ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2008 р.

№ 42/203

Доповідач –суддя Мележик Н.І.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Мележик Н.І. - головуючого,

Михайлюк М.В.,

Шевчук С.Р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                     Державного підприємства "Торговий дім "Етанол"

на рішення           господарського суду міста Києва від 27.05.2008 року

та на постанову           Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 року

у справі                                                  № 42/203

господарського суду                              міста Києва

за позовом                    Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів"

до          Державного підприємства "Торговий дім "Етанол"

про          стягнення грошових коштів

за участю представників:

позивача –          Козиря А.О., Сікачова С.Ю.

відповідача –          Музики Д.В., Джиги О.В.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2008 року Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Торговий дім "Етанол" про стягнення 15 364 557,51 грн. основного боргу, 977 286,54 грн. пені, 3% річних у розмірі 248 209,75 грн., 2 447 219,68 грн. інфляційних витрат, штрафу у розмірі 953 719,15 грн. та судових витрат.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з відповідача 14964 557,51 грн. основного боргу, 977 286,54 грн. пені, 3% річних у розмірі 246904,71 грн., 2 447 177,65 грн. інфляційних витрат, штрафу у розмірі 873600 грн. та судових витрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27 травня 2008 року (суддя Паламар П.І.) позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 14 964 557,51 грн. основного боргу, 924 104,63 грн. пені, 3% річних у розмірі 246 904,71 грн., 2 447 177,65 грн. інфляційних витрат та судових витрат; в частині стягнення з відповідача 200 000 грн. провадження у справі припинено; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 року (судді: Смірнова Л.Г., Коротун О.М., Попікова О.В.) рішення місцевого господарського суду змінено; стягнуто з відповідача на користь позивача 14764557,51 грн. основного боргу, 489 051,32 грн. пені, 3% річних у розмірі 246904,71 грн., 2 267 852,38 грн. інфляційних витрат та судових витрат; провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 400000 грн. припинено; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Державне підприємство "Торговий дім "Етанол" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових актів.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення” від 29.12.76 №11 із змінами, внесеними постановами Пленуму від 24.04.81 № 4, від 25.12.92 № 13, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи з загальних засад і змісту законодавства України. Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, а також оцінку всіх доказів. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати. Мотивувальна частина рішення повинна мати також посилання на закон та інші нормативні акти матеріального права, на підставі яких визначено права і обов'язки сторін у спірних правовідносинах.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Резолютивна частина рішення повинна містити чіткі та безумовні

висновки, що ґрунтуються на аналізі та оцінці фактичних обставин, викладених у його мотивувальній частині, та відповідати застосованим до спірних відносин нормам права.

Разом з тим, рішення та постанова у даній справі зазначеним вимогам не відповідають.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03 листопада 2004 року між сторонами у справі укладено договір №116/ЦП, за яким позивач зобов"язався виготовити та поставити відповідачу бланки суворого обліку, а останній –прийняти й оплатити їх вартість в порядку, передбаченому п.6.2. цього договору.

У зв"язку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаного договору щодо оплати вартості бланків, Державне підприємство "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" звернулось до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Торговий дім "Етанол" заборгованості.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем поставлено відповідачу обумовлений вказаним договором товар на загальну суму 19 242 420,66 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи наступними товарно-транспортними накладними:

- №150299, серії 02 АБИ від 02.04.08 р. на суму 783 000 грн.;

-          №150300, серії 02 АБИ від 02.04.08 р. на суму 313 200 грн.;

-          №150298, серії 02 АБИ від 01.04.08 р. на суму 643 798,26 грн.;

-          №149478, серії 02 АБИ від 28.12.07 р. на суму 800 400 грн.;

-          №149470, серії 02 АБИ від 26.12.07 р. на суму 939 600 грн.;

-          №787147, серії 02 АБЕ від 30.11.07 р. на суму 870 000 грн.;

-          №787176, серії 02 АБЕ від 30.11.07 р. на суму 870 000 грн.;

-          №786790, серії 02 АБЕ від 30.10.07 р. на суму 225 000 грн.;

-          № 786789, серії 02 АБЕ від 30.10.07 р. на суму 675 000 грн.;

-          № 786567, серії 02 АБЕ від 30.10.07 р. на суму 675 000 грн.;

-          № 786568, серії 02 АБЕ від 30.10.07 р. на суму 675 000 грн.;

-          № 786791, серії 02 АБЕ від 30.10.07 р. на суму 150 000 грн.;

-          № 786860, серії 02 АБЕ від 29.10.07 р. на суму 300 000 грн.;

-          № 786859, серії 02 АБЕ від 29.10.07 р. на суму 300 000 грн.;

-          № 786160, серії 02 АБЕ від 15.08.07 р. на суму 420 000 грн.;

-          № 786129, серії 02 АБЕ від 14.08.07 р. на суму 675 000 грн.;

-          № 786075, серії 02 АБЕ від 07.08.07 р. на суму 405 000 грн.;

-          № 536175, серії 02 АБЕ від 31.07.07 р. на суму 825 000 грн.;

-          № 536202, серії 02 АБЕ від 27.07.07 р. на суму 135 000 грн.;

-          № 536201, серії 02 АБЕ від 27.07.07 р. на суму 270 000 грн.;

-          № 536173, серії 02 АБЕ від 25.07.07 р. на суму 270 000 грн.;

-          № 536084, серії 02 АБЕ від 13.07.07 р. на суму 690 000 грн.;

-          № 536004, серії 02 АБЕ від 02.07.07 р. на суму 135 000 грн.;

-          № 536009, серії 02 АБЕ від 03.07.07 р. на суму 270 000 грн.;

-          № 536045, серії 02 АБЕ від 06.07.07 р. на суму 270 000 грн.;

-          № 535934, серії 02 АБЕ від 27.06.07 р. на суму 135 000 грн.;

-          № 535921, серії 02 АБЕ від 25.06.07 р. на суму 315 000 грн.;

-          № 048001, серії 01 ААТ від 07.05.07 р. на суму 150 000 грн.;

-          № 048003, серії 01 ААТ від 08.05.07 р. на суму 120 000 грн.;

-          № 048066, серії 01 ААТ від 11.05.07 р. на суму 105 000 грн.;

-          № 048017, серії 01 ААТ від 14.05.07 р. на суму 285 000 грн.;

-          № 048120, серії 01 ААТ від 16.05.07 р. на суму 120 000 грн.;

-          №048131, серії 01 ААТ від 18.05.07 р. на суму 405 000 грн.;

-          № 284897, серії 01 ААТ від 17.01.07 р. на суму 500 160 грн.;

-          № 284896, серії 01 ААТ від 17.01.07 р. на суму 420 000 грн.;

-          № 284895, серії 01 ААТ від 17.01.07 р. на суму 366 720 грн.

Також суди попередніх інстанцій вказали на часткове здійснення відповідачем розрахунків за отриманий товар до моменту звернення позивача з позовом до суду на загальну суму 4 077 863,15 грн.

Проте, погодитись з такими висновками судів не можна, оскільки вони не в повній мірі відповідають матеріалам справи, зокрема, платіжним дорученням №208 від 10.04.2008 року, №219 від 11.04.2008 року, №282 від 08.05.2008 року, №309 від 22.05.2008 року, відповідно до яких, як зазначили господарські суди, відповідач частково розрахувався за поставлений товар.

Однак, відповідно до призначення платежу в цих платіжних дорученнях оплата проводилась за товарно-транспортні накладні згідно рахунку № Р-342 від 01.04.2008 року.

Разом з тим, рахунок № Р-342 від 01.04.2008 року виданий позивачем на суму 1739998,55 грн. відповідно до договору №116/ЦП від 01.01.2005 року, тобто договір, який судами не досліджувався.

Крім цього, висновок судів щодо загальної вартості поставленого позивачем відповідачу товару згідно вищезазначених товарно-транспортних накладних на суму 19 242 420,66 грн. є суперечливим, оскільки в матеріалах справи відсутні докази цьому.

Також посилаючись на часткове здійснення відповідачем розрахунків на суму 4 077 863,15 грн., місцевий та апеляційний господарські суди не звернули уваги на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження цього факту (відсутні платіжні доручення, банківські виписки тощо).

Таким чином, внаслідок неправильного здійснення місцевим та апеляційним господарськими судами розрахунку суми основного боргу, відсутності належних доказів щодо здійснення відповідачем часткових оплат по договору №116/ЦП від 03 листопада 2004 року, судами попередніх інстанцій невірно визначено розмір пені, інфляційних витрат та 3 % річних, які нараховані на суму боргу і підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на неналежне з’ясування відповідних обставин щодо підстав виникнення господарських зобов"язань по окремим поставкам товару згідно кожної товарно-транспортної накладної, щодо оплати поставленої продукції та настання строку виконання зобов"язань, вартості поставленого товару та суми боргу внаслідок неповної його оплати, суди попередніх інстанцій припустилися порушення вимог ч.1 ст.47 ГПК України та вимог ч.1 ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного й об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що при прийнятті рішення та постанови у даній справі, суди першої й апеляційної інстанцій не повно з’ясували обставини справи та невірно застосували норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття необґрунтованих судових актів.

Враховуючи вимоги ст. 1117 ГПК України, відповідно до яких касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова, прийняті у даній справі, підлягають скасуванню, а справу слід направити на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно, об’єктивно з’ясувати всі обставини справи, надати належну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального права, які регулюють спірні відносини та вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Торговий дім "Етанол" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 27.05.2008 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2008 року у справі № 42/203 скасувати.

Справу передати на новий розгляд господарському суду міста Києва в іншому складі суду.

Головуючий суддя

Н.І. Мележик

Судді

М.В. Михайлюк

С.Р. Шевчук