СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21"
липня 2008 р.

Справа  № 23/5-08-1689

Позивач: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

Про
стягнення 10 365, 82 грн.

Суддя
Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача:  не з'явився;

Від відповідача: не
з'явився.

Суть спору: про стягнення
10 365, 82  грн.

Позивач,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по за договором поставки
№1 від 07.02.2007р. в сумі основного боргу 9282,23 грн., пені -294,99 грн.,
річних - 55,31 грн., збитків від інфляції -733,29 грн.

Відповідач був належним чином
повідомлений  про час та місце судового
розгляду, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення,
однак його представник у судове засідання не з'явився, витребуваних судом
документів не надав.

Справа
розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України,
за наявними в ній матеріалами.

Розглянув
матеріали справи, суд встановив:

07.02.2007
року між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 1,
відповідно до п. 1.1. якого, позивач зобов'язався поставляти, а відповідач
регулярно замовляти, приймати, оплачувати і реалізовувати товар (чай ваговий в
асортименті, чай цейлонський в фільтр-пакетах, посуд та аксесуари -п. 1.4.
договору) відповідно до умов договору.

Частиною
другою  договору встановлено, що
відповідач завчасно узгоджує з позивачем обсяги поставки товару, терміни
поставки конкретної партії товару. Після узгодження відповідач передає позивачу
замовлення. Подання відповідачем замовлення є його згодою на поставку товару на
умовах договору. Відповідно до п. 4.1. договору термін поставки товару  - протягом 2 днів з моменту прийняття
замовлення до виконання або надходження коштів на р/р позивача. Пункт 5.2.
договору зобов'язує відповідача оплатити товар на протязі 21 календарних днів з
моменту подання замовлення. Згідно п. 8.2. відповідач несе відповідальність за
прострочення платежу у розмірі 1/365 подвійної облікової ставки НБУ від суми
платежу за кожний день прострочення платежу. Термін дій договору з  07.02.2007 року до 31.12.2007 року -п. 11.1
договору.

Всього
позивач за договором поставки № 1 від 07.02.2007 року поставив відповідачу
товар на суму 224 939,83 грн., що підтверджується видатковими накладними.

Як
свідчать виписки по особовому рахунку позивача та товарні чеки, відповідач
взагалі сплатив 141 541, 41 грн.

Станом
на 30.05.2007 року заборгованість відповідача по договору склала 83 398,42 грн.

05.06.2007
року позивач та відповідач уклали додаткову угоду № 1 до договору поставки № 1
від 07.02.2007 року, про те, що в подальшому поставка товару буде здійснюватись
після 100% попередньої оплати за нього; погашення боргу, який виник станом на
30.05.2008 року в сумі 83398,42 грн., здійснюється за графіком щотижневими
платежами на розрахунковий рахунок позивача починаючи з  05.06.2007 року по 27.12.2007 року.

Відповідач
не виконав вищевказаний графік погашення боргу, сплативши лише суми за
05.06.2007 року та 11.06.2007 року, що підтверджено товарними чеками.

В
листопаді 2007р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського
суду Одеської області із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 50 938,07грн. заборгованості по договору поставки № 1 від
07.02.2007р. та додаткової угоди № 1 до нього від 05.06.2007р.

Згідно
уточнень до позовних вимог від 07.12.2007 та 14.12.2007р. позивачем було
збільшено суму позову до 74 590,87грн., із яких: 69 615грн. - сума основного
боргу, 1 651,64грн. - пеня, 308,99грн. - річні, 3 015,24грн. - збитки від
інфляції.

Рішенням
господарського суду Одеської області від 19.12.2007р. (суддя Демешин О.А.)
уточнені позовні вимоги ОСОБА_1задоволено у повному обсязі: стягнуто з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1суму боргу
-69 615грн., пені -1 651,64 грн., річних -308,99грн., збитків від інфляції -3
015,24грн., витрат по сплаті держмита -745,91грн. та витрат за ІТЗ судового
процесу -118 грн.

Зазначене
рішення було оскаржено, але Одеський апеляційний господарський суд постановою
від 05.02.2008р. залишив рішення без змін.

Залишок
заборгованості за графіком у сумі 9282,23 грн. також не оплачений відповідачем
по цей час. В рахунок ціни позову ці суми не були включені, в зв'язку з тим, що
графіком додаткової угоди термін їх платежу ще не наступав на день розгляду
справи 19.12.2007р. (4641 грн. - терміну платежу за графіком -20.12.2007р. та
4641,23 грн. - термін платежу 27.12.2007р.).

Таким
чином заборгованість відповідача перед позивачем, яка підлягає стягненню
становить 9 282, 23 грн.

Згідно
наданого до суду позивачем розрахунку сума пені складає 294,99грн.

Статтею
629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення
виконання. Підстави для виникнення права на неустойку встановлені ст. 550
Цивільного кодексу України.

У
відповідності з пунктами 1, 2 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми,
є нікчемним. З укладеного між сторонами по справі договору видно (пункту 3.3
укладеного договору), що між учасниками правочину узгоджено питання щодо
стягнення пені у разі несвоєчасного виконання грошових зобов'язань за договором
та встановлено розмір пені що нараховується, в зв'язку з чим з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 294, 99 грн.

Позивачем
також надано розрахунок 3% річних на суму 55, 31 грн. та індексу  інфляції на суму 733, 29 грн.,

Згідно
ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 55, 31 грн. та
індекс інфляції у розмірі 733, 29 грн.

У
відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться,
а ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Відповідно
до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі
є будь -які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст. 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на
які  вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

В
процесі розгляду справи відповідачем не було доведено до суду та надано
документальних доказів які б спростували позовні вимоги позивача у будь якій
частині.

За
таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані
документальні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, з віднесенням судових
витрат на відповідача у відповідності з ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись
ст.ст. 32, 33, 44, 49,75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити у повному обсязі.

2.          Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідент.номер НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_2,
р/р НОМЕР_2 в Київській міській філії АКБ „Укрсоцбанк” у м. Києві, МФО 322012,
код -НОМЕР_3 ) суму боргу -9 282 (девять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 23
коп., пені у сумі 294 (двісті дев'яносто чотири) грн. 99 коп., річні у сумі 55
(п'ятдесят п'ять) грн. 31 коп., індекс інфляції у сумі 733 (сімсот тридцять
три) грн. 29 коп., витрат по сплаті держмита у сумі 103 (сто три) грн. 70 коп.
та витрат за ІТЗ судового процесу у розмірі 118 (сто вісімнадцять)  грн.

Наказ
видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення
підписано 24.07.2008 року.

Рішення
господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя                                                                                       Степанова
Л.В.