ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

05.11.2008

Справа №2-15/6233-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація Таір» (95034, АР Крим, м. Сімферополь, пр. Перемоги, 56, ідентифікаційний код 14274391)

До відповідача Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» (95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Київська, 74/6, ідентифікаційний код 00131400)

Про визнання неправомірними дій

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача – Пастухов М.Ю., довіреність № б/н від 03.01.2008 р., у справі

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Асоціація Таір» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» про визнання недійсним рішення ВАТ «Крименерго» про застосування фінансових санкцій № 2287 від 16.05.2008 р. на суму 50597,73 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем 07.05.2008 р. була здійснена перевірка об’єкта позивача та складений акт № 103862 про порушення Правил користування електричною енергією, на підставі якого було винесено рішення про застосування фінансових санкцій № 2287 від 16.05.2008 р. на суму 50597,73 грн. Позивач з вказаним рішенням не погоджується, вважає, його незаконним, оскільки об’єкт, на якому здійснювалася перевірка, знаходиться в оренді СПД Кубрак Н.О., акт перевірки № 103862 від 07.05.2008 р. та рішення про застосування фінансових санкцій № 2287 від 16.05.2008 р. підписані не уповноваженими представниками позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов за вих.. № 10/1537 від 01.07.2008 р., просить суд провадження у справі припинити.

16.07.2008 р. до господарського суду АР Крим надійшла заява позивача про зміну позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій позивач просить суд визнати незаконним нарахування на особовому рахунку СМЕМ ВАТ «Крименерго» № 1171 суми у розмірі 50597,73 грн. у відношенні ВАТ «Асоціація Таір», нараховане на підставі Рішення комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом засідання комісії ВАТ «Крименерго» № 2287 від 16.05.2008 р.; привести у відповідність особовий рахунок, відкритий в СМЕМ ВАТ «Крименерго» № 1171, по якому здійснює оплату ВАТ «Асоціація Таір», шляхом виключення з нього 50597,73 грн.

Суд вважає за можливе вказану заяву задовольнити, прийняти зміну позовних вимог, оскільки це не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та не суперечить частині 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, просить суд у позові відмовити з підстав, викладених у відзиві на змінені позовні вимоги вих.. № 10/2025 від 26.08.2008 р.

31.10.2008 р. до господарського суду АР Крим від позивача надійшло клопотання про розгляд вказаної справи колегіальним складом суду у зв’язку з високою категорією складності справи.

03.11.2008 р. Головою Господарського суду АР Крим М.І. Луцяком було відхилено зазначене клопотання.

У судовому засіданні оголошувалися перерви в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України. Після закінчення перерви слухання справи було продовжено.

Строк розгляду справи був продовжений згідно положень статті 69 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

20.12.2005 р. між ВАТ «Крименерго» (Постачальник) в особі Сімферопольської МЕМ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Асоціація Таір» був укладений Договір на користування електричною енергією № 1171. (а.с. 47-50)

Згідно з розділом 1 Договору Постачальник поставляє електричну енергію Споживачу, а Споживач сплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі (5-ти кратний розмір тарифу за перевищення договірної величини електроспоживання, пеню, за графіком погашення заборгованості, за актами порушення ПКЕЕ) згідно умовам цього Договору та додаткам до Договору, які є його невід’ємними частинами.

Згідно з пунктом 2 Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов’язуються керуватись чинним законодавством України, зокрема, Законом України „Про електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією, затвердженими у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 3.1.5 Договору Постачальник має право доступу до електрообладнання та засобів (систем) обліку електроенергії споживача, контролю показників якості електроенергії, контролю дотримання встановлених режимів споживання енергії та потужності, перевірки потужності компенсуючих приладів споживача та до іншого електрообладнання для виконання функціональних обов’язків Постачальника, згідно ПКЕЕ.

Крім того, згідно з пунктом 8.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996 р., Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право, у тому числі на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об'єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку; на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

Відповідно до пункту 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Пунктом 6.42. Правил встановлено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України. Рішення комісії оформляється протоколом.

Матеріали справи свідчать, що на підставі вказаних положень 07.05.2008 р. представниками Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» була проведена перевірка об’єкту – магазин побутової техніки, розташованого по вул. Козлова, 11 в м. Сімферополі, під час якої було виявлено порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, що виразилося в самовільному підключення до мереж ВАТ «Крименерго», електрична енергія споживається, але не враховується і не оплачується.

Порушення було зафіксовано в акті №103862 від 07.05.2008 р., який був підписаний представником відповідача Мартинес Ю.Ю. (а.с. 7)

На підставі складеного акту на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ відповідачем була донарахована вартість електричної енергії за період з 07.05.2007 р. по 07.05.2008 р. на суму 50597,73 грн., про що свідчить відповідний протокол № 2287 від 16.05.2008 р. (а.с. 8)

Вважаючи вказаний протокол засідання комісії таким, що був прийнятий з порушення вимог чинного законодавства України, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання його недійсним.

16.07.2008 р. до господарського суду АР Крим надійшла заява позивача про зміну позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій позивач просить суд визнати незаконним нарахування на особовому рахунку СМЕМ ВАТ «Крименерго» № 1171 суми у розмірі 50597,73 грн. у відношенні ВАТ «Асоціація Таір», нараховане на підставі Рішення комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом засідання комісії ВАТ «Крименерго» № 2287 від 16.05.2008 р.; привести у відповідність особовий рахунок, відкритий в СМЕМ ВАТ «Крименерго» № 1171, по якому здійснює оплату ВАТ «Асоціація Таір», шляхом виключення з нього 50597,73 грн.

Судом вказана заява була задоволена, прийнята зміна позовних вимог, оскільки це не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та не суперечить частині 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Так, статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності (далі — підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Як вбачається з матеріалів справи вказаний спір виник при виконанні договору № 1171 про постачання електричної енергії від 20.12.2005 р., отже він є таким, що підвідомчий господарському суду.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до норм статті 20 Господарського процесуального кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обов'язку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом.

Суд може захистити цивільне право або інтерес також іншим способом, що встановлений договором або Законом, але обраний Товариством з обмеженою відповідальністю «Асоціація Таір» спосіб захисту свого права, а саме визнання незаконним нарахування на особовому рахунку СМЕМ ВАТ «Крименерго» № 1171 суми у розмірі 50597,73 грн. у відношенні ВАТ «Асоціація Таір», нараховане на підставі Рішення комісії з розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом засідання комісії ВАТ «Крименерго» № 2287 від 16.05.2008 р.; приведення у відповідність особовий рахунок, відкритий в СМЕМ ВАТ «Крименерго» № 1171, по якому здійснює оплату ВАТ «Асоціація Таір», шляхом виключення з нього 50597,73 грн., не передбачений ані законом, ані договором.

Посилання позивача на те, що право особи на пред’явлення в суді вимог з метою захисту свого права чи охоронюваного законом інтересу є необмеженим, спростовується частиною 3 Господарського та частиною 2 Цивільного кодексів України, яким визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В той час як відповідно до підпункту 6 пункту 10.1 розділу 10 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ 31.07.1996 р. №28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 р. № 910) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. за № 417/1442 споживачі електричної енергії мають право на відшкодування згідно з законодавством України збитків, завданих унаслідок порушення його прав.

Заявлені у даній справі вимоги про визнання незаконним нарахування на особовому рахунку позивача та приведення його у відповідність шляхом виключення з нього суми боргу, суд вважає необґрунтованими, оскільки умовами укладеного між сторонами договору про поставку електричної енергії № 1171 від 20.12.2005 р. та Правилами користування електричною енергією не встановлено обов'язок відповідача вчиняти будь-які дії щодо коригування особистого рахунку споживача.

Наведене свідчить про відсутність у позивача права вимагати від відповідача вчинити дії, які не ґрунтується на матеріальних правовідносинах, що склалися між сторонами.

Відповідно до пункту 2 статті 14 Цивільного кодексу України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Крім того, положенням пункту 6 статті 6 Господарського кодексу України встановлено заборону незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого управління, їх посадових осіб у господарські відносини.

Отже, суд позбавлений права втручатися в господарську діяльність ВАТ «Крименерго», як господарюючого суб’єкта, шляхом зобов’язання його зокрема здійснювати коригування особового рахунку споживача.

Таким чином, не вірно обраний Товариством з обмеженою відповідальністю «Асоціація Таір» спосіб захисту свого права та майнового інтересу не відповідає вимогам діючого законодавства.

Отже, у суду відсутні обґрунтовані правові підстави для задоволення позову.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно з положеннями статті 85 господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 05.11.2008 р.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.