ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.08

Справа № 2/240-08.

за позовом          Селянського (фермерського) господарства «Прометей», Сумська область, Лебединський район

до відповідача           Межирицька сільська рада, Сумська область, Лебединський район

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Виконавчого комітету Лебединської міської ради»

про визнання дійсним договору та визнання права власності

Суддя СОП‘ЯНЕНКО О.Ю.

При секретарі судового засідання Петен Я.Л.

представники:

від позивача          Василець С.О.

від відповідача           не прибув

від третьої особи не прибув

Суть спору: позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10 жовтня 2006 р., укладеного між Селянським фермерським господарством «Прометей» з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Межиріч» приміщення корівника № 6 (літера «А») та телятника № 7 (літера «Б») на МТФ № 1, які знаходяться за адресою: Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч вул. Прифермська, 2;

Визнати за Селянським (фермерським) господарством «Прометей» право власності на приміщення корівника № 6 (літера «А») та телятника № 7 (літера «Б») на МТФ № 1, які знаходяться за адресою: Сумська область, Лебединський район, с. Межирич, вул. Прифермська, 2.

Відповідач надав відзив на позовну заяву від 25.06.2008 року, в якому проти позову не заперечує, вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без участі його представника.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши їх фактичні обставини, заслухавши представників сторін, суд встановив:

10.10.2006 року між сторонами у справі був укладений договір купівлі-продажу майна боржника-банкрута у відповідності з яким позивачем були придбані приміщення: корівника № 6 на МТФ № 1 (літера «А»), телятника № 7 на МТФ № 1, які знаходяться за адресою: Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч, вул. Прифермська, 2.

У відповідності з умовами договору 11.01.2007 року позивач перерахував грошові кошти на рахунок СТОВ «Межиріч» у розмірі 15483 грн. 20 коп. згідно платіжного доручення № 22 від 11 січня 2007 року.

26.01.2007р. по акту приймання-передачі СТОВ «Межиріч» позивачу було передано придбане майно.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набується на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Позивач звернувся до відповідача стосовно прийняття рішення щодо видачі свідоцтва про право власності на придбане майно йому було відмовлено, оскільки даний договір не посвідчений нотаріально. Відповідачем було видане рішення № 24 від 26 березня 2008 року про визнання права власності на нерухоме майно, в т.ч. і на приміщення корівника №6 та телятника №7 на МТФ № 1, які знаходяться за адресою: Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч, вул. Прифермська, 2.

Позивач звернувся до ліквідатора боржника-банкрута СТОВ «Межиріч» стосовно укладення договору купівлі-продажу в нотаріальній формі та отримав відмову, мотивовану тим, що підприємство являється банкрутом і у нього відсутні грошові кошти на оплату послуг нотаріуса.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникненняю, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Також при зверненні позивачем до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Виконавчого комітету Лебединської міської ради, де йому було пораджено звернутися з позовом до господарського суду.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 44-49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10 жовтня 2006 р., укладеного між Селянським фермерським господарством «Прометей» (42230, Сумська область, Лебединський район, ) з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Межиріч» (42230, Сумська область, Лебединський район, ) приміщення корівника № 6 (літера «А») та телятника № 7 (літера «Б») на МТФ № 1, які знаходяться за адресою: Сумська область, Лебединський р-н, с. Межиріч вул. Прифермська, 2.

3.          Визнати за Селянським (фермерським) господарством «Прометей» (42230, Сумська область, Лебединський район, ) право власності на приміщення корівника № 6 (літера «А») та телятника № 7 (літера «Б») на МТФ № 1, які знаходяться за адресою: Сумська область, Лебединський район, с. Межирич, вул. Прифермська, 2.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний тект рішення підписаний 01.07.08р.

СУДДЯ                                                              О.Ю. СОП‘ЯНЕНКО