СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.08.2008
Справа  № 12/121

за
позовом фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1,          м. Виноградів

до   відповідача -1 фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2., м. Мукачево про стягнення заборгованості в сумі 6 055,49 грн.

до
відповідача -2 фізичної
особи -підприємця ОСОБА_3, м. Мукачево про стягнення заборгованості в сумі 2
257,44 грн.

до  відповідача -3 фізичної особи -підприємця
ОСОБА_4,  смт. Чинадієво Мукачівського
району про стягнення заборгованості в сумі 933,21 грн.

до
відповідача -4 фізичної
особи -підприємця ОСОБА_5,       м.
Мукачево про стягнення заборгованості в сумі 559,04 грн.

до
відповідача -5 фізичної
особи -підприємця ОСОБА_6,         м.
Мукачево про стягнення заборгованості в сумі 6 280,54 грн.

про
(всього стягнення
заборгованості в сумі 16 085,72 грн.)

Суддя    Тисянчин
В. М.

Представники:

Від
позивача - ОСОБА_7., (представник за довіреністю
від 14.08.2008 року)

Від
відповідача - 1
-не з'явився (явка
на розсуд сторін)

Від
відповідача - 2
-не з'явився (явка
на розсуд сторін)

Від
відповідача - 3
-не з'явився (явка
на розсуд сторін)

Від
відповідача - 4
-не з'явився (явка
на розсуд сторін)

Від
відповідача - 5
-не з'явився (явка
на розсуд сторін)

СУТЬ
СПОРУ: заявлено
позов фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1, м. Виноградів до відповідача -1 фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2, м. Мукачево про стягнення заборгованості в сумі 6
055,49 грн., до відповідача -2 фізичної особи -підприємця ОСОБА_3, м.
Мукачево про стягнення заборгованості в сумі 2 257,44 грн.,  до
відповідача -3 фізичної особи -підприємця ОСОБА_4,  смт. Чинадієво Мукачівського району про
стягнення заборгованості в сумі 933,21 грн., до відповідача - 4 фізичної
особи -підприємця ОСОБА_5, м. Мукачево про стягнення заборгованості в сумі
559,04 грн.,  до відповідача - 5 фізичної
особи -підприємця ОСОБА_6,
м. Мукачево про стягнення заборгованості в сумі 6 280,54 грн. про
(всього стягнення заборгованості в сумі 16 085,72 грн.)

Представнику
позивача роз'яснено права і обов'язки передбачені               ст. ст. 20, 22 ГПК України.

За
відсутності відповідних клопотань технічна фіксація судового процесу не
здійснювалась.

Представник
позивача в порядку ст. 22 ГПК України надала суду письмове уточнення (вх. №
7970 від 18.08.2008 року), яким уточнила розмір позовних вимог щодо кожного з
відповідачів, підтримує позовні вимоги, посилаючись на їх обгрунтованість
матеріалами справи.

На вимогу суду відповідачі письмового
відзиву на позов з доказами в його обґрунтування та копію свідоцтва на право
зайняття підприємницькою діяльністю не подали, своїх уповноважених
представників для участі у розгляді справи не направили, а тому справа
розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Ухвала про порушення
провадження у справі направлялась рекомендованим листом, тому неявка уповноважених
представників сторін у судове засідання не є перешкодою розгляду справи по
суті, про що зазначено в ухвалі про порушення провадження у справі.

Повідомлення підтверджують завчасне
вручення відповідачам -1, 2, 3, 4, 5 11.08.2008 року, 12.08.2008 року та
13.08.2008 року ухвали від 07.08.2008 року про порушення провадження у справі,
де вказано про  місце і час призначення
розгляду справи, чим забезпечено йому реалізацію Конституційного права на судовий
захист (п.4 ст. 129 Конституції України).

Відповідачі не скористалися своїм
правом щодо направлення своїх представників для участі в судовому засіданні.

Позаяк,
суду не надано відповідачами доказів чи відомостей поважних причин неможливості
їх участі в судовому засіданні.

До
того ж, у разі дійсного бажання забезпечення представництва відповідачами у
судовому засіданні -завчасне повідомлення судом про час і місце судового
засідання не позбавило відповідачів у виборі кола суб'єктів такого
представництва у суді відповідно до ст. 28 ГПК України.

Відповідно до ст. 58 ГПК України
судом розглядається позов у якому об'єднано кілька вимог, пов'язаних між собою
підставою виникнення та поданими доказами.

Вивчивши доводи позовної заяви та
матеріали справи, дослідивши їх,  заслухавши пояснення представника  позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість відповідача - 1 в сумі 6 055,49
грн., відповідача - 2 в сумі 2 257,44 грн.,  відповідача -3 в сумі 933,21 грн.,
відповідача - 4 в сумі 559,04 грн., відповідача - 5 в сумі 6
280,54 грн. -основного боргу щодо оплати за поставлений товар, підтверджується
матеріалами справи, зокрема:

-  накладними за листопад, грудень 2007 року та
січень, лютий 2008 року;

-  актами звірки взаєморозрахунків з 01.01.2007
року по 10.06.2008 року;

-  розрахунком позову, а за таких обставин сума
основного боргу підлягає стягненню примусово.

Заявлені вимоги позивача (претензій №№
1, 2, 3, 4, 5 від 27.06.2008 року) про добровільне погашення боргу відповідачі
не виконали, чим порушили
ст. ст. (11; 526); 509; 530 ЦК України (чинного з 01.01.04).

Саме
ця обставина і послужила підставою для звернення позивача до суду з даною
позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України
майново -господарські зобов'язання, які виникають між учасниками господарських
відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей
передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору у
суді, обставини спору (права і зобов'язання сторін) оцінюються судом з огляду
на правила ЦК та ГК України.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи
вимог, що звичайно ставляться.

У
відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання -кредитор вправі
вимагати виконання обов'язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх
зобов'язань у відносинах. Підставою виникнення зобов'язання є юридичний факт.

В
даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли
зобов'язальні відносини між сторонами, є поставка товару (ст. 11 ЦК України).

Отже,
обов'язок відповідачів оплатити вартість поставленого товару є безспірним.

Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не допускається              (ст. 615; 625 ЦК України).

При
постановленні судового рішення враховується характер зобов'язання, наслідки
його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно - державну
значимість господарської діяльності сторін, обставини, що впливають на
неможливість виконання відповідачем зобов'язання належним чином та межі
здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії
особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання
правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення
фінансово -майнового стану сторони у спорі.

За
ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є
припинення дії, яка порушує право.

Отже,
із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно -правової
відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини
справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення спору, в даному випадку -письмовими
доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а
перевіряються на достовірність.

Досліджуючи
критерії розмежування вини і недобросовісності суб'єктів спірних відносин суд
притримувався лінії розмежування специфічних для різних видів цивільних
відносин форм дотримання або порушення обов'язкових з погляду права моральних
велінь вочевидь, що має визначатися
колом обставин, які зумовлюють застосування  до правопорушника заходів цивільно -правової
відповідальності.

Позак, невідповідність параметрам
добросовісності конкретних характеристик діяння учасника цивільних відносин
залежно від мети правового регулювання може призводити не тільки до ненабуття
ним певного права або відмови йому у праві на використання того чи іншого
засобу правового захисту, а й до зміни його правового становища.

Таким чином, позивачем
доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши
відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідачів
солідарно з огляду їх вини у виникненні спору.

Виходячи з викладеного, оцінивши
повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі
доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України;
ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;
ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 75, 82 - 84, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.            Позов
задоволити  повністю.

2.            Стягнути з
фізичної особи -підприємця ОСОБА_2. (АДРЕСА_1) ) на користь фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) суму 6 055,49 (шість
тисяч п'ятдесят п'ять грн. 49 коп.) -основного боргу та 32,18 (тридцять дві
грн. 18 коп.) -  у відшкодування витрат
по оплаті держмита; 23,60 (двадцять три грн. 60 коп.) -у відшкодування витрат
на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.           Стягнути з
фізичної особи -підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) на користь фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) суму 2 257,44 (дві тисячі
двісті п'ятдесят сім грн. 44 коп.) - основного боргу та 32,18 (тридцять дві
грн. 18 коп.) -  у відшкодування витрат
по оплаті держмита; 23,60 (двадцять три грн. 60 коп.) -у відшкодування витрат
на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4.            Стягнути з
фізичної особи -підприємця ОСОБА_4                 (АДРЕСА_4) на користь
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) суму 933,21
(дев'ятьсот тридцять три грн. 21 коп.) -основного боргу та 32,18 (тридцять дві
грн. 18 коп.) -  у відшкодування витрат
по оплаті держмита; 23,60 (двадцять три грн. 60 коп.) -у відшкодування витрат
на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

5.  Стягнути
з фізичної особи -підприємця ОСОБА_5                 (АДРЕСА_5) на користь
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) суму 559,04
(п'ятсот п'ятдесят дев'ять грн. 04 коп.) -основного боргу та 32,18 (тридцять
дві грн. 18 коп.) -  у відшкодування
витрат по оплаті держмита; 23,60 (двадцять три грн. 60 коп.) -у відшкодування
витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

6.  Стягнути
з фізичної особи -підприємця ОСОБА_6                 (АДРЕСА_6 ) на користь
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) суму 6 280,54
(шість тисяч двісті вісімдесят грн. 54 коп.) -основного боргу та 32,18
(тридцять дві грн. 18 коп.) -  у
відшкодування витрат по оплаті держмита; 23,60 (двадцять три грн. 60 коп.) -у
відшкодування витрат на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу.
Видати наказ.

Дане рішення набирає законної сили
в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Тисянчин В. М.