СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" травня 2008 р.

Справа № 7/18/1688

За позовом приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Нетішин

до державного
підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі
його відокремленого підрозділу “Хмельницька атомна електрична станція”, м.
Нетішин

про стягнення
82111,72 грн.

Суддя          Крамар С.І.

Представники сторін:

від позивача:  ОСОБА_1.

ОСОБА_2. -дов. від
14.08.2006р.

від
відповідача:  Пашинський
А.А. -за дов. від 19.03.2008р.

Позивач та його повноважний
представник в судовому засіданні просять суд відповідно до договору підряду №
1032-240/6 від 04.12.2001р. стягнути з відповідача на свою користь 71184,67
грн. інфляційних та 10927,05 грн. - 3% річних (за період з 24.12.2004р. по
19.05.2008р.). В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на рішення
господарського суду Хмельницької області від 24.12.2004р. у справі № 18/4853.
Позивачем також подано заяву в порядку ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України
про застосування позовної давності при розгляді даної справи.

Відповідач в судовому засіданні
проти позову заперечує. Вказує на неможливість виконання ним зобов'язань, що
випливають з договору підряду № 1032-240/6 від 04.12.2001р., з огляду на
наявність мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного на підставі
ухвали господарського суду міста Києва № 43/167 від 02.12.2003р. про порушення
провадження у справі про банкрутство державного підприємства “Національна
атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

04.12.2001р. між відповідачем та
підприємцем ОСОБА_1було укладено договір № 1032-240/6, згідно з яким
підприємець провів ремонтно-відновлювальні роботи паливної апаратури, форсунок
автомобілів і тракторів відповідача, що підтверджується актами прийому
виконаних робіт: № 1 від січня 2002р., № 2 від червня 2002р., №3 від
20.06.2002р., №4 від 01.11.2002р., №5 від 01.11.2002р., №6 від 17.12.2002р.

Відповідно акту звіряння № 25у від
30.01.2004р. борг ВП “ХАЕС” перед ОСОБА_1. становив 108581,77грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької
області від 24.12.2004р. по справі № 18/4853, яке набрало чинності, позов
приватного підприємця ОСОБА_1 до державного підприємства “Національна атомна
енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі його відокремленого підрозділу
“Хмельницька атомна електрична станція” про стягнення 126387,10 грн. задоволено
частково. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в
сумі 108581,77 грн., 7213,13 грн. інфляційних, 2980,79 грн. - 3% річних,
1187,75 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

У зв'язку з тим, що до моменту
звернення до суду відповідач свої зобов'язання по оплаті боргу не виконав,
позивач звернувся до суду.

Досліджуючи надані сторонами
докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в
сукупності, судом враховується наступне.

Ст.526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.530
Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений  строк
(термін)  його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.6 “Прикінцевих та
перехідних положень” Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., правила
Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів,
строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив
до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.257 Цивільного
кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у  три роки. Як передбачено ч.3 ст.267 Цивільного
кодексу України, позовна  давність  застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи наявність заяви про
застосування позовної давності при розгляді даної справи, зміст позовних вимог,
розрахунок ціни позову, а також
наявність чинного рішення господарського суду Хмельницької області по
справі № 18/4853 від від 24.12.2004р., суд
вважає правомірним нарахування інфляційних та 3% річних за період з
19.05.2005р. по 19.05.2008р. (59226,08 грн. інфляційних, 9647,98 грн. -3%
річних). При цьому судом враховано, що позивачем (відповідно до розрахунку ціни
позову) при обрахуванні інфляційних взято за основу 108581,77 грн. основного
боргу, а пр обрахуванні 3% річних -107041,64 грн. основного боргу.

Відповідачем доказів на
підтвердження добровільного погашення вказаної заборгованості не подано.
Посилання відповідача на наявність мораторію на задоволення вимог кредиторів,
введеного на підставі ухвали господарського суду міста Києва № 43/167 від
02.12.2003р. про порушення провадження у справі про банкрутство державного
підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”,
спростовується змістом статті 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено,
що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Виходячи з викладеного, суд вважає
за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь
приватного підприємця ОСОБА_1, м. Нетішин 59226,08 грн. інфляційних, 9647,98
грн. -3% річних за період з 19.05.2005р. по 19.05.2008р.

У решті позову слід відмовити.

Судові витрати згідно зі ст. 49 ГПК
України підлягають покладенню на сторони пропорційно до задоволених позовних
вимог.

Керуючись  ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43,
44-49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства
“Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі
відокремленого підрозділу державного підприємства “Національна атомна
енергогенеруюча компанія “Енергоатом” “Хмельницька АЕС” (м.Нетішин Хмельницької
області, код 21313677) на користь приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 59226,08 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч двісті двадцять
шість гривень вісім копійок) інфляційних, 9647,98 грн. (дев'ять тисяч шістсот
сорок сім гривень дев'яносто вісім копійок) -3% річних, 688,74 грн. (шістсот
вісімдесят вісім гривень сімдесят чотири копійки) відшкодування сплаченого
державного мита та 98,98 грн. (дев'яносто вісім гривень дев'яносто вісім
копійок) відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Суддя                                                                      С.І. Крамар.