ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 3/257

24.07.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс»

До           Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД ЛАЙТ»

Про            визнання договору дійсним, визнання укладеним договору купівлі-продажу,

визнання права власності

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача Рибченко О.Г. –по дов. № б/н від 18.07.2008

Від відповідача не з’явились

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросервіс»про визнання укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросервіс»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Лайт»попередній договір № 1 від 30.01.2008 на укладання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі по вул. Петра Сагайдачного, 33, в м. Києві площею до 180,00 кв. м, дійсним; про визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросервіс»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Лайт»договір купівлі-продажу нежитлової будівлі № 33 літера «Г»по вул. Петра Сагайдачною в м. Києві загальною площею 175,8 кв. м в редакції, що погоджена сторонами у додатку № 1 до попереднього договору № 1 від 30.01.2008; про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро сервіс» право власності на об’єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю № 33 літера «Г»загальною площею 175,8 кв. м по вул. Петра Сагайдачного в м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення попереднього договору, не виконав зобов’язання щодо укладання основного договору купівлі-продажу, чим порушив договірні зобов’язання щодо продажу позивача побудованого останнім об’єкта нерухомості.

Відповідач в судове засідання не з’явився, у письмовому відзиві на позов просить розглядати справу за відсутністю представника ТОВ «Буд Лайт»та з заявленими ТОВ «Агросервіс»позовними вимогами не погоджується повністю, вважає їх такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві України. Заперечення проти позовних вимог обґрунтовує тим, що попередній договір № 1 від 30.01.2008 необхідно було укладати у нотаріальній формі. Враховуючи, що нотаріальна форма попереднього договору № 1 від 30.01.2008 не була дотримана при його укладанні, зазначений договір є недійсним. Оскільки попередній договір № 1 від 30.01.2008 є недійсним, у ТОВ «Буд Лайт»не виникло зобов’язань укладати з ТОВ «Агросервіс»основний договір купівлі-продажу на погоджених недійсним договором умовах. Просить суд в задоволені позовних вимог ТОВ «Агросервіс»відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров’я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об’єкти, визначені відповідно до закону як об’єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 9 Земельного кодексу України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відноситься до повноважень Київської міської ради.

Рішенням Київської міської ради № 145/3609 від 06.10.2005 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Агросервіс»земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлово-офісного комплексу з вбудованими приміщеннями громадського харчування та підземним паркінгом на вул. Петра Сагайдачного 33 у Подільському районі м. Києва»позивачу передано в довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,084 га для будівництва, обслуговування та експлуатації житлово-офісного комплексу з вбудованими приміщеннями громадського харчування та підземним паркінгом на вул. Петра Сагайдачного, 33 у Подільському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

12.04.2006 між Київською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросервіс»(орендар) на підставі вищезгаданого рішення був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,084 га по вул. Петра Сагайдачного 33 в м. Києві.

30.01.2008 між позивачем та відповідачем був укладений попередній договір № 1, відповідно до умов якого відповідач прийняв на себе зобов’язання на протязі 30 днів з дати укладання попереднього договору побудувати за власний рахунок на підставі погодженої з позивачем проектної документації у дворі будинку № 33 по вул. Петра Сагайдачного в м. Києві складську нежитлову будівлю загальною площею до 180 кв. м та до 01.05.2008 продати збудовану нежитлову будівлю позивачу за 105 052,00 грн., у т.ч. ПДВ на умовах, що були визначені сторонами попереднього договору у додатку № 1 до попереднього договору.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Віп інжиніринг»був розроблений Ескізний проект улаштування складського приміщення по вул. Петра Сагайдачного, 33-Г в Подільському районі м. Києва.

Відповідач на здійснення будівельної діяльності мав ліцензію від 24.03.2006 терміном дії до 24.03.2011, видану Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України.

У додатку «Договірна ціна»до попереднього договору № 1 від 30.01.2008 сторонами попереднього договору була погоджена договірна ціна на здійснення будівельних робіт.

На виконання умов попереднього договору відповідачем у визначений попереднім договором термін складське приміщення було збудоване, а будівельні роботи були прийняті позивачем за Актом приймання виконаних підрядних робіт від 29.02.2008 за формою № КБ-2в.

Між позивачем та відповідачем була підписана Довідка про вартість виконаних підрядних робіт від 29.02.2008 за формою № КБ-3 відповідно до якої вартість виконаних підрядних робіт з урахуванням ПДВ становила 105 052,00 грн.

Пунктом 2 попереднього договору № 1 від 30.01.2008 передбачено, що в рахунок оплати виконаних відповідачем будівельних робіт позивач прийняв на себе зобов’язання передати відповідачу до 05.03.2008 емітований позивачем простий вексель номінальною вартістю 105 052,00 грн., вартість якого буде зарахована сторонами договору в рахунок оплати вартості збудованої будівлі за основним договором.

Позивач за актом № 1 від 04.03.2008 приймання-передавання векселя передав відповідачу простий вексель серії АА № 1407731 на суму 105 052,00 грн.

Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна»на замовлення позивача на збудований відповідачем нежитловий будинок була заведена інвентаризаційна справа № 58381/1114, присвоєна літера «Г»по вул. Сагайдачного, 33 в м. Києві та виготовлений Технічний паспорт на нежитловий будинок площею 175,80 кв. м.

Позивач листом № 18 від 10.03.2008 звернувся до відповідача з пропозицією посвідчити нотаріально попередній договір № 1 від 30.01.2008.

Відповідач листом № 17-03 від 17.03.2008 відмовив позивачу в нотаріальному посвідченні попереднього договору № 1 від 30.01.2008.

Позивачем був надісланий на адресу відповідача лист № 25 від 21.04.2008 з пропозицією укласти основний договір купівлі-пролажу побудованої будівлі на умовах, що були погоджені сторонами у додатку № 1 до попереднього договору та містились у надісланому разом із листом № 25 від 21.04.2008 проекті основного договору з урахуванням фактичної площі збудованої нежитлової будівлі.

Відповідач листом № 29-04 від 29.04.2008 запропонував позивачу переглянути продажну вартість збудованої відповідачем нежитлової будівлі.

Частина 2 ст. 220 Цивільного кодексу України визначає, що у разі, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З тексту попереднього договору № 1 від 30.01.2008 вбачається, що сторони даного договору досягли домовленості щодо всіх істотних умов для укладання основного договору купівлі-продажу.

Сторони судового спору частково виконали власні зобов’язання відповідно до умов попереднього договору № 1 від 30.01.2008. Так, відповідач виконав умови попереднього договору в частині здійснення за власний рахунок будівельних робіт по будівництву складського приміщення. Позивач виконав прийняті зобов’язання в частині оплати відповідачу виконаних будівельних робіт шляхом передачі відповідачу за актом приймання-передачі емітованого позивачем простого векселя на повну вартість будівельних робіт, що була погоджена сторонами спору умовами попереднього договору.

З урахуванням визначених ст. 220 Цивільного кодексу України підстав для визнання судом дійсним договору, що укладений з недотриманням обов’язкової нотаріальної форми, з урахуванням необхідності судового захисту прав позивача, який повністю виконав власні договірні зобов’язання, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання попереднього договору № 1 від 30.01.2007 дійсним.

Частина 3 ст. 182 Господарського кодексу України встановлює, що у разі, якщо сторона, яка уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони, ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати укладення такого договору в судовому порядку.

Стаття 187 Господарського кодексу України визначає, що якщо сторони зобов’язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору, такий спір щодо укладання певного господарського договору розглядається судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Враховуючи, що позивачем була дотримана визначена ст. 182 Господарського кодексу України погоджувальна процедура щодо укладання основного договору купівлі-продажу на підставі зобов’язань за попереднім договором, з урахуванням досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов основного договору купівлі-продажу, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі укладеним у погодженій сторонами редакції такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 328 Цивільного кодексу України визначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частина 3 ст. 334 Цивільного кодексу України встановлює, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи, що наслідком відмови відповідача від нотаріального посвідчення попереднього договору № 1 від 30.01.2007, невиконання відповідачем зобов’язань за попереднім договором № 1 від 30.01.2007 щодо укладання основного договору купівлі-продажу у погоджений термін та на погоджених умовах, сталося порушення договірного права позивача на набуття у власність відповідного об’єкта нерухомості, побудованого на замовлення позивача та повністю позивачем оплаченого, суд вважає за можливе захистити право позивача в обраний позивачем спосіб, який відповідає чинному законодавству України, а саме –визнати за позивачем право власності на нежитлову будівлю.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Агро сервіс»обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Визнати дійсним укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросервіс»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Лайт»попередній договір № 1 від 30.01.2008 на укладання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі по вул. Петра Сагайдачного, 33, в м. Києві площею до 180,00 кв. м.

3. Визнати укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросервіс»та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Лайт»договір купівлі-продажу нежитлової будівлі № 33 літера «Г»по вул. Петра Сагайдачною в м. Києві загальною площею 175,80 кв. м в редакції, що погоджена сторонами у додатку № 1 до попереднього договору № 1 від 30.01.2008.

4. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро сервіс» (м. Київ, вул.Турівська, 24, літ. А, к. 22-а, код 33343649) право власності на об’єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю № 33 літера «Г»загальною площею 175,80 кв. м по вул. Петра Сагайдачного в м. Києві.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД ЛАЙТ»(м. Київ, вул. Електриків, 23, код 33942667) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро сервіс» (м. Київ, вул. Турівська, 24, літ. А, к. 22-а, код 33343649) 1 221 (одну тисячу двісті двадцять одну) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя

В.В. Сівакова

Рішення підписано 25.07.2008.