КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

20.05.08 р.                                                                                          № 22/168

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Писаної Т.О (доповідач по справі),

суддів:

Мостової Г. І.

Фаловської І.М.

секретар судового засідання Рустам’ян Е.А.,

від позивача: не з’явились;

від відповідача: не з’явились;

від третьої особи: Сучек А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу центральної районної лікарні м. Кременчука на рішення господарського суду Полтавської області від 14.02.2008року у справі №22/168 (суддя Георгієвський В.Д. )

за позовом           відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта»в особі Полтавської обласної дирекції НАСК «Оранта», м. Полтава,

до           центральної районної лікарні м. Кременчука,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача           Сучек А.В.,

про                      стягнення 4008,19 грн. збитків у регресному порядку,

в с т а н о в и в:

08.05.2007р. до господарського суду Полтавської області звернулось відкрите акціонерне товариство Національної акціонерної страхової компанії «Оранта»в особі Полтавської обласної дирекції НАСК «Оранта»з позовом до центральної районної лікарні м. Кременчука про стягнення 4008,19 грн. збитків у регресному порядку.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.02.2008р. у справі №22/168 позов задоволено, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 4008,19 грн. відшкодування збитку, 102 грн. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду центральна районна лікарня м. Кременчука звернулась до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та припинити провадження у справі.

Апелянт свою апеляційну скаргу підтримує та просить розглянути справу без його участі, про що зазначив у надісланих до суду клопотаннях.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив, про що зазначив у відзиві на апеляційну скаргу. У судове засідання, призначене на 20.05.2008р. представник позивача не з’явився, був належним чином повідомлений, але не повідомив про причини неявки.

Враховуючи наведене та норми статті 75 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку розглянути апеляційну скаргу без участі зазначених вище представників.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно з довідкою ДАІ від 07.02.06р. за №1116 вбачається, що 07.01.06р. в 22 год. 30 хвилин водій Сучек А.В. керував автомобілем УАЗ 3962 д/н 6404 АС по вул. 60 років Жовтня м. Кременчуці і скоїв зіткнення з автомобіля Опель д/н 95197 СК під керуванням водія Скакаліна А.В. В результаті ДТП автомобіль Опель отримав механічні пошкодження (а.с. 32).

Постановою місцевого Автозаводського райсуду м. Кременчука від 03.02.06р. Сучек А.В. визнаний винним в правопорушенні за ст. 124 КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 17 грн. (а.с. 33).

Пошкоджений автомобіль був застрахований Автозаводським районним відділенням ВАТ НАСК «Оранта»м. Кременчук згідно з договором добровільного страхування транспортного засобу від 10.08.2005р. № 15а (а.с. 15).

Згідно з актом №12-01-06/1 автотоварознавчого дослідження від 12.01.06р. вартість

матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Опель в результаті ДТП складає 4508,19 грн.(а.с. 21-23).

Відповідно до наданого в матеріали справи розрахунку сума страхового відшкодування становить 4008,19 грн. з урахуванням суми безумовної франшизи у розмірі 500 грн. (а.с. 25).

Згідно з платіжним дорученням № 101 від 01.03.06р. Скакаліна Г.В. отримала від позивача 4008,19 грн. (а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На момент ДТП водій Сучек А.В. знаходився у трудових відносинах з відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інші особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У доводах апеляційного оскарження відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 38, 82, 84 ГПК України, що полягає у неналежному дослідженні заперечень і доказів відповідача, та норм законів «Про судоустрій України»та «Про статус суддів», що полягає у порушенні принципу верховенства права та об’єктивності.

Апеляційна скарга містить посилання на ті ж фактичні обставини, які скаржник наводив і в запереченні на позов, а саме те, що ним не було виявлено механічних пошкоджень свого автомобіля після ДТП, що ним не отримано від органів ДАІ та від ВАТ НАСК «Оранта»повідомлень про ДТП. Також, апелянт стверджує, що представники позивача змусили Сучека А.В. підписати протокол (акт) огляду транспортного засобу від 12.01.2006р. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такі посилання скаржника та його суб’єктивні міркування не підтверджені доказами та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Також, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що не погоджується з висновком акта №12-01-06/1 автотоварознавчого дослідження від 12.01.2006р. про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Опель. Таке посилання скаржника також не є підставою для скасування рішення, оскільки апелянтом не надано доказів оскарження даного акта та доказів, які б свідчили про інший розмір завданих збитків.

Посилання скаржника на відсутність в матеріалах справи заяви Скакальної Г.В. з проханням провести автотоварознавче дослідження не спростовують факту завдання матеріального збитку власнику автомобіля Опель у розмірі, встановленому актом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції повно, всебічно досліджено всі обставини справи за наслідками чого прийнято законне та обґрунтоване рішення, а висновки, викладені в рішенні ґрунтуються на наявних у справі матеріалах.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Апелянт не довів обставини, на які він посилається як на підставу вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідно ст. 43 ГПК України місцевим судом належним чином досліджено обставини справи та наведено цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, у зв’язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 49, 101 –103, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд,

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу центральної районної лікарні м. Кременчука на рішення господарського суду Полтавської області від 14.02.2008року у справі №22/168 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Полтавської області від 14.02.2008року у справі №22/168 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя:                                                                      Писана Т.О

Судді:

Мостова Г. І.

Фаловська І.М.

Дата відправки 28.05.08