СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.06.08
Справа № 26/109

За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача:
Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго”,         м. Львів

про стягнення
16 105,40 грн.

Суддя Деркач
Ю.Б.

при секретарі
Боровець Я.

Представники:

від позивача
не з'явився

від відповідача Іващук
О.В. -начальник юридично-претензійної служби (довіреність б/н від 22.01.2008
р.)

Представнику відповідача роз'яснено
його права та обов'язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1,      м. Львів звернувся до господарського суду
з позовом до Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго”,
м. Львів про стягнення 16 105,40 грн.

Ухвалою суду від 28.05.2008 р.
порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні
на 24.06.2008 р. В судовому засіданні 24.06.2008 р. оголошувалась перерва до
27.06.2008 р.

Після оголошеної перерви до
27.06.2008 р. позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду
подав заперечення від 24.06.2008 р. проти відзиву на позовну заяву, відповідно
до якого просив відхили доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну
заяву, та позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, подав відзив № 39-1817 від 23.06.2008 р. на позовну заяву,
проти позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

25 лютого 2003 року між сторонами
укладено договір № 16 про надання юридичних послу (далі по тексту -договір).

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 13 грудня
2007 року по справі № 4/1113-27/141 (4/1597-20/205) за вищезазначеним
договором стягнуто з відповідача 43 141,58 грн. боргу, З 770,37 грн. трьох
процентів річних,     15 228,98 грн.
інфляційних нарахувань за період з 26 липня 2003 року до 24 липня          2006 року (як це вбчається з
матеріалів вказаної справи та не заперечується відповідачем).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно з п. 3.1 договору відповідач
зобов'язаний був сплатити позивачу 43 141,58 грн. боргу не пізніше 26 липня
2003 року. Вказане зобов'язання, яке оспорювалось відповідачем, встановлено
рішенням суду по згаданій вище справі. Однак, відповідно до платіжного
доручення Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського
управління юстиції № 11379875 відповідач сплатив борг позивачу за
вищезазначеним договором в сумі 43 141,58 грн. лише 14 березня 2008 року.

Відповідно до ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним
чином. Діюче законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з наявністю
судового рішення чи відкриття провадження по його примусовому виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач
зобов'язаний сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми боргу
в розмірі 2 127,53 грн. за період з 24 липня 2006 року по 14 березня 2008 року
та інфляційні втрати за період з 24 липня 2006 року по 14 березня 2008 року в
розмірі 13 977,87 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення
повністю.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 599, 625 ЦК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35,
44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов
задоволити повністю.

2.          Стягнути з
Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго”, м. Львів,
вул. Д. Апостола, 1 () на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер платника
податків НОМЕР_1) 13 977 грн. 87 коп. інфляційних втрат, 2 127 грн. 53 коп. -3%
річних, 161 грн. 05 коп. державного мита та 118 грн. 0 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати
згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя
Деркач
Ю.Б.