СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07.04.08
Справа №  6/132/08

Суддя

За позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Запоріжжя

До          Закритого
акціонерного товариства “Іскож 2000” м. Запоріжжя

Про
стягнення  24 641 грн. 44 коп.

Суддя                    Місюра  Л.С.

За участю представників:

Від позивача:          ОСОБА_2 -дов.
б/н від 05.04.2008р.

Від відповідача:          Кошман Р.Є. -дов. № 297-01 від
29.02.2008р.

Розглянувши матеріали справи за
позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Запоріжжя до  Закритого акціонерного товариства “Іскож
2000” м. Запоріжжя про стягнення  24 641
грн. 44 коп.,    суддя ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив
стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар в розмірі  25 786 грн. 47 коп., втрати від інфляції та
3% річних в розмірі 11 506 грн. 71 коп., сплату за довідку статуправління в
сумі 7 грн. 93 коп.

Позивач подав заяву про відмову від
позову в частині стягнення сплати за довідку статуправління в сумі 7 грн. 93
коп.

Заява приймається судом, оскільки
вона заявлена у відповідності з вимогами ст. 22 ГПК України.

Позивач звернувся з заявою про
уточнення позовних вимог, остаточно просить
стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар в розмірі 13
134 грн. 74 коп., втрати від інфляції за період з 14.04.2005р. по 01.02.2008р.
в розмірі 8552 грн. 61 коп., 3% річних за період з 14.04.2005р. по 01.02.2008р.
в розмірі  2954 грн. 09 коп.

Заява приймається судом, оскільки
вона заявлена у відповідності з вимогами ст. 22 ГПК України.

Відповідач проти позову заперечив
по наступним підставам: згідно статті 173 ГК України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання з підстав передбачених
Господарським кодексом. В свою чергу згідно статті 174 ГК України підставами
для виникнення господарського зобов'язання, крім всього іншого, є лише
господарський договір та інші угоди передбачені законом. Між позивачем та
відповідачем ніякий господарський договір не укладався зовсім, а товар
передавався позивачем добровільно, без вимагання його сплати. Товар передавався
за накладними, які не пов'язані між собою за номенклатурою та асортиментом.
Крім того, застосування відповідальності у вигляді індексу інфляції та 3%
річних можливо лише за умови прострочення виконання грошового зобов'язання.
Позивачем не надано доказів, які свідчили б, що товариство брало на себе такі
зобов'язання, а також доказів про те, що між сторонами узгоджувались строки їх
виконання. Тому вимоги позивача, щодо сплати індексу інфляції та 3% річних за
2005-2008 роки безпідставні. До того ж в наявності такої тривалої
заборгованості винен сам позивач, який як кредитор не вчиняв дій встановлених
п. 2 статті 530 ЦК України, а саме: не направляв вимогу про сплату, яка
встановлювала б термін виконання зобов'язання. Згідно статті 613 ЦК України
вказана бездіяльність позивача визначається як прострочення кредитора, а тому
на підставі п.4 цієї статті штраф за таке прострочення не підлягає сплаті.
Просить в задоволенні позову позивачу відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суддя вважає, що
уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав:

Представник відповідача отримав
товар у позивача на загальну суму  26 988
грн. 95 коп., що підтверджується накладними:
№ 414 від 14.04.2005р., № 1011 від 11.10.2005р., № 1027 від
27.10.2005р., № 1103 від 03.11.2005р., № 1108 від 08.11.2005р., № 1118 від
18.11.2005р.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України (2003 р.) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних
прав або обов'язків.

Правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом (ст. 205 ЦК України).

Зі змісту ст. 207 ЦК України
випливає, що правочин в простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом
фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими
сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних
засобів зв'язку.

Як свідчать надані суду документи,
між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обов'язки.
Обов'язки позивача виразились у передачі продукції відповідачу, а обов'язки
відповідача -  в оплаті цієї продукції.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо  строк  (термін)
виконання  боржником  обов'язку
не встановлений ... кредитор має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки строк виконання
відповідачем його зобов'язання щодо оплати товару не визначений, позивач
04.02.2008р. надіслав претензію № 01/08, в якій
просить погасити заборгованість в строк один місяць, яку відповідач
отримав 07.02.2008р., що підтверджується повідомленням  про вручення поштового відправлення № 337908
від 05.02.2008р.

Таким чином відповідач зобов'язаний
був  оплатити отриманий товар  до 12.02.2008р.

Відповідач частково оплатив
заборгованість в розмірі 13 854 грн. 21 коп., що підтверджуються банківськими
виписками від  11.12.2007р.,
27.02.2008р., 28.02.2008р., 29.02.2008р., 04.03.2008р., 11.03.2008р.,
12.03.2008р., 18.03.2008р., 20.03.2008р.,
03.04.2008р.

Заборгованість в розмірі 13 134
грн. 74 коп. відповідачем не погашена.

Згідно до статті 526 ЦК
України  зобов'язання  має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного  законодавства,
а за  відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших  вимог, що
звичайно ставляться.

За таких обставин,  з відповідача
підлягає стягненню 13 134 грн. 74 коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три  проценти річних від
простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Позивач просить стягнути з
відповідача  втрати від інфляції за
період з 14.04.2005р. по 01.02.2008р. в розмірі 8552 грн. 61 коп. та  3% річних за період з 14.04.2005р. по 01.02.2008р.
в розмірі  2954 грн. 09 коп.

Вищезазначені вимоги задоволенню не
підлягають,  оскільки вимога на  оплату заборгованості була направлена
позивачем відповідачу  05.02.2008р., що
підтверджується повідомленням  про
вручення поштового відправлення № 337908 від 05.02.2008р., відповідно у відповідача
виникло зобов'язання оплати до 12.02.2008р.
Таким чином, у випадку несплати товару відповідачем до 12.02.2008р., у
позивача виникло право нарахування втрат від інфляції та 3% річних тільки з
13.02.2008р. На підставі вищезазначеного, вимоги позивача про стягнення
втрат  від інфляції  та 3% річних за період з 14.04.2005р. по
01.02.2008р.,  є необґрунтовані.

В частині стягнення  втрат від інфляції за період з 14.04.2005р.
по 01.02.2008р. в розмірі 8552 грн. 61 коп. та
3% річних за період з 14.04.2005р. по 01.02.2008р. в розмірі  2954 грн. 09 коп. в задоволенні слід
відмовити.

Позивач подав заяву про відмову від
позову в частині стягнення сплати за довідку статуправління в сумі 7 грн. 93
коп.

Суд
роз'яснив позивачу  наслідки  відмови від позову.

Відмова від позову в цій
частині  прийнята судом, оскільки вона
заявлена відповідно до статей 22  та 78
ГПК України.

Провадження по справі в цій частині
підлягає припиненню, відповідно до пункту 4 статті 80 ГПК України.

Заперечення відповідача судом не
приймаються  по викладеним вище
обставинах.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 44 -49,  п. 4 ст. 80, 82 -85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Закритого акціонерного товариства
“Іскож 2000” (69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, 1, ), р/р № № 1,  №
1, № 5, № 3 в АБ “Металург”, МФО 313582) на
користь  Приватного підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, іден. код НОМЕР_1, розрахункові рахунки не відомі)   основний борг в сумі  13 134 грн. 74 коп., витрати по держмиту в
сумі 131 грн. 37 коп. та на ІТЗ судового процесу в сумі 41 грн. 56 коп.  Видати наказ.

Провадження у справі, в частині
стягнення сплати за довідку статуправління в сумі 7 грн. 93 коп.,  припинити.

В решті позову відмовити.

Суддя
Л.С. Місюра

Рішення
підписано та передано на відправку:
07.04.2008р.