РІШЕННЯ

"03" жовтня 2008 р.

Справа № 10/139-2676

Господарський суд Тернопільської області складі

Розглянув справу

За позовом: Відкритого акціонерного товариства "Лізингової компанії "Украгромашінвест", м. Київ, вул. Сурікова, 3

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Тернопільський комбайновий завод", м. Тернопіль, вул. Лук'яновича, 8

За участю представників:

Позивача: не прибув;

Відповідача: не прибув.

Суть справи:

До господарського суду Тернопільської області звернулося з позовом Відкрите акціонерне товариство "Лізингова компанія "Украгромашінвест", м. Київ, вул. Сурікова, 3 до Відкритого акціонерного товариства "Тернопільський комбайновий завод", м. Тернопіль, вул. Лук'яновича, 8 про:

1. Відновлення строку позовної давності по оскарженню наказу-постанови "Про проведення реконструкції гуртожитку по вул. К.Савури, 7 в м. Тернополі" №110/43 від 30.09.1998р., з метою надання можливості ВАТ "Лізингова компанія "Украгромашінвест" для захисту своїх порушених прав, як акціонера ВАТ "Тернопільський комбайновий завод;

2. Скасування наказу - постанови голови правління ВАТ "Тернопільський комбайновий завод" "Про проведення реконструкції гуртожитку по вул. Савури, 7 в м. Тернополі" №110/43 від 30.09.1998 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що під час проведення чергового засідання спостережної ради ВАТ «Тернопільський комбайновий завод», представникам ВАТ «Лізингова компанія «Украгромашінвест», які є членами спостережної ради випадково стало відомо про те, що головою правління ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»було прийнято наказ-постанову «Про проведення реконструкції гуртожитку по вул. К. Савури, 7 в м. Тернополі»№110/43 від 30.09.1998р., яким передбачалось, що після реконструкції гуртожитку житлові приміщення, які знаходяться в ньому та перейдуть до фізичних осіб, які в ньому проживають.

Посилається на приписи ст. 47 Закону України “Про господарські товариства“ та положеннями статуту ВАТ, якими визначено повноваження голови правління, а саме укладання договорів від імені ВАТ на суму, що не перевищує 8 тисяч мінімальних заробітних плат. У випадку , якщо сума таких договір перевищує вищевказану суму, голова повинен отримати на це згоду загальних зборів акціонерів товариства. Своїми діями, голова правління ВАТ «Тернопільський комбайновий завод», значно перевищив свої повноваження, які надані йому статутом ВАТ та положенням чинного законодавства України, оскільки, були здійснені без наявності відповідного рішення Загальних зборів акціонерів Відповідача, як Вищого органу ВАТ .

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 23 червня 2006 року порушено провадження по справі №10/13-2676 та заборонено Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації (46001, м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 1) та Товариству з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" (46001, м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 1 код 33680424) вчиняти будь-які дії , щодо реєстрації , перереєстрації чи переоформлення будь-яких прав , в тому числі права власності на майно що згідно Переліку майна , переданого до статутного фонду відкритого акціонерного товариства “Тернопільський комбайновий завод” , а саме Гуртожиток, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Лук’яновича, 1, інвентарний номер - 7524, Гуртожиток , що знаходиться у м. Тернополі по вул. К.Савури, 7, інвентарний номер –7064, Гуртожиток, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Лук’яновича, 3, інвентарний номер 16321, житловий будинок , що знаходиться у м. Тернополі по вул. Бродівська, 54, інвентарний номер 28255, Гуртожиток, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Бродівська, 50, інвентарний номер 25440 та на житлові приміщення , які знаходяться в зазначених гуртожитках та житловому будинку і вносити будь-які зміни у правовстановлюючі документи, а також у документи, що посвідчують право власності на зазначене вище майно; заборонено відповідачу –ВАТ “ Тернопільський комбайновий завод “ м. Тернопіль вчиняти будь-які дії щодо розпорядження майном , яке входить до статутного фонду ВАТ, а саме Гуртожитку, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Лук’яновича, 1, інвентарний номер - 7524, Гуртожитку , що знаходиться у м. Тернополі по вул. К.Савури, 7, інвентарний номер –7064, Гуртожитку, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Лук’яновича, 3, інвентарний номер 16321, житлового будинку, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Бродівська, 54, інвентарний номер 28255, Гуртожитку, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Бродівська, 50, інвентарний номер 25440 та житлових приміщень, які знаходяться в зазначених гуртожитках та житловому будинку, в тому числі: відчужувати їх будь-яким чином, заставляти, передавати третім особам, до закінчення розгляду позовної заяви по суті.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 07 листопада 2006 року по справі №10/139-2676 призначено судову експертизу.

Ухвалою господарського суду від 12.09.2008 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання о 12 годин 03 жовтня 2008 року.

У судове засідання 03.10.2008 року представники сторін не прибули, а позивач по справі подав клопотання №1987 від 03.10.2008р. та просить розглянути справу без участі його представника.

У зв’язку з тим, що явка повноважних представників сторін у судовому засіданні не визнавалася судом обов’язковою, враховуючи, що подані суду докази є достатніми для розгляду спору по суті, тому справа розглядається без участі представників сторін згідно приписів ст. 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши представлені докази в їх сукупності господарський суд встановив наступне:

Згідно статті 1 ГПК України Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Пунктом 4 статті 12 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Пунктом 2 статті 20 Господарського Кодексу України встановлено, що кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів.

Пунктом 2 Роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 року № 02-5/35 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів“ зазначено підстави для визнання актів недійсними і якими, зокрема, є невідповідність актів вимогам чинного законодавства; невідповідність актів встановленій законом компетенції органів, що прийняли ці акти.

Відповідач по справі –Відкрите акціонерне товариство “Тернопільський комбайновий завод“, місцезнаходження якого м. Тернопіль, вул. Лук’яновича, 8 є юридичною особою, яке включене до ЄДРПОУ, ідентифікаційний код 05754502, що підтверджується Довідкою Головного управління статистики в Тернопільській області № 07-1749 від 21 червня 2005 року.

Статтею 12 Закону України “Про господарські товариства“ встановлено, що відкрите акціонерне товариство є власником майна, переданого йому засновником.

Майно Товариства складають матеріальні та нематеріальні активи, кошти, цінні папери, в тому числі акції підприємств, що передані засновником, інші цінності, вартість яких відображається в балансі Товариства. Товариству належать: майно, передане до Статутного фонду ( пункт 4.1,4.2 Статуту ).

Як акціонер господарського товариства позивач по справі наділений правами та обов’язками, які закріплені у Законі України “Про господарські товариства“ та в установчих документах.

Так, права учасників господарських товариств визначені статтею 10 вказаного Закону, згідно пункту “а“ до прав учасників товариства віднесено брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

ВАТ “Лізингова компанія “Украгромашінвест“, м. Київ визначила предметом позову скасування наказу - постанови голови правління ВАТ "Тернопільський комбайновий завод" "Про проведення реконструкції гуртожитку по вул. Савури, 7 в м. Тернополі" №110/43 від 30.09.1998 р.

Статтею 2 Закону України “Про власність”( чинного на момент прийняття оспорюваної постанови ) , статтею 316 Цивільного Кодексу визначено, що право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном, яке охороняється законом.

В силу статті 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України, статті 4 Закону України “Про власність власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном.

Згідно п. 2 статті 30 Закону України “Про власність“ право колективної власності здійснюють вищі органи управління власника ( загальні збори, конференції, з’їзди тощо ).

Статтею 20 Закону України “ Про власність“ визначено, що Відкрите акціонерне товариство є суб’єктом права колективної власності. Тобто, все майно, яке є власністю товариства є об’єктом права колективної власності.

Зазначене положення закріплене і у статті 29 Цивільного Кодексу України і згідно якої юридична особа набуває цивільних прав і бере на себе цивільні обов’язки через свої органи, що діють у межах прав, наданих їм законом або Статутом ( положенням ).

Статтями 25, 26 Цивільного кодексу УРСР ( чинній на момент виникнення правовідносин ) визначено, що статут є правовою основою діяльності юридичної особи і він визначає її спеціальну правоздатність. Зміст статуту суб’єкта підприємницької діяльності передбачає в тому числі і форму власності, внутрішню організаційну структуру ( визначення і компетенція керівних органів, процедура прийняття ними своїх рішень тощо ), джерела формування та правовий статус майна, порядок створення, ліквідації і розподілу майна, що лишилося.

У судовому засіданні досліджено установчі документи відповідача.

Розділом 9 ( Органи управління Товариством ) Статуту ВАТ “Тернопільський комбайновий завод“ визначено, що управління Товариством здійснюють: вищий орган ВАТ –Загальні збори; Спостережна рада; Правління Товариства; Ревізійна комісія.

Вищим органом управління є Загальні збори акціонерів Товариства. Пунктом 9.3.2. Статуту визначено компетенцію вищого органу Товариства.

Пунктом 9.5. та п.п. 9.5.1 Статуту Товариства визначено, Виконавчим органом Товариства, що здійснює керівництво його поточною діяльністю, є Правління. Правління Товариства діє на підставі положення, затвердженого Спостережною радою. Правління Товариства діє на підставі положення, затвердженого Спостережною радою. Правління організовує виконання рішень вищого органу і Спостережної ради та підзвітне їм.

До компетенції правління Товариства відносяться всі питання його діяльності, в тому числі питання розпорядження майном та коштами товариства, крім тих, що відповідно до законодавства, цього статуту віднесені виключно до компетенції іншого органу Товариства.

Окрім того, одним із завдань Правління Товариства є самостійне розпорядження коштами та майном товариства в межах, що віднесені до його компетенції (п.п. 9.5.2. Статуту).

Як вбачається з представлених документів, а саме Переліку майна , переданого до статутного фонду ВАТ “ Тернопільський комбайновий завод “ , поданого РВ Фонду державного майна України по Тернопільській області, згідно наказу Міністерства машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України «МІНМАШПРОМ УКРАЇНИ»від 04 квітня 1994 року №71 Д «Про створення АТ «Тернопільський комбайновий завод»засновником передано відкритому акціонерному товариству «Тернопільський комбайновий завод»об’єкти нерухомого майна, зокрема: Гуртожиток №3 по вул. К.Савури, 7.

30 грудня 1998 року головою правління ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»було прийнято Наказ-постанову №110/48 «Про проведення реконструкції гуртожитку по вул. К.Савури, 7»відповідно до колективного договору на 1998-2000 роки, яким передбачено реконструкцію гуртожитку по вул. К.Савури, 7 під гуртожиток для проживання сімей, постановлено: «Провести реконструкцію за рахунок коштів інвесторів, які виявили бажання вложити свої кошти в реконструкцію вищевказаного гуртожитку, згідно угоди між працівниками ВАТ «ТеКЗ»та Інвесторами.

В силу приписів статті 12 Закону України «Про господарські товариства»та статті 25 Закону України «Про власність»ВАТ “ Тернопільський комбайновий завод “ було власником майна переданого йому засновниками і учасниками у власність, придбаного за рахунок продажу акцій, одержаного в результаті його господарської діяльності, а також майна, набутого на підставах, не заборонених законом, а акціонер є лише власником акцій.

Відповідно статті 10 Закону України «Про господарські товариства»акціонери мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених зазначеним законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в уставноленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства, а також можуть мати інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

У судовому засіданні також встановлено , що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06 лютого 2007 року по справі 2-71/07 визнано неправомірним включення гуртожитку (127 –квартирного житлового будинку для малосімейних) по вул. К.Савури, 7в м. Тернополі до статутного фонду ВАТ «Тернопільський комбайновий завод) та зобов’язано ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»виконати зобов’язання відповідно до укладених договорів, угод та передати у власність жителям по вул. К.Савури, 7 в м. Тернополі.

В мотивувальній частині рішення суд зазначив, ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»створений в процесі корпоратизації шляхом перетворення НВО «Тернопільський комбайновий завод»у ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»у відповідності до указу Президента України «Про корпоратизацію підприємства від 15.06.1993р. та положення про порядок корпоратизації»затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993р. №508. Станом на 04.04.1993р. гуртожиток, який належав на праві повного господарського відання НВО «Тернопільський комбайновий завод»і відноситься до об’єктів державного житлового фонду.

Відповідно до інструктивного листа №10-25-21463 від 30.12.2005р. Фонду Державного майна України гуртожитки, як об’єкти державного житлового фонду не підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна». Враховуючи відсутність чітких актів законодавства щодо обов’язкової передачі гуртожитків, інших об’єктів державного житлового фонду, що належать державним підприємствам, у комунальну власність, керуючись роз’ясненням міністерства юстиції України від 20.03.1998р. №11-8-1122, Мінекономіки України від 17.03.1998р. №2323/378 та Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.03.1998р. №5-79, органи приватизації включали вартість гуртожитків до вартості цілісних майнових комплексів підприємств, що підлягали приватизації. На підставі вищенаведеного, акти органів приватизації щодо включення вартості гуртожитків до вартості ЦМК, що підлягають приватизації, можуть бути визнані недійсними в судовому порядку.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 07 червня 2007 року апеляційну скаргу ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»відхилено; рішення Тернопільського міськрайонного суду від 06 лютого 2007 року –залишено без змін.

Статтею 35 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що факти, встановлені рішенням господарського суду ( іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, суд підтвердив, що гуртожиток (127-квартирний житловий будинок для малосімейних) неправомірно включений до статутного фонду ВАТ «Тернопільський комбайновий завод».

Окрім того суду зазначає , що чинне законодавство України не передбачає право акціонера Товариства звертатися до суду за захистом прав господарського товариства, крім випадків, коли він уповноважений на це відповідним ВАТ, або якщо таке право надається йому статутом Товариства.

У рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/20004 від 01 грудня 2004 року у справі № 1-10/2004 щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ( справа про охоронюваний законом інтерес ) зазначено, що “акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадках їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства. Порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі третіми особами, прав чи охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом“.

З огляду на зазначене суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. згідно ст.ст. 44- 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16,316 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст.ст. 10, 12, 41, 42 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 1,2,4,12,22,32,43,44-49,69,75,82,84,85,115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.В позові відмовити .

2.Визнати таким, що втратив чинність п. 4 ухвали господарського суду від 23 червня 2006 року про заборону Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації (46001, м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 1) та Товариству з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" (46001, м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 1 код 33680424) вчиняти будь-які дії , щодо реєстрації , перереєстрації чи переоформлення будь-яких прав, в тому числі права власності на майно що згідно Переліку майна, переданого до статутного фонду відкритого акціонерного товариства “Тернопільський комбайновий завод”, а саме Гуртожиток, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Лук’яновича, 1, інвентарний номер - 7524, Гуртожиток, що знаходиться у м. Тернополі по вул. К.Савури, 7, інвентарний номер –7064, Гуртожиток, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Лук’яновича, 3, інвентарний номер 16321, житловий будинок , що знаходиться у м. Тернополі по вул. Бродівська, 54, інвентарний номер 28255, Гуртожиток, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Бродівська, 50, інвентарний номер 25440 та на житлові приміщення , які знаходяться в зазначених гуртожитках та житловому будинку і вносити будь-які зміни у правовстановлюючі документи, а також у документи, що посвідчують право власності на зазначене вище майно.

3. Визнати таким, що втратив чинність п. 5 ухвали господарського суду від 23 червня 2006 року про заборону ВАТ “Тернопільський комбайновий завод“, м. Тернопіль вчиняти будь-які дії щодо розпорядження майном, яке входить до статутного фонду ВАТ, а саме Гуртожитку, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Лук’яновича, 1, інвентарний номер - 7524, Гуртожитку, що знаходиться у м. Тернополі по вул. К.Савури, 7, інвентарний номер –7064, Гуртожитку, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Лук’яновича, 3, інвентарний номер 16321, житлового будинку , що знаходиться у м. Тернополі по вул. Бродівська, 54, інвентарний номер 28255, Гуртожитку, що знаходиться у м. Тернополі по вул. Бродівська, 50, інвентарний номер 25440 та житлових приміщень , які знаходяться в зазначених гуртожитках та житловому будинку, в тому числі: відчужувати їх будь-яким чином, заставляти, передавати третім особам.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його підписання.

Сторони вправі подати апеляційну скаргу, а прокурор внести апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його підписання , через місцевий господарський суд.

5.Повний текст рішення складено та підписано 08 жовтня 2008 року.

Суддя