СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

29 липня 2008 року

Справа № 2-1/1370.1-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Латиніна О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Чукаткіної Тетяни Вікторівни, довіреність б/н від 20.06.07, товариства з обмеженою відповідальністю "Альфанафтаюг";

відповідача: Баришевої Ніни Анатоліївни, довіреність № 02-14/464 від 16.04.07, Маломаяцької сільської ради;

третьої особи: не з'явився, приватного підприємства "Кнехт";

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Кнехт" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ковтун Л.О.) від 10 червня 2008 року у справі № 2-1/1370.1-2008, апеляційні скарги Маломаякської сільської ради та приватного підприємства "Кнехт" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Ковтун Л.О.) від 10 червня 2008 року у справі № 2-1/1370.1-2008

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Альфанафтаюг"

(вул. Київська, 120-Б, корп. 2, к. 151, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95043)

до Маломаякської сільської ради

(вул. Кооперативна, 8, с. Малий Маяк, місто Алушта, Автономна Республіка Крим, 98540)

за участю третьої особи: приватного підприємства "Кнехт"

(вул. Турецька, 25, кв. 4, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95011)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 червня 2008 року у справі № 2-1/1370.1-2008 (суддя Ковтун Л.О.) позов задоволено, визнано недійсним рішення 10 сесії 5 скликання Маломаякської сільської ради №10-125 від 27 липня 2007 "Про відмову в дачі дозволу на розробку проекту землеустрою товариству з обмеженою відповідальністю "Альфанафтаюг". Визнано за позивачем право на довгострокову оренду земельної ділянки строком на 49 років орієнтованою площею 8 га, розташовану на межі с. Утьос та с. Малий Маяк в районі прикордонної застави та санаторію "Утьос". Визнано чинним та таким, який підлягає розгляду Маломаякською сільською радою, розроблений товариством з обмеженою відповідальністю "Алуштинське земельно-кадастрове бюро" на підставі рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06 вересня 2007 року та постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2007 року у справі № 2-13/10657-2007 "Проект землеустрою з відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Альфанафтаюг" (т.3 а.с. 55-62).

Не погодившись з постановленим судовим актом, Маломаякська сільська рада та приватне підприємство "Кнехт" звернулись з апеляційними скаргами, в яких просять рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 червня 2008 року скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 червня 2008 року у справі № 2/21-6528 (суддя Ковтун Л.О.) повернуто позовну заяву приватного підприємства "Кнехт", товариства з обмеженою відповідальністю "Альфанафтаюг" до Маломаякської сільської ради з вимогами про спонукання певних дій.

Не погодившись з прийнятим актом, приватне підприємство "Кнехт" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, мотивуючи тим, що у провадженні господарського суду Автономної Республіки Крим знаходиться справа № 2-1/1370.1-2008 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альфанафтаюг" до Маломаякської сільської ради про визнання недійсним рішення 10 сесії 5 скликання Маломаякської сільської ради № 10-125 від 27.07.2007 і обидві заяви підлягають спільному розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфанафтаюг", заперечуючи проти апеляційних скарг, вважає їх необгрунтованими.

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 29 липня 2008 року у зв'язку з хворобою судді Заплава Л.М. було здійснено її заміну на суддю Латиніна О.А.

У судове засідання, яке було призначено на 29 липня 2008 року представник третьої особи - приватного підприємства "Кнехт" не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

До початку розгляду справи по суті від директора приватного підприємства "Кнехт" надійшла телеграма про відкладення слухання справи у зв'язку з відпусткою його юриста.

Судова колегія вважає, що позивач, який є юридичною особою, повинен на свій розсуд вирішувати питання реалізації наданих йому процесуальних прав.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

За клопотанням сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, повторно розглянувши справу, встановила наступне.

У серпні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Альфанафтаюг" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Маломаякської сільської ради, просило визнати недійсним рішення 10 сесії 5 скликання Маломаякської сільської ради № 10-125 від 27 липня 2007 року "Про відмову в дачі дозволу на розробку проекту землеустрою товариству з обмеженою відповідальністю "Альфанафтаюг" (т. 1 а.с. 5-9).

У вересні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Альфанафтаюг" звернулось з позовом до того ж відповідача, просило визнати за ним право на довгострокову оренду земельної ділянки строком на 49 років орієнтованою площею 8 га, розташовану у районі прикордонної застави та санаторію "Утьос" в с. Малий Маяк для розміщення житлової забудови з одночасним визначенням за ним права на розробку проекту відведення зазначеної ділянки, вважаючи, що лише таким чином можливо відновити його порушене право (т. 1 а с. 32-35).

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2007 року було об'єднано справи № 2-13/10657-2007 та № 9584-2007 в одне провадження (т.1 а.с.68-69).

Справа розглядалась судом неодноразово.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 06 вересня 2007 року, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.09.2007 позов задоволено частково, визнано недійсним рішення 10 сесії 5 скликання Маломаякської сільської ради № 10-1 -125 від 27 липня 2007 «Про відмову в дачі дозволу на розробку проекту землеустрою товариству з обмеженою відповідальністю «Альфанафтаюг», визнано за позивачем право на оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га, розташовану в районі прикордонної застави та санаторію «Утьос»в с. Малий Маяк для розміщення житлової забудови та право на розробку проекту відведення вищезгаданої земельної ділянки. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 28 грудня 2007 року прийняті судові акти скасовані з передачею справи на розгляд до господарського суду першої інстанції (т.1 а.с.264-267).

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 квітня 2008 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено приватне підприємство "Кнехт" (т.2 а.с. 71-72).

Викладені у заяві позивача від 22 квітня 2008 року вимоги стосуються визнання недійсним рішення 10 сесії 5 скликання Маломаякської сільської ради № 10-125 від 27 липня 2007 «Про відмову в дачі дозволу на розробку проекту землеустрою товариству з обмеже ною відповідальністю «Альфанафтаюг», визнання за позивачем права на довгостро кову оренду земельної ділянки строком на 49 років орієнтовною площею 8 га, розташовану на межі с. Утьос та с. Малий Маяк в районі прикордонної застави та санаторію «Утьос», права на розробку проекту відведення зазначеної земельної ділянки, права на подання до Маломаякської сільської ради для розгляду розробленого на підставі рішення господарського суду Авто номної Республіки Крим від 06 вересня 2007 та постанови Севастопольського апеляційного господар ського суду від 18 жовтня 2007 у справі № 2-13/10657-2007 проекту землеустрою з відведення вищезгаданої земельної ділянки.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вважає його безпідставним.

У травні 2008 року третя особа - приватне підприємство "Кнехт" звернулось з позовною заявою до Маломаякської сільської ради, просило зобов'язати відповідача провести аукціон на право оренди земельної ділянки площею 8 га, яка розташована на межі с. Утьос та с. Малий Маяк біля прикордонної застави та санаторію "Утьос" (т.3 а.с.14-15).

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 червня 2008 року у справі № 2/21-6528 (суддя Ковтун Л.О.) позовна заява приватного підприємства "Кнехт" була повернута на підставі частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Оскаржене рішення мотивовано посланням на норми Земельного кодексу України та положення статті 2, 16 Закону України "Про оренду землі".

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваних рішення та ухвали.

Господарський процесуальний кодекс України розмежовує процесуальне положення третіх осіб, які заявляють та які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору.

Згідно зі статтею 26 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

Стаття 27 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справі на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Як було зазначено вище, ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 квітня 2008 року приватне підприємство "Кнехт" було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (т.2 а.с.71-72).

Зазначена ухвала приватним підприємством "Кнехт" не оскаржена та є чинною.

Оскільки з клопотанням про визнання його третьою особою з самостійними вимогами приватне підприємство "Кнехт" не зверталось, суд першої інстанції обгрунтовано застосував норми статті 63 Господарського процесуального кодексу України та повернув позовну заяву.

Крім того, як також правильно зазначив суд першої інстанції, приватним підприємством "Кнехт" не надано суду доказів наявності у нього повноважень на звернення до господарського суду з позовом від імені та в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Альфанафтаюг», що свідчить про порушення приватним підприємством "Кнехт" вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України.

За загальним правилом, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, може звернутися з метою захисту свого права з відповідним позовом.

Однак, предметом спору приватним підприємством "Кнехт" обрано інший, ніж існує у справі, розпочатій за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альфанафтаюг».

З врахуванням вищенаведеного підстави для задоволення апеляційної скарги приватного підприємства "Кнехт" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 червня 2008 року у справі № 2/21-6528 відсутні.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений в статтях 123, 124 Земельного кодексу України та статті 16 Закону України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 124 Земельного кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу Уккраїни" від 27.04.2007), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до Маломаякської сільської ради з клопотанням про надання йому земельної ділянки орієнтовною площею 8.0 га в районі прикордонної застави та санаторію «Утьос»с. Малий Маяк для розміщення житлової забудови і таке клопотання було отримано відповідачем 19.06.2007.

Рішенням 10 сесії 5-го скликання Маломаякської сільської ради № 10-125 від 27.07.2007 було відмовлено позивачу в наданні дозволу на складення проекту відведення вищезгаданої земельної ділянки з тих підстав, що земельна ділянка, що запитується, відноситься до земель за функціональним використанням «землі зелених насаджень загального користування»та не підлягає забудові об'єктами, що не передбачені містобудівною документацією.

Відповідно до частини 9 статті 123 Земельного кодексу України відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку. Рішення про відмову у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою.

Таким чином, рішення про відмову у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації з землеустрою.

Відповідно до частини 6 статті 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача, відповідач посилався на наявність відповідного мотивування, а саме на Генеральний план Маломаякської сільської ради, затверджений рішенням Маломаякської сільської ради № 24/77 від 25.06.2004 та статті 1, 2, 12, 17, 19, 25 Закону України «Про основи містобудування», статті 11, 12, 32 Закону України «Про планування та забудову територій».

Однак, статтею 27 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що фізичним та юридичним особам, які мають намір здійснити нове будівництво на території загального користування, виконавчими органами відповідних рад, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, у разі делегування їм таких повноважень, надається дозвіл на будівництво в порядку, визначеному законодавством.

Отже, наведена відповідачем підстава не може бути визнана обгрунтованою, оскільки фактично позбавляє позивача права у встановленому порядку реалізувати своє право на отримання дозволу на будівництво.

Крім того, з висновку Управління архітектури і містобудування Алуштинської міської ради № 488 від 19 жовтня 2007 року про можливість цільового використання земельної ділянки не вбачається наявність перешкод для надання спірної земельної ділянки позивачу з врахуванням вимог містобудівного законодавства.

Зазначений висновок було отримано позивачем на підставі чинного рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.09.2007 у справі № 2-13/10657-2007.

Наступне скасування вищезгаданого судового акту постановою Вищого господарського суду від 29 грудня 2007 не впливає на правомірність отриманого висновку.

Також судом першої інстанції було перевірено і обґрунтовано відхилено заперечення відповідача та третьої особи з приводу необхідності застосування до спірних пра вовідносин вимог статті 16 Закону України «Про оренду землі». Зазначена норма в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачала, що у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки, що перебуває в державній або комунальній власності, відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядуван ня проводять аукціон або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом не встановлено інший порядок. Порядок проведення конкурсу чи аукціону на набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах визначається законодавством. Положення цієї статті слід застосовувати з урахуванням правил статей 124, 123 Земельного кодексу України.

Частиною 5 статті 123 Земельного кодексу України встановлено місячний строк розгляду клопотання особи про надання земельної ділянки, отже, з аналізу змісту обох норм права слід зробити висновок, що дві або більше заяви про надання однієї і тієї самої земельної ділянки повинні надійти протягом такого місячного строку. Оскаржуване рішен ня відповідача № 10-125 від 27 липня 2007 «Про відмову в дачі дозволу на розробку проекту землеустрою товариству з обмеженою відповідальністю «Альфанафтаюг»було прийнято після спливу місячного строку (27 липня 2007 ) з дня подання відповідного клопотання (19 червня 2007).

Щодо звернення інших юридичних осіб з кло потаннями про надання спірної земельної ділянки - Рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Південн е море»- 18.06.2007, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Укромне»- 08.06.2007 та приватного підприємства «Трек»- 11.06.2007, то на момент розгляду клопотання позивача по цих заявах вже були прийняті рішення відповідача № 10-123 від 27.07.2007 «Про відмову в дозволі на складення проекту відведення земельної ділянки рекреаційному кооперативу «Південне море», № 10-122 від 27.07.2007 «Про відмову в дозволі на складення проекту відведення земельної ділянки ОК ЖБК «Укромне»та № 10-124 від 27.07.2007 «Про відмову в дозволі на складення проекту відведення земельної ділянки приватному підприємству «Трек», ці рішення не було визнано недійсними у порядку, встановленому статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», за таких умов судом першої інстанцій було зроблено обгрунто ваний висновок про відсутність підстав для застосування статті 16 Закону України «Про оренду землі».

Судом першої інстанції перевірялися доводи відповідача та третьої особи з приводу не обхідності застосування під час вирішення спору правил ст. 16 «Про оренду землі»та ст. 124 Зе мельного кодексу України з врахуванням Закону України «Про Державний бюджет України та внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007, за яким передача земе льних ділянок в оренду повинна була здійснюватися виключно на конкурентних засадах через аукціон. Відповідні зміни набули чинності з 01.01.2008, але рішенням Конституційного Суду України № 10-р від 22.05.2008 певні положення вищезгаданого Закону були визнані неконституційними.

Крім того, як свідчать матеріали справи, приватне підприємство " Кнехт" зверталося до Маломаякської сільської ради з клопотанням про надання спірної земельної ділянки, але вже після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення 27.07.2007. Зазначене клопотання надійшло до Маломаякської сільської ради 06.08.2007 і рішення на час розгляду справи за цим клопотанням відповідачем не приймалось.

За таких обставин вважати доведеним факт порушення прав приватного підприємства "Кнехт" підстави відсутні.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про захист прав позивача шляхом визнання чинним та таким, який підлягає розгляду Маломаякською сількою радою "Проекту землеустрою з відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Альфанафтаюг»для будівництва та обслуговування малоповерхової житлової забудови, адреса земельної ділянки: Маломаякська сільська рада, с. Малий Маяк, в районі військової частини, с. Утьос в районі санаторію "Утьос" в оренду строком на 49 років".

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105, статтею 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Кнехт" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 червня 2008 року у справі № 2-1/1370.1-2008 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 червня 2008 року у справі № 2-1/1370.1-2008 залишити без змін.

3. Апеляційну скаргу Маломаякської сільської ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 червня 2008 року у справі № 2-1/1370.1-2008 залишити без задоволення.

4. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Кнехт" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 червня 2008 року у справі № 2-1/1370.1-2008 залишити без задоволення.

5. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 10 червня 2008 року у справі № 2-1/1370.1-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                В.А. Лисенко

О.А.Латинін