СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.08
Справа № 9/59

Суддя Ворожцов
А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кефей", м.  Вінниця

до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.  Луганськ

про стягнення 222 030 грн. 26
коп.

в присутності представників:

від позивача - не прибув,

від відповідача
- не прибув.

в с т а н о в и в:

позивачем
заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар
у розмірі 191222,0 грн., 120% річних у розмірі 26407,08 грн.,
неустойки (пені) у розмірі 4401,18 грн., всього -222030,26 грн.
за договором купівлі-продажу від 03.05.07р. № 03/05-07.

Відповідач, СПД ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не надав,
участь представника у судовому засіданні не забезпечив та звернувся до суду
телеграмою про неможливість з'явитися у судове засідання у зв'язку із
знаходженням у лікарні.

В обгрунтування
позовних вимог позивач посилається на вказаний вище договір
купівлі-продажу від 03.05.07р. № 03/05-07., за яким він поставив, а відповідач
прийняв у власність товар (побутова техніка) за видатковою накладною № Р-б01
09013 від 09.01.08р.

Відповідно до
п. 5.1 договору відповідач зобов'язався сплатити отриманий товар на умовах
відстрочення кінцевого розрахунку протягом 10 календарних днів від дати
передачі товару шляхом перерахування суми товару, що визначена у товарній
накладній.

В супереч умов
договору відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань.

Позивач
нарахував відповідно до ст. 625 ЦК України та п. 12.2 договору 120% річних за
час прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 26407,08 грн.

Відповідно до
п. 12.2 договору відповідачу нарахована пеня у розмірі 0,5% від суми
заборгованості за кожен день прострочки в сумі 4401,18 грн.

Оцінивши
доводи позивача і надані ним докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість
заявлених вимог з огляду на наступне.

Судом
встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу від 03.05.07р. № 03/05-07., за яким він поставив, а відповідач
прийняв у власність товар (побутова техніка) за видатковою накладною № Р-б01
09013 від 09.01.08р. (а.с. 13).

Відповідно до
п. 5.1 договору відповідач зобов'язався сплатити отриманий товар на умовах
відстрочення кінцевого розрахунку протягом 10 календарних днів від дати
передачі товару шляхом перерахування суми товару, що визначена у товарній
накладній.

В супереч умов
договору відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань.

Відповідно до
ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Відповідно до
ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор
-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до
ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до
ст. 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до
п. п. 12.2 договору сторони передбачили майнову відповідальність відповідача за
прострочення оплати за отриманий товар у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів
додатково передбачений штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Відповідно до
ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання,
на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або
законом.

Інший розмір
відсотків передбачений у п. 12.2 договору, а саме -у розмірі 120% річних за час
прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Позивач надав
належні докази стосовно своїх вимог. Оскільки відповідачем не були надані
докази, які б спростовували доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд
погоджується з розрахунком штрафних санкцій та відсотків, наведеним у позовній
заяві (а.с. 15, 16), таким чином, загальна сума боргу за договором складає 222
030,26 грн.: 191222,0 грн. (основний борг) + 26407,08 грн. (120%
річних) + 4401,18 грн. (штрафні санкції).

При подачі
позову позивачем сплачено державне мито платіжним дорученням № 0174 від
11.03.08р. у розмірі 2 221,0 грн., що перевищує розмір держмита,
встановлений чинним законодавством, тому зайво сплачене державне мито підлягає
поверненню.

На підставі
ст.ст. 47-1, 49 ГПК України з відповідача стягуються державне мито на користь
позивача в сумі 2 220,30 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118,00 грн.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.  47-1, 49,
82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов
задовольнити.

2. Стягнути з
відповідача, СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_1 іден. код НОМЕР_1, на користь
позивача, ТОВ "Кефей", 21027, м. Вінниця, вул.
Космонавтів, 53, рахунок НОМЕР_1 в Філії Відділення ПІБ, МФО 302571, код
32976763, заборгованість за поставлений товар у розмірі 191222,0 грн.,
120% річних у розмірі 26407,08 грн., неустойку у розмірі 4401,18 грн.,
всього -222030,26 грн. за договором купівлі-продажу від
03.05.07р. № 03/05-07, крім того, судові витрати в сумі 2338,30 грн., у
т.ч. держмито - 2 220,30 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118,00 грн.

3. Повернути
позивачу, ТОВ "Кефей", 21027, м. Вінниця, вул.
Космонавтів, 53, рахунок НОМЕР_1 в Філії Відділення ПІБ, МФО 302571, код
32976763, зайво сплачене державне мито за платіжним дорученням № 0174 від
11.03.08р. у розмірі 0,70 грн.

Підставою
повернення зайво сплаченого мита є це рішення суду, підписане та скріплене
печаткою суду.

Наказ видати
після набрання законної сили даним рішенням.

Рішення набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
А.Г.Ворожцов