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ч.1 ст.692 ЦК України).

Вбачається, що вимоги позивача, а саме 1032 грн. 00 коп. основного боргу стверджуються Договором, накладною, розрахунком, іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі стст. 509, 526, 655, 692 Цивільного кодексу України та стст. 173, 193 Господарського кодексу України.

Доказів сплати боргу відповідач суду не подав.

Позов підлягає задоволенню в сумі 1032 грн. 00 коп. боргу. На відповідача покладаються витрати по сплаті держмита та судові витрати на підставі частини другої ст. 49 ГПК України, внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись стст. 33, 43, 46-49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Старорафалівського споживчого товариства, яке знаходиться в с.Стара Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, вул.Центральна,18 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гомакс-Плюс», яке знаходиться в м.Костопіль Рівненської області, вул.Єсеніна,2-Е 1032 грн. 00 коп. заборгованості по розрахунках за отриманий товар, 102 грн.00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. плати за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.Ю. Павлюк

Рішення підписане суддею "01" жовтня 2008 р..