ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.10.08 р.                     Справа № 1/143

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України м. Київ

до Державного підприємства “Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль” м. Зугрес

про стягнення 79 626 грн. 34 коп.

Суддя Азарова З.П.

При секретарі судового засідання: Розум А.С.

Представники:

Від позивача: Попко С.Г. - представник

Від відповідача: Безщасна Г.В. - представник

Прокурор: Єфременко Т.В.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України м. Київ звернувся з позовом до Державного підприємства “Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль” про стягнення заборгованості у сумі 71 710 грн. 00 коп., пені 7 916 грн. 34 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копії: договору № 161 від 02.11.2004р., графіку погашення позики, платіжне доручення № 108 від 16.11.2004р., розрахунок ціни позову.

Відповідач в судове засідання 17.09.2008р. не з’явився, вимоги суду не виконав, відзив не надав. Розгляд справи був відкладений.

В наступному судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги частково, оскільки вважає, що при нарахуванні пені позивач не врахував вимоги статті 232 Господарського кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, господарський суд встановив, що 12.05.2005 року між Міністерством праці та соціальної політики України та Державним підприємством “Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль” був укладений договір № 161 безвідсоткової, цільової бюджетної позики на погашення заборгованості із виплати заробітної плати.

Згідно договору позикодавець (позивач) прийняв на себе зобов’язання надати позичальнику (відповідачу) безвідсоткову цільову бюджетну позику, у сумі 860 700 грн. 00 коп., а відповідач (позичальник) прийняв на себе зобов’язання прийняти її, використати за цільовим призначенням і повернути.

Відповідно до пункту 5.1 договору строк надання позики позичальнику становить три роки, з моменту переказу грошей позикодавцем на рахунок позичальника, а пунктом 5.2 договору передбачено, що строк, вказаний у п. 5.1 договору, може бути продовжений за згодою сторін, але не більш як до 31 грудня 2007 року.

Розділом 6 договору встановлений порядок повернення позики, відповідно до якого позичальник зобов’язується повернути суму позики у строк, вказаний в п. 5.1 договору та здійснювати повернення позички щомісячно, починаючи з 1 січня 2005 року, рівними частками, згідно графіку її повернення, викладеному у додатку 2, що є невід’ємною частиною договору. За змістом графіку повернення відповідач щомісячно з січня 2005 року по грудень 2007 року зобов’язався здійснювати погашення кредиту в сумі 23 910 грн. 00 коп.

Загальні умови виконання зобов’язань визначені нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Позивач 16.11.2004р. перерахував на рахунок відповідача суму 860 700 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 108.

В силу ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а ст. 1049 вказаного кодексу передбачає обов’язок позичальника повернути позику.

Відповідач в порушення умов договору графік погашення кредиту не виконував, позику у повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 71 710 грн. 00 коп.

В силу ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання. Пунктом 9.3 договору сторони передбачили, що у разі несвоєчасного повернення коштів позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,01% від загальної суми отриманих коштів за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. Позивач нарахував пеню у сумі 7 916 грн. 34 коп.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 33 Господарського процесуального кодексу України). Позивач довів позовні вимоги, тому вони підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на відповідача.

Заперечення відповідача не приймаються до уваги, оскільки умовами договору сторони передбачили, що пеня нараховується в разі несвоєчасного виконання грошових зобов’язань у розмірі 0,01% не від суми боргу, а від загальної суми отриманої позики. Відтак позивачем вірно зроблений розрахунок пені, при чому пеня нарахована за 92 дня прострочки.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, Цивільним кодексом України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Заступника прокурора міста Києва заявлений в інтересах держави в особі Міністерства праці та соціальної політики України м. Київ задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль” (86783, Донецька область, м. Зугрес, вул. Станційна, 1, ) на користь Міністерства праці та соціальної політики України (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ) заборгованість в сумі 71 710 грн. 00 коп., пеню в сумі 7 916 грн. 34 коп.

Стягнути з Державного підприємства “Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль” (86783, Донецька область, м. Зугрес, вул. Станційна, 1, ) в доход Державного бюджету України державне мито у сумі 796 грн. 26 коп.

Стягнути з Державного підприємства “Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль” (86783, Донецька область, м. Зугрес, вул. Станційна, 1, ) на користь Державного бюджету ( Державний м. Донецьк Ворошиловський район, р/р 0004 у ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Рішення оголошено в засіданні та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя