ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

25.06.08
Справа  № 8/260

Львівський
апеляційний господарський суд
в складі колегії: головуючого -судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В. та
Кузя В.Л., розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Чернівецькій області № 10-08-01281 від 25.04.2008
року (вх. № 133 від 12.05.2008 року)

на
рішення господарського
суду Чернівецької області від 22.04.2008 року у справі № 8/260

за
позовом Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області, м.Чернівці

третя
особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача  -
Буковинський державний медичний університет, м.Чернівці

до
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Чернівці

про звільнення займаного приміщення площею
134,8 кв.м. в підвалі будівлі учбового корпусу, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 у зв'язку із припиненням договору оренди нерухомого майна № 34/5 від
01.01.2004 року,  про стягнення  4,58 грн. пені, 3435,88 грн. неустойки та
922,85 грн. збитків.

та
зустрічний позов
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Чернівці

третя
особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача  -
ОСОБА_2, с.Мамаївці, Чернівецька область

до Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Чернівецькій області, м.Чернівці

про визнання договору оренди нерухомого
майна № 34/5 від 01.01.2004 року продовженим з 01.09.2007 року по 31.07.2008
року включно.

за участю
представників: від позивача по первісному позові -ОСОБА_3, від відповідача
-ОСОБА_4 , від 3-ї особи по первісному позові -ОСОБА_5, від 3-ї особи по
зустрічному позові - не з'явився.

Присутнім
представникам сторін та третьої особи роз'яснено права і обов'язки передбачені
ст. 22 ГПК України.

Рішенням
господарського суду Чернівецької області від 22.04.2008 року у справі № 8/260
відмовлено в позові Регіональному відділенню Фонду державного майна України по
Чернівецькій області до приватного підприємця ОСОБА_1 про звільнення займаного
приміщення площею 134,8 кв.м. в підвалі будівлі учбового корпусу, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку із припиненням договору оренди
нерухомого майна № 34/5 від 01.01.2004 року,
про стягнення  4,58 грн. пені,
3435,88 грн. неустойки та 922,85 грн. збитків та задоволено зустрічний позов
Приватного підприємця ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Чернівецькій області: визнано чинним договір оренди нерухомого
майна № 34/5 від 01.01.2004 року.

Не
погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, Регіональне
відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області (позивач у
справі, надалі -Фонд, орендодавець) оскаржило його в апеляційному порядку.

В
апеляційній скарзі № 10-08-01281 від 25.04.2008 року (вх. № 133 від 12.05.2008
року) апелянт вважає, що рішення господарського суду Чернівецької області від
22.04.2008 року у справі № 8/260 підлягає скасуванню, оскільки прийнято за
невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування
судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає
про те, що не відповідає обставинам справи висновок суду першої інстанції про
те, що Фонд не повідомив орендаря по договору від 01.01.2004 року № 34/5
(відповідача у справі) про припинення даного договору в зв»язку з закінчення
строку, на який його було укладено, оскільки Фондом було направлено
повноважному представнику орендаря по довіреності від 19.10.2006 року -ОСОБА_2
заяву від 28.09.2007 року № 09/77/3037 про припинення згаданого договору. За
наведеного, в силу положень ст. 26 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна», ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України у відповідача
виник обов»язок повернути орендоване майно.
Враховуючи безпідставність користування відповідачем орендованим
державним майном, продовжує скаржник, йому було нараховано пеню за прострочення
оплати орендних платежів, неустойку за неповернення майна та збитки, спричинені
цим, згідно розрахунку доданого до позовної заяви. За наведеного, апелянт
просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення,
яким поданий ним позов задоволити повністю.

Відповідач
у справі -Приватний підприємець ОСОБА_1 (надалі -Підприємець, орендар) вимоги
апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну
скаргу від 17.06.2008 року (вх. № 4013 від 20.06.2008 року), зокрема,
посилається на те, що до підприємця ОСОБА_1 протягом вересня 2007 року не
надходило жодних заяв про припинення дії договору оренди від 01.01.2004 року №
34/5, а тому, відповідач правомірно користується спірним майном. Просить
рішення господарського суду Чернівецької області від 22.04.2008 року у справі №
8/260 залишити без змін.

Представник
третьої особи - Буковинського державного медичного університету в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив скасувати рішення
господарського суду Чернівецької області від 22.04.2008 року у справі № 8/260
та прийняти нове рішення, яким повністю задоволити позов Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області.

Третя
особа -ОСОБА_2 в судове засідання особисто не з»явилась, явку представника не
забезпечила. Однак, апеляційний суд, враховуючи матеріали справи, зокрема,
наявність в матеріалах справи її письмових пояснень (а.с. 81), заявлене в
даному поясненні клопотання про розгляд справи за її відсутності, вважає за
можливе здійснити апеляційний перегляд оскаржуваного рішення, за відсутності
даної третьої особи.

Апеляційний
суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, перевіривши
доводи апеляційної скарги, заперечення другої сторони, дослідивши наявні докази
у справі, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню. При цьому суд встановив наступні обставини та виходив з таких
мотивів.

01.01.2004
року між сторонами даної справи було укладено договір оренди нерухомого майна,
що належить до державної власності № 34/5 (надалі Договір), а саме: згідно п.п.
1.1 цього Договору, приміщення в будівлі учбового корпусу в підвалі, загальною
площею 1442,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває на
балансі Буковинської державної медичної академії (правонаступником якої є
Буковинський державний медичний університет).

Строк дії
даного Договору згідно п. 10.1 було встановлено сторонами в 11 місяців: з
01.01.2004 року по 31.11.2004 року.

Додатковими
договорами від 28.11.2008 року та від 20.02.2007 року сторонами внесено зміни
до Договору, а саме, в п. 10.6 Договору щодо прорядку продовження дії договору,
та абз. 2 розділу 1 щодо призначення об»»єкта оренди, в абз. 1 п. 3.1 щодо
визнання розміру орендної плати.

По акту
прийому-передачі від 01.01.2004 року майно було передано в користування
відповідача.

Як
вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, Договір було
тричі пролонговано сторонами відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
оренду державного та комунального майна», з врахуванням листів Міністерства
охорони здоров»я України від 12.12.2003 року № 9-03-15/741, від 13.01.2006 року
№ 9-03-15/58, від 30.10.2006 року № 9-03-15/785, останній раз строком до 31.08.2007
року.

28.09.2007
року орендодавцем -Фондом було направлено на адресу представника орендаря -
підприємця ОСОБА_1 по довіреності від 19.10.2006 року - ОСОБА_2
заяву-повідомлення № 09-77/3037 від 28.09.2007 року про припинення договору
оренди від 01.01.2004 року № 34/5 в зв'язку з закінченням строку на який його
було укладено та проханням повернути орендоване майно відповідно до п. 2.4-2.5
даного Договору. Дане повідомлення, як вбачається з копії поштового
повідомлення №№ 591710, було вручено ОСОБА_2 під розписку 02.10.2007 року.

Суд
першої інстанції встановиши даний факт, на думку колегії суддів апеляційного
суду, дійшов помилкового висновку про те, що сторонами не дотримано порядку
припинення дії договору оренди, оскільки Фондом не було повідомлено про
припинення дії Договору безпосередньо орендаря -підприємця ОСОБА_1, а отже, в
силу ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»даний
Договір є продовженим до 31.07.2008 року.

Роблячи
такий висновок, судом першої інстанції не було дано оцінки наявній в матеріалах
справи довіреності від 19.10.2006 року, виданій ОСОБА_1 - ОСОБА_2. Як
вбачається з даної довіреності, нотаріально посвідченої, за № 6837 (а.с. 32),
відповідач довірив ОСОБА_2 укладати усі дозволені законом правочини; представляти
його інтереси в усіх державних органах; подавати від його імені будь-які
документи, заяви; одержувати поштову, телеграфну і всякого роду кореспонденцію,
у тому числі грошову і посилочну. За наведеного, колегія суддів апеляційного
суду вважає безпідставними пояснення третьої особи -ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1
не уповноважував її на здійснення його інтересів перед Фондом державного майна
України, а видана ним довіреність від 19.10.2006 року стосується іншого
представництва. Дане твердження також спростовується діями ОСОБА_2 спрямованими
на виконання довіреності від 19.10.2006 року, зокрема, листом від 10.08.2007
року, заявою від 01.10.2007 року, адресованих Фонду, що стосуються зобов»язань
відповідача по договору оренди від 01.01.2004 року № 34/5. За наведеного вище,
враховуючи також положення статтей 13, 50, 52, 237-239, 244 ЦК України, § 1
глави 58 ЦК України, умови договору оренди від 01.01.2004 року № 34/5, суд
апеляційної інстанції вважає, що чинним законодавством та умовами Договору
прямо не заборонено надання орендарем
повіреному права представництва перед третіми особами, в даному випадку
-орендодавцем, що стосується виконання орендарем зобов»язань за Договором. Сам
факт можливого не повідомлення представником свого довірителя про отримання ним
від орендодавця заяви про припинення Договору породжує правові наслідки лише
для повіреного та довірителя, а не для третьої особи -орендодавця за Договором.
Таким чином, повідомлення Фондом представника відповідача -ОСОБА_2 по
довіреності від 19.10.2006 року про припинення договору оренди від 01.01.2004
року № 34/5, слід вважати належним повідомленням орендаря в розумінні п. 10.6
Договору, ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна»про припинення даного Договору в зв»язку з закінчення строку на який його
було укладено.

Таким
чином, відповідно до п.п. 2.4 Договору, ч. 1 ст. 785 ЦК України, ч. 1 ст. 291
ГК України, ч. 3 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального
майна” у відповідача у даній справі в зв'язку з припиненням договору від
01.01.2004 року № 34/5 виникло зобов'язання щодо повернення орендованого майна
в зв'язку з закінченням строку дії Договору, на який його було укладено, та
небажанням орендодавця -Фонду продовжувати його дію на новий строк.

За
наведеного, колегія суддів вважає безпідставним користування відповідачем
приміщенням в будівлі учбового корпусу в підвалі, загальною площею 1442,5
кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а отже, позов в частині
зобов»язання підприємця ОСОБА_1 звільнити вищезазначене державне майно є
підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

За таких
обставин, апеляційний суд також вважає підставним позов в частині нарахування
відповідачу неустойки відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України за користування
об'єктом оренди після припинення договору.
Таким чином, з відповідача відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України
підлягає стягненню нейстойка за період з 01.09.2007 року по 07.12.2007 року,
всього в розмірі 3435,88 грн.

Також
апеляційний суд вважає, що підлягає до задоволення й позов Фонду в частині
стягнення з підприємця ОСОБА_1 пені за прострочення оплати орендних платежів за
період з 01.01.2004 року по 31.08.2007 року в розмірі 4,58 грн. згідно
розрахунку (а.с. 8-18), оскільки її нарахування передбачено п. 3.7 Договору, грунтується
на матеріалах справи, а її стягнення необмежено позовною давністю, оскільки
відповідачем не заявлено заяви про застосування позовної давності до вимоги про
стягнення даної пені.

Щодо
вимоги про стягнення з відповідача 922,85 грн. збитків за користування
неповерненим майном, то колегія суддів апеляційного суду вважає правильним
висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині
вимог. При цьому, апеляційний суд в обгрунтування підстав для відмови в позові
виходить з таких мотивів.

Відповідно
до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності,
повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною,
втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Однак, як
вбачається зі змісту позовної заяви, та доданих до них документів, позивачем не
подано суду жодних доказів, які б свідчили про втрату, знищення та пошкодження
орендованого майна. Також позивачем не подано суду жодних доказів понесення ним
додаткових витрат в зв'язку з неповерненням відповідачем орендованого по
Договору майна. Крім цього, відсутні підстави вважати про понесення Державою
збитків у вигляді неодержаних доходів, оскільки як зазначено третьою особою
-Буковинським державним медичним університетом в письмових поясненнях від
26.02.2008 року та 17.03.2008 року (а.с. 71-72, 86-88), Університет збирається
використати орендоване майно після його звільнення відповідачем для
забезпечення навчального процесу, зокрема, під влаштування бібліотеки, а не для
здачі в оренду третім особам.

За
наведеного, апеляційний суд вважає, що рішення господарського суду Чернівецької
області від 22.04.2008 року у справі № 8/260 слід скасувати в частині відмови в
первісному позові Фонду до підприємця ОСОБА_1 про звільнення займаного
приміщення площею 134,8 кв.м. в підвалі будівлі учбового корпусу, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку із припиненням договору оренди
нерухомого майна № 34/5 від 01.01.2004 року,
про стягнення  4,58 грн. пені,
3435,88 грн. неустойки, та прийняти відповідно до наданих ст. 103 ГПК України
повноважень, нове рішення про задоволення позову в цій частині вимог, а в
частині відмовив позові про стягнення 922,85 грн. збитків - залишити без змін.

Щодо рішення
суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову про визнання договору
оренди нерухомого майна № 34/5 від 01.01.2004 року продовженим з 01.09.2007
року по 31.07.2008 року включно, то апеляційний суд вважає, що воно в цій
частині підлягає скасуванню, виходячи з того, що апеляційним судом вище
встановлено, що договір оренди нерухомого майна № 34/5 від 01.01.2004 року є
припиненим з 31.08.2007 року в зв»язку з закінченням строку на який його було
укладено та небажанням орендодавця продовжувати його дію на новий строк.

Згідно з
ч. 1 ст. 285 ГК України орендар має переважне право перед іншими суб'єктами
господарювання на продовження строку дії договору оренди.

Відповідно
до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з
ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений
у його здійсненні.

Згідно ч.
2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. У відповідності
до ч. 4 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Позивач,
як вбачається з матеріалів справи, не представив ні суду першої інстанції, ні
суду апеляційної інстанції доказів в підтвердження того, що Фонд передав чи
збирається передати спірне орендоване майно в оренду іншим суб'єктам
господарювання. Навпаки балансоутримувачем даного майна -Університетом заявлено
про намір використовувати його для власних потреб, зокрема, для забезпечення
навчального процесу. Тобто, в суду також відсутні правові підстави вважати, що
порушується переважне право підприємця ОСОБА_1 на продовження строку дії
договору оренди та відповідно користування зазначеним майном, а отже, й для
зобов»язання Фонду продовжити строк дії даного Договору.

Крім
цього, судом апеляційної інстанції було також враховано, що позивач за
зустрічним позовом просить захистити порушене на його думку право, способом
визнання продовженим договору оренди від 01.01.2004 року № 34/5, тобто позовна
вимога за даним позовом є нічим іншим як встановленням факту, що має юридичне
значення, тобто не відповідає способам захисту порушеного права, встановленим
ст. 16 ЦК України та іншими актами цивільного законодавства України. При цьому,
суд першої інстанції, розглянувши даний позов, вийшов за межі його вимог,
визнавши договір оренди від 01.01.2004 року № 34/5 чинним до 31.07.2008 року.

За
наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що за наслідками
скасування рішення господарського суду Чернівецької області від 22.04.2008 року
у справі № 8/260 в частині задоволення зустрічного позову, відповідно до
наданих ст. 103 ГПК України повноважень, слід прийняти нове рішення, яким в
задоволенні зустрічного позову відмовити.

Судові
витрати відповідно до ст.ст. 49, 105 ГПК України розподілити між сторонами
пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись
ст.ст. 49, 101, 103, 104, 105 ГПК України,

Львівський
апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1.
Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Чернівецькій області частково задоволити.

2.
Рішення господарського суду Чернівецької області від 22.04.2008 року у справі №
8/260 скасувати в частині відмови в первісному позові Регіонального відділення
Фонду державного майна України по Чернівецькій області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про звільнення займаного приміщення площею 134,8 кв.м. в
підвалі будівлі учбового корпусу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку
із припиненням договору оренди нерухомого майна № 34/5 від 01.01.2004
року,  про стягнення  4,58 грн. пені, 3435,88 грн. неустойки та про
задоволення зустрічного позову про визнання договору оренди нерухомого майна №
34/5 від 01.01.2004 року продовженим з 01.09.2007 року по 31.07.2008 року включно,
та прийняти нове рішення про задоволення первісного позову в цій частині вимог
та відмову в зустрічному позові. Рішення господарського суду Чернівецької
області від 22.04.2008 року у справі № 8/260 в частині відмови в первісному
позові про стягнення 922,85 грн. збитків - залишити без змін.

3.
Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України 80
грн. 43 коп. державного мита за розгляд справи в господарському суді
Чернівецької області, 40 грн. 21 коп. державного мита за розгляд справи в
Львівському апеляційному господарському суді та 93 грн. 04 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.
Доручити господарському суду Чернівецької області відповідно до статті 116
Господарського процесуального кодексу України видати накази на виконання даної
постанови.

5.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

6.          Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки,
передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

7.          Справу повернути в Господарський суд
Чернівецької області.

Головуючий
- суддя
М.І.Городечна

Судді
М.В.Юркевич

В.Л.Кузь