ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.08                                                                                 Справа № 17/33

За позовом Луганського міського комунального підприємства „Теплокомуненерго”, м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Аква”, м. Луганськ

про стягнення 5065 грн. 09 коп.

Суддя Фонова О.С.

Представники:

від позивача –Калашникова Г.Л., довіреність № 20-д від 07.04.2008;

від відповідача –не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 4226,60 грн., інфляційних нарахувань у сумі 754,54 грн., 3% річних у сумі 83,95 грн., за договором на постачання теплової енергії № 1109 від 13.10.1999.

Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, явку повноважного та компетентного представника у судові засідання 14.08.2008, 28.08.2008, 15.09.2008 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце їх проведення.

До повноважень суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилались згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, суд

встановив:

Між Луганським міським комунальним підприємством «Теплокомуненерго»(позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Аква” (відповідач у справі) було укладено договір № 1109 від 13.10.1999 на поставку теплової енергії (далі –Договір).

Відповідно до п.п. а, п. 15 Договору, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на підставі рахунків, що виставляються Постачальником (позивачем). Оплата проводиться протягом 10 днів з дня отримання Споживачем (відповідачем) рахунка.

На виконання умов вказаного договору позивачем були надані послуги у повній мірі щодо поставки теплової енергії відповідачеві на його об’єкт загальною площею 59,8 м2.

Також позивачем було виставлено рахунки за період листопад 2006-квітень 2007 року, та жовтень 2007- квітень 2008 року, на загальну суму 5082,34 грн., вручення яких підтверджується матеріалами справи.

Проте, відповідач умови договору порушив та виставлені рахунки повністю не сплатив. У зв’язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 4226,60 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Зобов’язання по перерахуванню позивачеві вартості спожитої теплової енергії в обумовлені договором строки відповідачем не були виконані у повному обсязі та вчасно, що підтверджено наданими позивачем доказами та не спростовано відповідачем.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем зобов’язання по сплаті боргу у сумі 4226,60 грн. за поставлену теплову енергію.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення інфляційних нарахувань у сумі 754,54 грн. та 3% річних у сумі 83,95 грн.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, вимоги позивача у частині стягнення інфляційних нарахувань у сумі 754,54 грн., 3% річних у сумі 83,95 грн. є нормативно обґрунтованими, вірно нарахованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення боргу у сумі 4226,60 грн., інфляційних нарахувань у сумі 754,54 грн., 3% річних у сумі 83,95 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню повністю з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Аква”, м. Луганськ, вул. Демьохіна, буд. 23, ідентифікаційний номер 24182158 на користь Луганського міського комунального підприємства „Теплокомуненерго”, м. Луганськ, вул. К.Маркса, 54, ідентифікаційний код 24047779, борг у сумі 4226,60 грн., інфляційні нарахування у сумі 754,54 грн., 3% річних у сумі 83,95 грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., видати наказ.

У судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 18.09.2008.

Суддя                                                                                           О.С. Фонова