ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2008 р.

№ 6/654

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кочерової Н.О.

суддів:

Дунаєвської Н.Г.

Черкащенко М.М.

розглянувши

касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-комунальне господарство "Геолог"

на постанову

від 08.04.2008

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 6/654 господарського суду м. Києва

за позовом

акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-комунальне господарство "Геолог"

про

стягнення 513 503,64 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Радзівіло Т.О. дов. від 25.03.2008, Полоз І.В. дов. від 09.06.2008

від відповідача: Куцевич М.П. дов. від 04.06.2008

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2007 року Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" в особі структурного підрозділу "Енергозбут Київенерго" звернулась до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-комунальне господарство "Геолог" про стягнення 513503,64 грн., з яких 405157,60 грн. основного боргу, 57789,29 грн. інфляційних нарахувань, 33433,98 грн. пені та 17122,77 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідач в порушення умов договору № 520247 від 01.10.2004 лише частково розрахувався за використану теплову енергію, в результаті чого у нього утворилась заборгованість за період з 01.09.2004 по 01.08.2007 в розмірі 405157,60 грн. перед позивачем.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.12.2007 року (суддя С.А.Ковтун ) позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-комунальне господарство "Геолог" 457153,33 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 15889,5 грн. 3% річних, 1000 грн. пені та 5114,2 грн. судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2008 року (судді В.В.Шипко –головуючий, І.В.Борисенко, Т.С.Розваляєва) рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суди обох інстанцій виходили з їх обгрунтованості.

В касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-комунальне господарство "Геолог" просить скасувати рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого господарського суду або постанова апеляційного господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з вересня 2004 року по серпень 2007 року відповідно до укладеного з відповідачем договору № 520247 від 01.10.2004 року позивач поставляв йому теплову енергію у гарячій воді.

Вартість спожитої відповідачем енергії за цей період становить 437618,27 грн., з яких товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-комунальне господарство "Геолог" оплачено 34933,5 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" в особі структурного підрозділу "Енергозбут Київенерго" на вересень 2007 року складає 402684,77 грн.

Відповідач не надав судам доказів, які би спростовували правильність розрахунку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а за відсутності конкретних умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У статті 625 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов’язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних з простроченої суми.

Пунктом 3.5 додатку № 3 до договору № 520247 від 01.10.2004 року встановлено право енергопостачальної організації нараховувати пеню на суму фактичного боргу в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу по день фактичної сплати, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню зі сторони, яка порушила зобов’язання, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого господарського суду України погоджується висновками, викладеними в рішенні місцевого господарського суду, залишеним без змін, апеляційним господарським судом, про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-комунальне господарство "Геолог" 457153,33 грн. боргу з урахуванням індексу інфляцій, 15889, 5 грн., 3% річних та 1000 грн. пені.

Матеріали справи свідчать про те, що судові інстанції в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об’єктивно дослідили матеріали справи в їх сукупності і підставно застосували норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин, прийняті судові рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильного висновку суду і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-комунальне господарство "Геолог" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2008 року у справі № 6/654 без змін.

Головуючий                                                                       Н. Кочерова

Судді                                                                                 Н. Дунаєвська

М. Черкащенко