ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 16/276

21.08.08

За позовом                    Закритого акціонерного товариства „Український

мобільний зв’язок”

До                              Товариства з обмеженою відповідальністю

„ВО Техекспо”

Про                              стягнення 9086,97 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача          Пінчук О.Г. - ю/к (дов. №0148 від 18.06.08 р.)

Від відповідача          не з’явились

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інженерно-будівельна компанія „Спецмонополітмонтаж” про стягнення 9086,97 грн. (1146,45 грн. –основний борг, 7940,52 грн. –договірна санкція) заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договорів про надання послуг стільникового радіотелефонного зв’язку №3461487/1.11635270 від 30.03.2007 р., №3461477/1.11635270 від 30.03.2007 р., №3494654/1.11635270 від 16.04.2007 р., №3494680/1.11635270 від 16.04.2007 р., №3494647/1.11635270 від 16.04.2007 р., №3494637/1.11635270 від 16.04.2007 р., №3461474/1.11635270 від 30.03.2007 р., №3494664/1.11635270 від 16.04.2007 р., №3494636/1.11635270 від 16.04.2007 р., №3461491/1.11635270 від 30.03.2007 р., №3461461/1.11635270 від 30.03.2007 р., №3494630/1.11635270 від 16.04.2007 р., №3494641/1.11635270 від 16.04.2007 р., №3494671/1.11635270 від 16.04.2007 р.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду, викладених в ухвалі суду від 29.07.2008р., не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році»зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, –

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами укладено Договори про надання послуг стільникового радіотелефонного зв’язку № 3461487/1.11635270 від 30.03.2007 р., № 3461477/1.11635270 від 30.03.2007 р., № 3494654/1.11635270 від 16.04.2007 р., № 3494680/1.11635270 від 16.04.2007 р., № 3494647/1.11635270 від 16.04.2007 р., № 3494637/1.11635270 від 16.04.2007 р., № 3461474/1.11635270 від 30.03.2007 р., № 3494664/1.11635270 від 16.04.2007 р., № 3494636/1.11635270 від 16.04.2007 р., № 3461491/1.11635270 від 30.03.2007 р., № 3461461/1.11635270 від 30.03.2007 р., № 3494630/1.11635270 від 16.04.2007 р., № 3494641/1.11635270 від 16.04.2007 р., № 3494671/1.11635270 від 16.04.2007 р.

Відповідно до умов Договорів Позивач взяв на себе обов’язок надавати Відповідачу послуги стільникового радіотелефонного зв’язку (п. 1.1. Договорів), а Відповідач –своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги (підпункт 2.4.2. пункту 2.4. Договорів).

Пунктом 3.5. Договорів визначає, що кількість та вартість послуг, що надаються Відповідачу на умовах Договорів, визначається у відповідності до показників належних Позивачу технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості розмов.

Згідно ст. 24 Закону України „Про телекомунікації” умовами застосування технічних засобів телекомунікації є їх відповідність стандартам і технічним регламентам. Технічні засоби телекомунікації повинні мати виданий у встановленому законодавством порядку документ про підтвердження відомості вимогам нормативних документів у сфері телекомунікації.

Підтвердження відомості технічних засобів телекомунікації здійснюється згідно із Законом України „Про підтвердження відповідності” акредитованими в установленому порядку органами, уповноваженими на проведення цієї діяльності, перелік яких узгоджується НКРЗ.

Відповідно до пункту 3.1. Договорів нарахування плати за надані послуги стільникового радіотелефонного зв’язку здійснюється згідно з тарифами Позивача. Розрахунковий період становить один календарний місяць.

Підписанням спірних Договорів відповідач висловив згоду на застосування зазначених тарифів та обізнаність щодо їх змісту.

Умови Договорів передбачають, що оплата послуг стільникового радіотелефонного зв’язку має здійснюватися Відповідачем до 15 числа місяця, що є наступним за розрахунковим (п. 2.4.6., 2.4.5 Договорів). Також в п. 2.1.2.2. Договорів зазначено, що поповнення авансу обов’язково проводиться Відповідачем до закінчення розрахункового місяця додатково з потребою у послугах.

Підпунктом 2.4.6. Договорів до зобов’язань відповідача віднесено, у разі не одержання рахунків до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, зателефонувати Позивачу за телефоном 8 800 500 0 500 для одержання інформації щодо подальших розрахунків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати всій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Як вбачається із матеріалів справи заборгованість відповідача за надані послуги складає 1146 грн. 45 коп.

Доказів сплати вказаної суми в тому числі в установлені строки суду не надано.

Згідно п. 1.2. Додаткових угод, забезпеченням виконання зобов’язань відповідача як Абонента перед позивачем не відмовлятися від Договорів та Додаткових угод в частині, що стосується надання послуг зв’язку, зокрема –від послуг голосової телефонії, є штрафна санкція. В разі, якщо відповідач відмовляється від Договору та/або від Додаткової угоди до закінчення строку, встановленого п. 1.1. Додаткової угоди, або коли дія Договору припиняється в зв’язку, в тому числі, з несплатою відповідачем наданих йому послуг зв’язку, останній несе відповідальність у вигляді сплати на користь позивача договірної санкції в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії цієї Додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дій.

Згідно п. 1.1. Додаткових угод, Договори укладено терміном на 365 календарних днів, починаючи з дати внесення Абонентом початкового авансу. Позивачем до матеріалів справи долучено Розрахунок до претензії за підписом бухгалтера позивача, згідно якого загальний розмір договірних санкцій становить 7940,52 грн.

Відповідно до положень ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума договірної санкції складає 7940,52 грн. (розрахунок в матеріалах справи). Розрахунок договірної санкції відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення договірної санкції у розмірі 7940,52 грн. підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 526, 625, 549, 610, 611, 612 ЦК України, ст. ст. 173, 193, 230, 232 ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ВО Техекспо” ( 04050, м. Київ, вул.. Мельникова,12, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв’язок” (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, ) 9086 (дев»ять тисяч вісімдесят шість) грн. 97 коп. основного боргу, 102( сто дві ) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           О.М. Ярмак