Господарський суд
Чернігівської області
Р І Ш Е Н Н Я

«06 »листопада 2008 року Справа №17/187

За ПОЗОВОМ: Відкритого акціонерного товариства “Житлокомунпостачторг”

14000, м. Чернігів, вул. Горького, 59

До ВІДПОВІДАЧА: Комунального підприємства ”Ремонтно-будівельна дільниця” Чернігівської міської ради

14037, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 8

Про стягнення 4524,19 грн.

Суддя Кушнір І.В.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від Позивача: Коляда М.М. –голова правління, протокол зборів №3 від 12.03.08р.

Від Відповідача: не з`явився.

Рішення прийняте після відкладень розгляду справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Відкритим акціонерним товариством “Житлокомунпостачторг” заявлено позов до Комунального підприємства ”Ремонтно-будівельна дільниця” Чернігівської міської ради про стягнення 4524,19 грн., в тому числі 2701,41 грн. основного боргу, 648,34 грн. пені та 774,44 грн. штрафу за неналежне виконання зобов’язань по договору.

В судовому засіданні 30.09.08р. представником Позивача надана заява про уточнення позовних вимог, згідно якої остаточно Позивач просить стягнути з Відповідача 4452,05 грн., в тому числі 2701,41 грн. основного боргу, 976,20 грн. пені за період з 03.01.08р. по 29.09.08р. та 774,44 грн. штрафу за неналежне виконання зобов’язань по договору.

До початку судового засідання 13.10.08р. від Позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої остаточно Позивач просить стягнути з Відповідача 4403,87 грн., в тому числі 2701,41 грн. основного боргу, 928,02 грн. пені за період з 14.03.08р. по 08.10.08р. та 774,44 грн. штрафу за неналежне виконання зобов’язань по договору.

Враховуючи, що уточнення позовних вимог шляхом зміни позовних вимог є правом Позивача, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, сума позову внаслідок уточнення зменшилася, а не збільшилася, ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає вищевказану заяву Позивача, якою фактично змінено позовні вимоги.

В судовому засіданні 13.10.08р. представник Відповідача надав письмовий відзив на позов, яким Відповідач позовні вимоги заперечує у повному обсязі. У відзиві зазначено, що на виконання умов Договору №5 Відповідачем перераховано Позивачу платіжними дорученнями: №64 від 27.02.08р.- 2000,00 грн., №95 від 03.03.08р. –1000,00грн., №145 від 18.03.08р. –1000,00 грн., №166 від 20.03.08р. –400,00 грн., №262 від 15.04.08р. –500,00 грн., №269 від 17.04.08р. –1000,00 грн., №12 від 22.04.08р. - 500,00 грн., №505 від 15.07.08р. –500,00 грн., №527 від 31.07.08р. - 400,00 грн.

Представник Відповідача в судове засідання 06.11.08р. не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи, що Відповідач надав відзив на позов в судовому засіданні 13.10.08р., а представник Позивача в судовому засіданні 06.11.08р. надав підписаний сторонами акт звірки розрахунків, який підтвердив суму основного боргу, та з метою складення якого відкладався попередній розгляд справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника Відповідача.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника Позивача, суд,

В С Т А Н О В И В:

26.02.08р. між Позивачем та Відповідачем укладений договір купівлі-продажу №5 (далі Договір).

Згідно п.п.1.1. Договору, Продавець (Позивач) зобов’язаний виготовити та/або поставити, а Покупець (Відповідач) прийняти та оплатити товар, назва, кількість, строки поставки та ціни на який вказані у відповідних Додатках або рахунках-фактурах, що становлять невід’ємну частину цього Договору.

Відповідно до п.п.4.1.-4.3. Договору ціна на продукцію, яка постачається за даним Договором, вказана у відповідних Додатках до цього Договору або рахунках-фактурах. При покупці понад 1000 грн. доставка здійснюється Продавцем в межах району. Сума поставки за цим Договором становить 50000,00 грн., крім того ПДВ 10000,00 грн., загалом 60000,00 грн.

Позивачем, згідно умов Договору, було передано Відповідачу у власність товар на загальну суму 7744,42 грн., що підтверджується Додатками до Договору:

-          Додаток №1 від 03.01.08р. на суму 676,80 грн.;

-          Додаток №2 від 26.02.08р. (термін поставки 27.02.08р.) на суму 5500,00 грн.;

-          Додаток №3 від 26.02.08р. (термін поставки 28.02.08р.) на суму 310,00 грн.;

-          Додаток №4 від 26.02.08р. (термін поставки 05.03.08р.) на суму 1257,62 грн.

29.07.08р. Позивачем була надіслана Відповідачу претензія вих.№153 від 29.07.08р., яка була отримана останнім 30.07.08р. (вх.№209 від 30.07.08р.).

За умовами п.5.1. Договору розрахунок за отриманий товар провадиться Покупцем протягом 3 (трьох) днів. У Додатках до Договору, згідно яких отриманий товар, зазначено термін оплати 15 березня 2008 року.

Відповідно до п.9.1. Договору, він вступає в силу після його підписання і діє до 31 грудня 2008 року, або до повного виконання сторонами своїх зобов’язань.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України

«Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).»

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України (далі ГКУ):

«Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.»

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України:

«Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.»

Згідно акту звірки від 23.10.08р., проведеної на вимогу суду, сума боргу Відповідача перед Позивачем станом на 01.10.08р. складає 2752,99 грн.

Разом з тим, згідно заяви Позивача про уточнення позовних вимог від 08.10.08р. сума основного боргу Відповідача складає 2701,41 грн.

Враховуючи, що суд позбавлений права самостійно вийти за межі позовних вимог шляхом їх збільшення, стягненню з Відповідача підлягає саме 2701,41 грн. основного боргу.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГКУ:

«Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.»

Згідно ч.1 ст.216 ГКУ:

“Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.217 ГКУ:

«Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.»

Згідно ч.1 ст.218 ГКУ:

«Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.»

Відповідно до ч.1 ст.230 ГКУ:

«Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.»

Згідно п.1 ст.546 Цивільного кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч.1 ст.548 Цивільного кодексу виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.п.7.2.-7.3. Договору у випадках порушення термінів оплати товару Покупцем, які вказані у відповідних Додатках за умови оплати товару після його одержання, Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь термін затримки оплати, а при затримці оплати товару більш ніж на 15 днів Покупець сплачує штраф у розмірі 10% від вартості відвантаженого товару, згідно відповідного Додатку або рахунку-фактури.

На підставі викладеного, та враховуючи, що сума основного боргу частково була погашена Відповідачем з порушенням строку, визначеного в Додатках до Договору, Позивачем обґрунтовано нараховано Відповідачу пеню за період з 14.03.08р. по 08.10.08р. в розмірі 928,02 грн., яка підлягає стягненню з Відповідача.

Разом з тим, сума штрафу має обраховуватися від суми додатків №№2,3,4, оскільки відвантаження товару по Додатку №1 від 03.01.08р. здійснено до укладення Договору 26.02.08р.

З урахуванням викладеного, з Відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 5500,00 грн. + 310,00 грн. + 1257,62 грн. = 7067,62 грн. х 10% = 706,76 грн.

В стягненні решти штрафу має бути відмовлено.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів своєчасної повної оплати товару по договору, як і доказів, які б спростовували викладені обставини щодо обґрунтованості нарахування штрафу та пені, не надав.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення 2701,41 грн. основного боргу, 706,76 грн. штрафу та 928,02 грн. пені.

В решті позову має бути відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст.49 Господарського процесуального кодексу судові витрати мають бути покладені на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 525,526,530,546-549,599,610,612,631,655 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,216-218,230 Господарського кодексу України ст.ст.22, 33, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства ”Ремонтно-будівельна дільниця” Чернігівської міської ради (14037, м. Чернігів, вул. Інструментальна, 8, код 33904443) на користь Відкритого акціонерного товариства “Житлокомунпостачторг” (14000, м.Чернігів, вул. Горького, 59, код 03336396, р/р2 АК „Полікомбанк” м. Чернігів, МФО 353100) 2701 грн. 41 грн. основного боргу, 928 грн. 02 коп. пені, 706 грн. 76 коп. штрафу, 102 грн. на відшкодування державного мита та 118 грн. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Суддя І.В. Кушнір

06.11.08