СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

17.06.2008

Справа №2-16/1247-2008А

За позовом - Малого колективного
підприємства «Надія» (98405, м.Бахчисарай,
вул.. Леніна, 114, р/р 260059792
в КРД Райффайзен  банк  «Аваль» , м. Сімферополь, МФО 324021, ОКПО
24870315)

До відповідача  -
Державної податкової інспекції  в
Бахчисарайському районі (98400, м. Бахчисарай, вул.. Сімферопольська, 3, а)

Про   визнання
протиправним  та  скасування
податкових   повідомлень   - рішень

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання
Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача - Кармаков  В.В. -
директор.

Від відповідача - Османов  Е.Р. -
головний  держ.  под.
інспектор, дов. № 196/0/10  від
21.02.2008 року

Суть  спору -
Позивач  Мале  колективне
підприємство «Надія»
звернувся  до  господарського суду   АРК
з  позовною  заявою
до  відповідача  Державної податкової інспекції  в Бахчисарайському районі  в
якій  прохає  суд
визнати  протиправними   та
скасувати   податкові  повідомлення
-  рішення : № /0  від 23.03.2007  року
на  суму 2231,77  грн.;
№ 2/0  від
23.03.2007  року  на
суму 1735,64  грн.; №
/  від 26.03.2007  року
на  суму 192,05  грн.; № /0  від 23.03.2007  року
на  суму 649,78  грн.,
а також  прохає     зобов'язати Державну   податкову
інспекцію  в Бахчисарайському
районі   списати  з
особового  рахунку  Малого
колективного  підприємства
«Надія»  штрафні  санкції
в  сумі 4 809,24  грн.
по   податку   на
додану  вартість  шляхом
списання.

Позовні  вимоги
мотивовані  тим, що   винесені
податкові  повідомлення  -
рішення   винесені  ДПІ  в
Бахчисарайському  районі  являється  незаконними
та  підлягають    скасуванню.

Відповідач  заперечень
на  позовну  заяву
не  надав.

В ході розгляду справи була
оголошена перерва судового засідання в порядку ст. 150 КАС України, після
закінчення якої  провадження по справі
було  продовжено.

Після  вияснення
усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових
дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося  17.06.2008 року.

Після закінчення дебатів  сторін, суд
віддалявся  для  ухвалення рішення по даній справі до нарадчої
кімнати.

Розглянувши  матеріали справи та дослідивши  письмові докази, а також заслухавши  представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ДПІ в
Бахчисарайському   районі   проведена
невиїзна  документальна  перевірка
своєчасності   сплати  податку
на  додану   вартість
до  бюджету   за 2003
рік  Малого  колективного
підприємства «Надія», м. Бахчисарай.

На
наслідками  вказаної  перевірки
складений  акт  від 23.03.2007  року за № 64/15-02  яким
встановлено  порушення   п.п 5.3.1
п. 5.3  ст. 5  Закону
України «Про  порядок  погашення
зобов'язань  платників  податків
перед  бюджетами  та
державними  цільовими  фондами»,
а   саме   позивачем
несвоєчасно  сплачено   податок
на  додану  вартість, відповідно  розрахунків
штрафних  санкцій ( ст.. справи
10,12,14).

Акт
невиїзної  перевірки №
64/15-02  від 23.03.2007  року
став  підставою     для
прийняття  податкових  повідомлень -
рішень № /0  від
23.03.2007  року  на
суму 2231,77  грн. ; №
2/0  від 23.03.2007  року
на  суму 1735,64  грн.; № /  від 26.03.2007  року
на  суму 192,05  грн.; № /0  від 23.03.2007  року
на  суму 649,78  грн. ( ст..
справи 9,11,13,15), яким  до  позивача
застосовані  штрафні  санкції
за  затримку  граничного
строку  сплати   узгодженої
суми    податкового  зобов'язання
на   підставі   пункту
17.1.7  п. 17.1  ст. 17 Закону
України «Про  порядок  погашення
зобов'язань  платників  податків
перед  бюджетами  та
державними  цільовими  фондами».

Позивач  не погодився
з  висновками   відповідача
щодо  затримки  граничного
строку  сплати  узгодженої
суми  податкового  зобов'язання
та  не  згоден
з  штрафними  санкціями, оспорює  їх
та  вважає  що
за  період  з
2001  року  по
2005  року   податкові
зобов'язання  виконувались   у
повному  обсязі  згідно
платіжних  доручень.

Однак,   на
думку  позивача  грошові
кошти   які   направлялись
їм  на  сплату
податкового  зобов'язання   направлялись   відповідачем
в порядку  календарної  черговості
на  погашення  податкового
боргу   по ПДВ  за
травень  2001  року та
ПДВ   по  авансовим
платежам  у  зв'язку
з  ненадходженням  до Державного
бюджету  з -за банкрутства   АК АПБ «Україна» ( акціонерно -  комерційний
агропромисловий банк «Україна»).

Крім
того, позивач   вважає, що  він  в  2001 року
виконав  зобов'язання  по
сплаті  ПДВ   в
загальній  сумі  1482,29
грн., однак  з   вини АК АПБ «Україна»   вказані
грошові  кошти   не
поступили  до  бюджету.

Оскільки  позивач
своєчасно  перерахував    грошові
кошти  через АК АКБ «Україна» , то
відповідач   повинен  списати
борг  по  штрафним
санкціям  в  загальній
сумі 4809,24  грн.  з
особового   рахунку.

Суд
вважає, що  позовні   вимоги
є  обґрунтованими   та
такими , що  підлягають
задоволенню   з  наступних
підстав.

МКП
«Надія»   були  проведені
платежі  на  рахунок
УДК  в АРК   в Кримській
філії  дирекції  банку
«Україна» : ПДВ  на  суму 482
грн.  за  травень 2001
року  по  строку 18.06.2001  року
по  платіжному  дорученню
№ 228  від 18.06.2001  року; ПДВ, авансовий   платіж
на  суму 1000,29  грн.
по  платіжному  дорученню № 235  від 26.06.201
року.

Відповідно  до
акту  звірки   від 16.12.2004  року
сума  податків  перерахованих
з   розрахункового  рахунку МКП «Надія»  через
АКБ «Україна» в  червні 2001  року та не
зарахованих  в  особові
рахунки  по ПДВ  від 18.01.2001  року
на  суму  482,0
грн.,   від  27.06.2001
року  на  суму 1000,29
грн. , а  всього 1482,29 грн.   являється
податковою  заборгованістю (
ст..  справи 17).

Відповідно  до
другої  податкової   вимоги
від 31.12.2001  року  за № 2/303
на  суму 1688,86  грн.
податок на  додану  вартість
вказаний   в  сумі 1480,62
грн.

Відповідно  до
листів  позивача   відповідачу ( вх.  від 11.12.2001  року та 22.01.2002  року) сума
визначена  ДПІ  в Бахчисарайському  районі
як  податковий  борг, а
саме: ПДВ - 1482,29  грн.,
була   списана  з
рахунку  підприємства, однак,  з вини АК АПД «Україна»   не
поступила  до  бюджету.
Регіональною  ліквідаційною  комісією
ДПІ в  Бахчисарайському  районі
визнана   кредитором банку  ( ст.. справи 19,22).

З огляду  на
наведене, вбачається
порушення  охоронюваних  прав
та   законних  інтересів
позивача  внаслідок  не відображення  на особовому
рахунку   платника  податків
платежу  в  сумі 1482,29
грн.  по  ПДВ
в  2001  році.

Різниця, яка  утворилась
між   сумою  фактично
сплачених   податкових  платежів, відображена   в
податковому та
бухгалтерському   обліку  позивача, та
даними   особового   рахунку
платника  податків  веде   до  подвійного
оподаткування  з  тих  же  підстав
і  за  тим же
об'єктом, та  збільшенню   поточного
податкового  зобов'язання  на
суму   розбіжностей.

Як
вбачається  з  матеріалів
справи   позивач  в  2001
-2001   роках  своєчасно
сплачував   податок  на
додану  вартість,  що
підтверджується    податковою  декларацією
по  ПДВ  за
відповідні  періоди  та
платіжними  дорученнями  про
сплату  узгодженої  суми
податкового  зобов'язання    з
вказівкою  призначення    платежів.

Так  починаючи
з   податкового  періоду -
травень 2001  року  по
податковий  період  грудня 2004
року   по   кожному
податковому  зобов'язанню  відповідно
до   декларацій  по ПДВ
є  платіжне  доручення
про  сплату  ПДВ
з   призначенням  платежу
та  строку  сплати.

Як
вбачається з   розрахунків  штрафних
санкцій по  кожному   податковому
повідомленню -  рішенню, що  оскаржується
відповідач грошові  кошти  які
прийшли  в  рахунок
погашення   узгодженого  податкового
зобов'язання  направляв  на
погашення  податкового  зобов'язання
тому и самому   платежу  в
порядку   календарної  черговості
граничних  строків  їх сплати.

Податкові  повідомлення
-  рішення, що  оскаржують ся
про  нарахування  штрафних
санкцій  на  загальну
суму 4809,29  грн.  винесені
за  період, як  вказано
в   розрахунку  штрафних
санкцій  в  доповнення
до  акту  перевірки
з  13.06.2001  року
по 20.10.2004  року.

Як вбачається з п.8.1 ст.8, п.32.2
ст.32 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в
Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в
день його надходження. Отримувач має право на відшкодування банком, що обслуговує
платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків
виконання документа на переказ.

Як передбачено п.22.4 ст.22 цього ж
Закону при використанні розрахункового документа ініціювання переказу
вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового
документа на виконання.

З прийняттям банком, обслуговуючим
платника податків, платіжного документа на сплату суми податкового боргу
підпункт 16.3.1 пункту 16.3 ст.16 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" пов'язує закінчення строку нарахування пені.

В силу підпункту 16.5.1 пункту 16.5
ст.16 названого Закону, в редакції, чинній до набрання чинності Законом України
від 20.02.2003 року №550-1У, на банк, з вини якого порушені встановлені
законодавством строки зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до
бюджетів або державних цільових фондів, покладається сплата пені за
прострочення бюджетного платежу, а також інша відповідальність, передбачена цим
Законом за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору
(обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду.

Таким  чином,
відповідач   збільшив   поточне
податкове  зобов'язання  у
зв'язку  з   не відображенням  в  особовому  рахунку
суми  по  ПДВ  в  розмірі 1482,29  грн. , а також  при
розрахунку  фінансової  санкції
не  прийняв  до
уваги   призначення  платежу, діяв не на  підставі
Законів України  та  Конституції
України.

Відповідно до  п. 2
ст. 19  Конституції  України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач  заперечень
на  позовну  заяву
не  надав.

Відповідно  до  ч.
3  с. 2
КАС  України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами
справи  та  підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем,
підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету
України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини
постанови оголошені у судовому засіданні
17.06.2008р.

Постанова складена в повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАСУ та підписана 23.06.2008 року .

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 -164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П
О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити

2.          Визнати  протиправними   та
скасувати   податкові  повідомлення
-  рішення : № /0  від 23.03.2007  року
на  суму 2231,77  грн. ; № 2/0  від 23.03.2007  року
на  суму 1735,64  грн.; № /  від 26.03.2007  року
на  суму 192,05  грн.; № /0  від 23.03.2007  року
на  суму 649,78  грн.

3.          Зобов'язати Державну   податкову
інспекцію  в Бахчисарайському
районі   списати  з
особового  рахунку  Малого
колективного  підприємства
«Надія»  штрафні  санкції
в  сумі 4 809,24  грн.
по   податку   на
додану  вартість  шляхом
списання.

4.          Стягнути з Державного бюджету України
(р/р № 0002, отримувач Державний бюджет м. Сімферополя, код платежу
22090200, , Банк ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026)  на користь
Малого  колективного  підприємства «Надія» (98405, м.
Бахчисарай,  вул.. Леніна, 114, р/р
260059792  в КРД Райффайзен  банк
«Аваль», м. Сімферополь, МФО 324021, ОКПО 24870315)  03,40 грн. державного мита.

Постанова  може бути оскаржена  до Севастопольського апеляційного
господарського суду через  господарський
суд АР Крим шляхом  подачі заяви  про апеляційне оскарження постанови в  десятиденний строк з дня складання постанови в
повному обсязі, з  подальшим поданням
апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова  набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (
ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Омельченко В.А.