СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

29 вересня 2008 року

Справа № 2-4/5970-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача: Конгер Ольга Стефанівна, довіреність № 184 від 22.02.08, комунальне підприємство "Гарант";

відповідача: Василевич Петро Ярославович (повноваження перевірені), паспорт ЕЕ 542113 від 06.09.01, Директор, приватне підприємство "Фізкультурно-оздоровчий клуб "Ярослав";

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Фізкультурно-оздоровчий клуб "Ярослав" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Бєлоглазова І.К.) від 12.08.2008 у справі № 2-4/5970-2008

за позовом           комунального підприємства "Гарант" (вул. Толстого, 75,Євпаторія,97416)

до           приватного підприємства "Фізкультурно-оздоровчий клуб "Ярослав" (вул. Крупської, 40-112,Євпаторія,97401)

про стягнення 18007,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, комунальне підприємство "Гарант", звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, приватного підприємства "Фізкультурно-оздоровчий клуб "Ярослав", про стягнення збитків в сумі 18007,90 грн., мотивовуючи позовні вимоги тим, що відповідач, в порушення умов договору оренди № 391-1 від 01.01.2003, не уклав договір з орендним підприємством „Кримтеплокомуненерго” на постачання теплової енергії, у зв’язку з чим витрати по оплаті цих послуг в сумі 18007,90 грн. на підставі рішень господарського суду Автономної Республіки Крим № 2-25/9383-2007, №2-2/15805-2007, № 2-14/810-2008 були стягнуті з позивача. Позивач також зазначив, що несплата відповідачем цих послуг є збитками, а тому на підставі приписів статей 224, 225 Господарського кодексу України вказана сума підлягає стягненню в повному обсязі з особи, якою ці збитки завдані.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.08.2008 у справі № 2-4/5970-2008 (суддя І.К. Бєлоглазова) позов комунального підприємства "Гарант" частково задоволений. З приватного підприємства "Фізкультурно-оздоровчий клуб "Ярослав" на користь позивача стягнуто суму збитків у розмірі 11847,41 грн., а також 118,47 грн. державного мита та 77,63 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Підставою для скасування зазначеного судового рішення сторона вважає неповне з’ясування всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, порушення норм матеріального права, які, на думку заявника скарги, були допущені судом першої інстанції, а саме пункту 3 статті 226 Господарського кодексу України, яким передбачено, що сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього.

Крім того, за твердженнями відповідача, позивач міг запобігти виникненню збитків, розірвавши договір на постачання теплової енергії з ОП „Кримтеплокомуненерго”.

На підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.09.2008, у зв’язку з хворобою судді Плута В.М. здійснено його заміну на суддю Волкова К.В.

У судовому засіданні 29.09.2008 представники сторін підтримали свої доводи та заперечення у повному обсязі.

Повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступні обставини.

При вирішенні даного спору по суті заявлених вимог судом першої інстанції встановлено, що 01.01.2003 між комунальним підприємством "Гарант" (орендодавець) та приватним підприємством "Фізкультурно-оздоровчий клуб "Ярослав" (орендар) був укладений договір оренди №391-1, згідно з пунктом 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежилі приміщення підвального поверху площею 380,7 кв.м. у будинку № 26 по вул. 60 років Жовтня у місті Євпаторії. Об’єкт був переданий для використання під спортивний клуб (а.с. 18-19).

Строк дії договору встановлений до 31.12.2005.

Договором оренди № 391-1 від 01.01.2006 строк дії договору був продовжений (а.с. 14-15).

З 01.12.2006 зазначені приміщення площею 368,8 кв.м. продовжували знаходитися у користуванні відповідача на підставі договору оренди № 391-1 від 01.10.2006 (а.с. 12-13).

Також встановлено, що пунктом 5.8 договору від 01.01.2003 сторони передбачили обов’язок орендаря укласти з орендодавцем договір на відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю (а.с.19, зв.бік).

Наступними договорами від 01.01.2006 та 01.12.2006 пунктами 5.8, 5.9 також встановлювався обов’язок орендаря протягом місяця з моменту підписання договору оренди укласти з підприємствами-постачальниками комунальних послуг договори на поставку та оплату вказаних послуг, про що необхідно було повідомити орендодавця.

У зв’язку з невиконанням відповідачем зазначеного обов’язку, на підставі рішень господарського суду Автономної Республіки Крим № 2-25/9383-2007 від 09.10.2007, №2-2/15805-2007 від 29.11-11.12.2007, № 2-14/810-2008 від 04.03.2008 з позивача було стягнуто 147786,85 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію. Зазначені рішення набрали законної сили.

Понесені витрати по сплаті послуг з теплопостачання за період з 01.07.2004 по 31.12.2007 в сумі 18007,90 грн., на думку позивача є збитками, а тому на підставі приписів статей 224 та 225 Господарського кодексу України вказана сума підлягає стягненню в повному обсязі з особи якою ці збитки завдані.

Претензією (вих. №375 від 17.03.2008) позивач повідомив відповідача про необхідність сплати завданих збитків в сумі 18007,90 грн. Факт отримання відповідачем такої претензії підтверджується повідомленням про вручення від 21.03.2008 (а.с. 10).

Втім, свої зобов’язання по сплаті збитків відповідач не виконав, що й стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення збитків, які є витратами позивача зі сплати спожитої теплової енергії, що несплачена відповідачем, підлягають задоволенню частково в сумі 11847,41 грн.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, відповідають нормам чинного законодавства та фактичним обставинам у справі, тому підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За приписами статті 225 Господарського кодексу України, на яку також посилався позивач, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною;

недодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зазначити, що за загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

Частково задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми збитків у розмірі 11847,41 грн., суд першої інстанції правомірно виходив з того, що факт понесених позивачем витрат, пов’язаних з оплатою теплової енергії, відпущеної ОП „Кримтеплокомуненерго” на опалення орендованого відповідачем об’єкта, встановлений рішеннями господарського суду Автономної Республіки Крим № 2-25/9383-2007 від 09.10.2007, №2-2/15805-2007 від 29.11.-11.12.2007 (а.с. 35-37, 106).

Дійсно, рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим № 2-25/9383-2007 від 09.10.2007 з позивача на користь ОП „Кримтеплокомуненерго” було стягнуто 75388,60 грн., з яких 11853,31 грн. –за опалення об’єкта, орендованого відповідачем. Всього за вказаним рішенням суду позивачем було сплачено 8440,17 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться у матеріалах справи (а.с.90-104).

Крім того, рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим №2-2/15805-2007 від 29.11.-11.12.2007 з позивача було стягнуто 11056,61 грн. заборгованості за послуги теплопостачання, з яких 3407,23 грн. за опалення об’єкта, орендованого відповідачем. Зазначена сума також була сплачена позивачем за платіжними дорученнями (а.с.105, 107, 108).

Таким чином, загальна сума витрат позивача, пов’язаних з оплатою теплової енергії складає 11847,41 грн. (8440,17+11056,61), а тому судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з приватного підприємства "Фізкультурно-оздоровчий клуб "Ярослав" на користь позивача суми збитків у розмірі 11847,41 грн. у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором оренди.

В частині відмови в задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача 2747,36 грн. на підставі рішення господарського суду Автономної Республіки Крим № 2-14/810-2008 від 04.03.2008 (а.с. 111-112), суд першої інстанції зазначив, що позивачем в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів фактичного виконання цього рішення, а відтак доказів фактичного понесення позивачем збитків.

Такі висновки суду є правильними, оскільки узгоджуються з нормами законодавства та відповідають дійсним обставинам справи.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач міг запобігти виникненню збитків, розірвавши договір на постачання теплової енергії, не можуть бути прийняті судовою колегією як обґрунтовані, оскільки відповідач, на підставі статей 181, 188 Господарського кодексу України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору, зокрема пункту 5.9 договору, не був позбавлений права скласти протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі або внести зміни до договору. Проте, відповідних вимог відповідачем заявлено не було.

Посилання представника відповідача на ті обставини, що труби опалення в орендованому приміщенні були заізольовані, про що ОП „Кримтеплокомуненерго” було повідомлено, і в опаленні приміщення клуб не потребував, судова колегія визнає такими, що не звільняють відповідача від цивільної відповідальності та обов’язку відшкодувати позивачеві збитки, оскільки відповідачем не надані докази погодження такої ізоляції труб з теплопостачальником, крім того, орендовані нежилі приміщення входять до складу цілого жилого будинку, що має єдині теплокомунікаційні мережі. При цьому суд апеляційної інстанції приймає до уваги й той факт, що площу опалювальних приміщень, за які відповідачеві потрібно було вносити оплату, було зменшено Євпаторійською філією ОП „Кримтеплокомуненерго”, про що складений відповідний розрахунок.

З огляду на викладене, враховуючи, що згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, у зв’язку з чим повинна надати суду відповідні докази, судова колегія вважає недоведеними та безпідставними вимоги апеляційної скарги приватного підприємства "Фізкультурно-оздоровчий клуб "Ярослав", що безумовно є підставою для залишення її без задоволення.

Виходячи із вищенаведеного, приймаючи до уваги умови договорів та надані сторонами докази, колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Керуючись статтями 101, 102, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Фізкультурно-оздоровчий клуб "Ярослав" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.08.2008 у справі № 2-4/5970-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                К.В. Волков

В.І. Гонтар