ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2008 р.

№ 10/178-08

18 листопада 2008 р. справа № 10/178-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О. В. –головуючий

Полянський А. Г.

Фролова Г. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Дніпропетровська

на рішення

та постанову

Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2008 року

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.08.2008 року

у справі

№ 10/178-08 Господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Дніпропетровська

до

Садівничого товариства "Першотравень"

про

визнання права власності на знахідку

За участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

не з'явились

не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція в Ленінському районі м. Дніпропетровська звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Садівничого товариства "Першотравень" про визнання права власності на знахідку.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2008 року по справі № 10/178-08 (суддя Кощеєв І. М.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.08.2008 року по справі № 10/178-08 (головуючий суддя Павловський П.П., судді Швець В. В., Чус О. В.), відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Державна податкова інспекція в Ленінському районі м. Дніпропетровська звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.07.2008 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2008 року, в якій стверджує про порушення судами норм матеріального права, у зв'язку з чим просить скасувати оскаржені рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Представники сторін в судове засідання касаційної інстанції не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені заздалегідь належним чином.

Враховуючи особливості розгляду справи в касаційній інстанції, передбачені ст. ст. 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами без участі представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставою для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що як стверджує позивач 07.04.2006 року працівниками Ленінського відділу податкової міліції м. Дніпропетровська на території дач "Харчовик", розташованих за с. Любомирівка було виявлено напівзруйнований металевий плавзасіб, що має маркування ММРФ СССР, ДРП ДСРЗ, Київ, цеп 19, завод № 18, 1983 г., клеймо "25 тонн". За період з 25.05.2006 року по 25.04.2007 року проведеними заходами власника вказаного металевого плавзасобу встановити не вдалося.

Державною податковою інспекцією в Ленінському районі отримано виписку з постанови адміністрації та профспілкового об'єднання ВАТ "Дніпрометиз" від 17.04.1993 року, згідно якої прийняте рішення про передачу СТ "Першотравень" списаної баржі "Рудовоз".

Місцевим та апеляційним судами встановлено, що відповідач взагалі не оспорює права власності держави на знахідку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий та апеляційний суди виходили з того, що позивач не надав доказів в підтвердження того, що Законом України "Про державну податкову службу в Україні" йому надано право звертатись з вказаним позовними вимогами до суду.

Посилання скаржника не те, що його повноваження на подання позову визначаються положеннями ст. 16 ЦК України, а не Законом України "Про державну податкову службу в Україні" відхиляються, оскільки згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбула Закону "Про державну податкову службу в Україні" визначає, що цей Закон визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності.

Згідно п. 12 ст. 10 цього ж Закону податкові органи проводять роботу, пов'язану з виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією у встановленому законом порядку, безхазяйного майна, майна, що перейшло за правом успадкування до держави, скарбів і конфіскованого майна.

За змістом п. 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції, зокрема, виконують функції щодо подання до судів позовів до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. За змістом п. 17 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, зокрема, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Отже, Закон України "Про державну податкову службу в Україні" містить вичерпний перелік підстав звернення податкових органів до суду.

З викладеного вбачається, що податковий орган у спірних правовідносинах в порушення вказаних норм права діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, податкова інспекція, як на підставу задоволення позовних вимог, посилається на ст. 338 ЦК України.

Правовідносини набуття права власності регулюються главою 24 ЦК України, ст. 337 якої передбачає, що знахідкою є загублена річ.

Згідно ч. 1. ст. 338 ЦК України особа, яка знайшла загублену річ, набуває право власності на неї після спливу шести місяців з моменту заявлення про знахідку міліції або органові місцевого самоврядування.

Вказана стаття передбачає, що особа може набути право власності на знахідку, а оскільки Державна податкова інспекція в Ленінському районі м. Дніпропетровська просить визнати право власності держави, до спірних правовідносин ст. ст. 337, 338 не застосовуються.

Пункт 5 ч. 2 ст. 50 ГПК України передбачає, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Виходячи із змісту та вимог позовної заяви, позивач звернувся до суду не як юридична особа, яка випадково виявила знахідку, а як державний органу, що діє в інтересах держави.

Суд касаційної інстанції вважає, що за змістом ст. ст. 337, 338 ЦК України знахідка передбачає випадкове, непередбачуване виявлення речі особою. Виходячи з положень Закону України "Про державну податкову службу", пошук знахідок не входить до компетенції позивача як органу державної податкової служби.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого та апеляційного суду про відмову в позові.

Також варто зазначити, що посилання скаржника на відсутність підстав виконання вимог ст. 338 ЦК України у зв'язку з невідповідністю об'єкта спору поняттю транспортний засіб, не береться до уваги, оскільки, як зазначалось вище вказана стаття не підлягає застосуванню до спірних правовідносини.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновки місцевого та апеляційного судів відповідають встановленим обставинам справи, доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваних рішень не вбачається.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.08.2008 року по справі № 10/178-08 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2008 року по справі № 10/178-08 залишити без змін.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді А. Г. Полянський

Г. М. Фролова