ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 42/163

06.05.08

За позовом Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. Бориспіль “Бориспільводоканал” Київської області

до Державного підприємства Міністерства оборони України “Укрвійськбуд” м. Києва

про стягнення боргу, ціна позову 10502,82 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Куценко Л.Г.,

від відповідача Дубов Г.О.

СУТЬ СПОРУ :

у березні 2008 року Комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Бориспіль “Бориспільводоканал” звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та філією Державного підприємства Міністерства оборони України “Укрвійськбуд” Центральною виробничою будівельною лабораторією укладено договір № 292.1 на подачу води та прийняття стічних вод від 15 листопада 2004 р., згідно з яким він зобов’язався постачати відповідачу питну воду, приймати каналізаційні стоки, а останній –оплачувати надані послуги.

Всупереч умов договору відповідач частково оплатив спожиту протягом грудня 2004-жовтня 2006 років питну воду та надані послуги водовідведення, заборгувавши станом на 1 листопада 2006 р. 10502,82 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що в 2003 році будинок по вул. Горького, 48 в м. Борисполі Київської області був зданий в експлуатацію на підставі акту № 53 державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта, тому споживачем послуг постачання питної води та прийняття каналізаційних стоків є населення, а не він як будівельна організіція.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 листопада 2004 р. між позивачем та філією Державного підприємства Міністерства оборони України “Укрвійськбуд” Центральною виробничою будівельною лабораторією укладено договір № 292.1 подачу води та прийняття стічних вод, відповідно до якого позивач зобов’язався постачати відповідачу питну воду, приймати каналізаційні стоки в міський каналізаційний колектор, а останній –щомісячно до 30 числа поточного місця оплачувати вартість наданих послуг.

Строк дії договору відповідно до умов розділу 5 договору встановлений з 15 листопада 2004 р. до 15 листопада 2005 р. та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення про відмову від договору не буде письмово заявлено однією із сторін. Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Умови договору не містять адреси об’єкта, до якого належить здійснювати постачання питної води та прийняття стоків. Як стверджує позивач, постачання послуг передбачалося для будівництва 105-квартирного жилого будинку по вул. Горького у м. Борисполі Київської області.

Всупереч вимог ст. 33 ГПК України позивачем не надано належних доказів постачання відповідачу послуг за договором у заявленому обсязі (звіти про обсяги використаної води, акти зняття показників водолічильників, акти приймання-передачі послуг тощо).

Поясненнями відповідача стверджується, що по вул. Горького у м. Борисполі ним здійснювалося будівництво лише жилого будинку № 48, який був закінчений будівництвом та на підставі акта державної приймальної комісії від 23 грудня 2003 р. був прийнятий в експлуатацію.

Як пояснив представник позивача у судовому засіданні на підставі укладеного з відповідачем договору № 292.1 ним здійснювався облік та проводилися нарахування за питну воду, поставлену для потреб мешканців указаного будинку.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 29 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Суду не надано доказів того, що протягом заявленого періоду (грудень 2004-вересень 2006 років) відповідач був балансоутримувачем будинку по вул. Горького, 48 у м. Борисполі та прийняв у зв’язку з цим на себе обов’язок по забезпечення мешканців цього будинку житлово-комунальною послугою питного водопостачання.

Враховуючи, що позивач не довів факту порушення його прав з боку відповідача, у задоволенні позову відповідно до вимог ст. 16 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. Бориспіль “Бориспільводоканал” Київської області відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                             П.І.Паламар