ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"21" серпня 2008 р. Справа № А6/343-08

Господарський суд Київської області у складі судді Маляренко А.В. при секретарі судового засідання Поднєбес О.В. вирішив адміністративну справу

За позовом

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій»

до

Кагарлицької об’єднаної державної податкової інспекції в Київській області

про

визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення

Представники:

від позивача

Кідалюк Я. А., за довіреністю

від відповідача

Норець В.М., за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій» звернулось до суду з позовом до Державної податкової адміністрації в Київській області про визнання недійсним та скасування:

- рішення Державної податкової адміністрації України від 14.05.2008р. № 4519/6/25-0115;

- рішення Державної податкової адміністрації у Київській області № 264/10/25-017/2-182;

- податкове повідомлення-рішення № /2 від 12.03.2008р., яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у 22181,98 грн. –(основний платіж);

- податкове повідомлення-рішення № /2 від 12.03.2008р., яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку з доходів найманих працівників у розмірі 2685,15 грн., в т.ч. 895,05 грн. –основний платіж та 1790,10 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

В ході розгляду справи позивачем подано до суду клопотання про заміну первісного відповідача - Державної податкової адміністрації в Київській області належним відповідачем –Кагарлицькою об’єднаною державною податковою інспекцією у Київській області. Ухвалою господарського суду Київської області від 24.06.2008р. зазначене клопотання позивача задоволено.

Також, під час розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги. Згідно з заявою позивача б/н від 03.05.2008р., останній просить визнати належним відповідачем Кагарлицьку об’єднану державну податкову інспекцію, визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кагарлицької об’єднаної державної податкової інспекції:

- № /3 від 19.05.2008р., згідно якого позивачу донараховано податкове зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 22181,98 грн. (основний платіж);

- № /3 від 19.05.2008р., згідно якого позивачу донараховано податкове зобов’язання з податку з доходів найманих працівників у розмірі 2685,15 грн., в т.ч. 895,05 грн. –основний платіж та 1790,10 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Під час проведення перевірки відповідачем не було враховано розділи реєстру отриманих та виданих податкових накладних, що є порушенням п.п.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». При подачі повторної скарги ДПА у Київській області в порушення п.5.4 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби затвердженого наказом ДПА України від 02.03.2001р. № 82 не взято до уваги розрахунок надмірно сплачених коштів на спеціальний рахунок.

Також позивач не погоджується з рішенням про результати розгляду скарги в якому наведені підстави прийняття податкового повідомлення-рішення № 005891710/0 від 19.11.2007р., згідно якого позивачу донараховано податок з доходів найманих працівників у сумі 895,05 грн. та штрафні (фінансові) санкції у сумі 1790,10 грн. При цьому позивач зазначає, що особи, стосовно яких здійснені вказані нарахування, не перебували у трудових відносинах/договірних стосунках з позивачем, не отримували від позивача заробітну плату, а отже і не було підстав для нарахування доходів та утримання податку.

Відповідач –Кагарлицька об’єднана державна податкова інспекція в Київській області з позовом не погоджується, посилаючись на те, що позивачем в порушення п.п.3.1.1 п.3.1 ст. 3, п.п.7.3.1 п.7.3 ст. 7, п.11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»занижено податок на додану вартість з продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва на загальну суму 22181,98 грн., в січні 2007р. в порушення зазначених норм Закону занижено обсяг поставки пшениці відповідно до податкової накладної від 03.01.2007р. № 28, видаткової накладної від 03.01.2007 № 400 щодо поставки ТОВ фірма «Габен» в кількості 71083,98 кг на суму 47379,32 грн., ПДВ –9487,87 грн. Перевіркою встановлено невідповідність (заниження) задекларованих платником сум податку на додану вартість по деклараціях з ПДВ, поданих до податкової інспекції за березень - травень 2007р. з поставками товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню за ставкою 20%, в результаті занижено податок на додану вартість у розмірі 12694,11 грн.

В порушення п.п.6.3.2 п.6.3 ст. 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»підприємством надавалась податкова соціальна пільга в повному обсязі працівникам, які були звільнені з роботи протягом 2004 –2007р.р., у місяцях, в яких такі працівники відпрацювали не повний робочий місяць.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем - Кагарлицькою об’єднаною державною податковою інспекцією в Київській області було проведено виїзну планову перевірку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за результатами якої складено акт від 13.11.2007р. № 210/23-1/03754871 (далі – акт перевірки).

На підставі акта перевірки Кагарлицька об’єднана державна податкова інспекція в Київській області прийняла податкові повідомлення-рішення:

- № /0 від 19.11.2007р., згідно якого товариству «Обрій» донараховано податкове зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 22181,98 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції –11090,99 грн.

- № /0 19.11.2007р., згідно якого товариству «Обрій» донараховано податкове зобов’язання з податку з доходів найманих працівників у сумі 895,05 грн. та 1790,10 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Відповідно до п.5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 № 2181-ІІІ позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Кагарлицькою об’єднаною державною податковою інспекцією в Київській області прийнято рішення № 8666 від 18.12.2006р. про результат розгляду первинної скарги, яким залишено без змін вищевказані податкові повідомлення-рішення, а скаргу СТОВ «Обрій»- без задоволення.

Рішенням ДПА у Київській області від 04.03.2008р. № 264/10/25-017/2-182 про результати розгляду скарги СТОВ «Обрій»задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення № /0 від 19.11.2007р. та рішення Кагарлицької ОДПІ № 8666 від 18.12.2006р. в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 11090,99 грн., в іншій частині зазначені рішення залишено без змін.

На підставі вказаного рішення про результат розгляду скарги Кагарлицькою ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № /2 від 12.03.2008р., згідно якого СТОВ «Обрій»донараховано податкове зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 22181,98 грн. (основний платіж);

- № /2 від 12.03.2008р., згідно якого СТОВ «Обрій»донараховано податкове зобов’язання з податку з доходів найманих працівників у розмірі 2685,15 грн., в т.ч. 895,05 грн. –основний платіж та 1790,10 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Рішенням ДПА України від 14.05.2008р. № 4519/6/25-0115 про результати розгляду скарги залишено без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення з урахуванням рішення ДПА у Київській області від 04.03.2008р. № 264/10/25-017/2-182, а скаргу СТОВ «Обрій»- без задоволення.

На підставі вказаного рішення про результат розгляду скарги Кагарлицькою ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № /3 від 19.05.2008р., згідно якого позивачу донараховано податкове зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 22181,98 грн. (основний платіж);

- № /3 від 19.05.2008р., згідно якого позивачу донараховано податкове зобов’язання з податку з доходів найманих працівників у розмірі 2685,15 грн., в т.ч. 895,05 грн. –основний платіж та 1790,10 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Актом перевірки, на підставі якого прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, встановлено, що позивачем в порушення п.п.3.1.1 п.3.1 ст. 3, п.п.7.3.1 п.7.3 ст. 7, п.11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»занижено податок на додану вартість з продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва на загальну суму 22181,98 грн., в січні 2007р. в порушення зазначених норм Закону занижено обсяг поставки пшениці відповідно до податкової накладної від 03.01.2007р. № 28, видаткової накладної від 03.01.2007 № 400 щодо поставки ТОВ фірма «Габен»в кількості 71083,98 кг на суму 47379,32 грн., ПДВ –9487,87 грн. Перевіркою встановлено невідповідність (заниження) задекларованих платником сум податку на додану вартість по деклараціях з ПДВ, поданих до податкової інспекції за березень - травень 2007р. з поставками товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню за ставкою 20%, в результаті занижено податок на додану вартість у розмірі 12694,11 грн.

В порушення п.п.6.3.2 п.6.3 ст. 6, п.8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» підприємством надавалась податкова соціальна пільга в повному обсязі працівникам, які були звільнені з роботи протягом 2004 –2007р.р., у місяцях, в яких такі працівники відпрацювали не повний робочий місяць.

Як свідчать обставини справи, СТОВ «Обрій» в січні 2007р. продано ТОВ фірмі «Габен»71083,98 кг пшениці на загальну суму 47379,32 грн., ПДВ 9487,87 грн. згідно податкової накладної від 03.01.2007р. № 28, видаткової накладної від 03.01.2007р. № 400.

Вищевказані обставини позивачем не заперечуються.

Суд враховує, що для суб'єктів господарювання сільськогосподарської галузі встановлено декілька спеціальних режимів оподаткування, нарахування, сплати та використання сум ПДВ, нарахованих до сплати за окремими видами діяльності, які передбачено, зокрема, пунктами 11.21 та 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями). Порядки використання таких спеціальних режимів затверджено постановами Кабінету Міністрів України від 12.05.99 р. № 805 «Про затвердження Порядку нарахування, виплат i використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі»i від 26.02.99 р. № 271 «Про Порядок акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками –платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини».

Зазначеними порядками передбачено обов‘язковість ведення окремого обліку за операціями, що підпадають під дію спеціальних режимів, встановлених вищезазначеними пунктами Закону № 168/97-ВР, та щодо іншої діяльності, операції, за якою оподатковуються у загальновстановленому порядку.

За результатами такого окремого обліку складаються та подаються до податкового органу відповідні окремі декларації щодо спеціальної діяльності, за якими не здійснюються розрахунки з бюджетом, та щодо іншої діяльності, за якими такі розрахунки проводяться (загальна податкова декларація).

У разі здійснення сільськогосподарським товаровиробником операцій, на які поширено та не поширено норми спеціальних режимів, суми ПДВ, сплачені при придбанні основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та інших товарів (робіт, послуг), що одночасно використовуються у таких операціях, підлягають розподілу відповідно до питомої ваги їх використання у таких операціях з метою включення до податкового кредиту окремих декларацій, за якими суми ПДВ, нараховані до сплати, залишаються у власному розпорядженні для цільового використання, та такої декларації, яка подається щодо іншої діяльності, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом.

У випадках, коли такі суми включено до податкового кредиту однієї податкової декларації без урахування використання основних фондів чи інших товарів (робіт, послуг) у різних видах діяльності (щодо яких застосовуються спеціальні чи загальні режими нарахування та сплати ПДВ), необхідно провести відповідний розподіл податкового кредиту.

Поняття податкового зобов’язання та порядок його розрахунку визначається Законом України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997р. зі змінами та доповненнями.

Згідно п.1.6 ст. 1 зазначеного Закону податкове зобов'язання - загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, що визначена згідно з цим Законом.

Згідно з положеннями п.п.3.1.1 п.3.1 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість»№ 168/97-ВР від 03.04.1997р. зі змінами та доповненнями, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Відповідно до п.п. 7.3.1 п.7.3 ст. 7 зазначеного Закону, датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

-          або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку, як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

-          або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

В пункті 11.29 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість»встановлено, що до 1 січня 2008 року зупинено дію пункту 7.7 статті 7, пунктів 10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік, становить не менше 50 відсотків загальної суми валового доходу підприємства.

Для новостворених сільськогосподарських товаровиробників різних форм власності питома вага сільськогосподарської продукції в загальній сумі валового доходу підприємства в поточному році визначається за даними звітного періоду.

Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку. Порядок акумуляції та використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, згідно з положеннями Закону України «Про податок на додану вартість»при здійсненні платником податків операцій з продажу товарів датою виникнення податкових зобов’язань з податку на додану вартість та валового доходу є дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається одна з подій - або дата зарахування коштів від покупця, або дата відвантаження товарів.

З матеріалів справи вбачається, що сума податку на додану вартість по операції з продажу пшениці по вказаній податковій накладній включена до розділу ІІ реєстру отриманих та виданих податкових накладних, проте не відповідає даним податкової декларації з податку на додану вартість (по реалізації власної сільськогосподарської продукції, включаючи продукцію переробки на власних переробних потужностях та на давальницьких умовах) відповідного звітного періоду.

Отже, відповідачем правомірно зроблено висновок про заниження задекларованих позивачем сум з податку на додану вартість, відображених у деклараціях з ПДВ за березень, квітень, травень 2007р. з поставками товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою 20% розділу ІІ реєстру отриманих та виданих податкових накладних. Таким чином, позивачем в порушення п.п.3.1.1 п.3.1, п.п.7.3.1 п.7.3 ст. 7, п.п.11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»занижено податок на додану вартість з продажу сільськогосподарської продукції (пшениці) за січень 2007р. –9487,87 грн., за березень 2007р. - 2558,73 грн., за квітень 2007р. –2558,57 грн., за травень 2007р. –7576,81 грн., на загальну суму 22181,98 грн.

Розглядаючи спір по суті суд відзначає наступне.

Як підтверджено матеріалами справи, СТОВ «Обрій»надавало податкову соціальну пільгу в повному обсязі працівникам, які були звільнені з роботи протягом 2004 –2007р.р., у місяцях, в яких такі працівники відпрацювали не повний робочий місяць, а саме: Смоляренко Т.О. звільнено з роботи 22.12.2004р., Шапошник Г.І. звільнено з роботи 01.02.2006р., Панченко В.І. звільнено з роботи 13.02.2006р., Несторенко Н.О. звільнено з роботи14.02.2006р., Побіровський М.Б. звільнено з роботи 28.03.2006р., Данько О.Г. звільнено з роботи 15.06.2006р., Куроченко О.В. звільнено з роботи 20.08.2006р. Дворніченко Л.П. звільнено з роботи 20.10.2006р.

У відповідності до листа № 62-558/1268 вих. від 16.05.2007р. Кагарлицькою міжрайонною прокуратурою розслідувалась кримінальна справа за фактом привласнення СТОВ «Обрій»шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 191 КК України. В рамках кримінальної справи встановлено, що з квітня по вересень 2006р. директор СТОВ «Обрій»незаконно виплачував заробітну плату охоронникам Пюра Сергію Володимировичу, Бусленку Олегу Константиновичу по 450,00 грн. кожному.

Окрім того, у матеріалах справи наявна постанова Ржищівського міського суду Київської області від 21.09.2007р. якою встановлені обставини щодо неправомірної виплати заробітної плати у розмірі 450,00 грн. щомісяця протягом квітня –вересня 2006р. Бусленку О.К. Пюра С.В.

Згідно п.п.6.3.2 п.6.3 ст. 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податкова соціальна пільга починає застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної плати з дня отримання працедавцем заяви платника податку про застосування пільги. Порядок надання таких документів та їх склад визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Порядку надання документів та їх складу при застосуванні податкової соціальної пільги, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003р. № 2035, пільга починає застосовуватися працедавцем з податкового місяця, в якому платник податку подав працедавцю заяву про її застосування з відповідними документами, і зупиняється з податкового місяця, в якому платник податку подав заяву про відмову від пільги або припинив трудові відносини з таким працедавцем.

Підпунктом 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

В п. 22.3 ст. 22 зазначеного Закону визначено, що починаючи з 1 січня 2004 року та до 31 грудня 2006 року ставка оподаткування, визначена пунктом 7.1 статті 7 цього Закону, встановлюється на рівні 13 відсотків від об'єкта оподаткування.

Суд враховує, що за квітень –вересень 2006р. позивачем проведено нарахування доходів вказаним працівникам та не утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 681,00 грн., що підтверджується відомістю про проведення виплати заробітної плати, постановою Ржищівського міського суду Київської області від 21.09.2007р., в результаті чого СТОВ «Обрій»занижено податкове зобов’язання по податку з доходів фізичних осіб у грудні 2004р., лютому –серпні 2006р. у сумі 214,05 грн., квітні-вересні 2006р. на 681,00 грн.

Таким чином, до справи залучені належні докази, які підтверджують порушення позивачем п.п.6.3.2 п.6.3 ст. 6, п.п.8.1.1 п.8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем п.5.4 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби затвердженого наказом ДПА України від 02.03.2001р. № 82 щодо неврахування під час розгляду скарг наданого позивачем розрахунку надмірно сплачених коштів на спеціальний рахунок суд відмічає наступне.

При поданні повторної скарги до ДПА у Київській області СТОВ «Обрій» було подано розрахунок надмірно сплачених коштів на спеціальний рахунок, який ним не подавався до Кагарлицької ОДПІ під час розгляду первинної скарги товариства.

Суд вважає, що ДПА у Київській області правомірно не враховано зазначений розрахунок СТОВ «Обрій»оскільки відповідно до п.5.3 Положення про порядок розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 3 березня 1998 року N 93, якщо в повторній скарзі (заяві) порушуються питання або додаються документи, що не були предметом оскарження та розгляду за первинною скаргою, то такі питання і документи не підлягають розгляду по суті, а заявник інформується про необхідність розгляду цих питань органом державної податкової служби, рішення якого оскаржується.

За таких обставин, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення Кагарлицької об’єднаної державної податкової інспекції у Київській області. № /3 від 19.05.2008р., № /3 від 19.05.2008р. є такими, що відповідають вимогам чинного податкового законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Судом встановлено, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1., ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач довів правомірність свого рішення щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

У зв’язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 71, 94 , 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд Київської області, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк постанова суду набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови суду - без змін.

Суддя Маляренко А.В.