КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2008                                                                                           № 15/261/37

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явились;

від відповідача - : 1) Тимошенко О.А. – дов. №3-16/1287 від 02.11.2007р.;

2) Паньок В.В. – директор;

від прокуратури: Бондарьова А.М. – посвідчення №75 від 21.08.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Першого заступника прокурора м. Чернігова

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.02.2008

у справі № 15/261/37

за позовом                               Першого заступника прокурора м. Чернігова

до                                                   Чернігівської міської ради

Приватного підприємства "ЛАНА-Сервіс"

про                                                  визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

На вирішення Господарського суду Чернігівської області Першим заступником прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель в Чернігівській області було подано позов до Чернігівської міської ради та Приватного підприємства “Лана Сервіс” про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки №1231 від 10.08.2007р. як такого, що був укладений з істотним порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідачі заперечували проти позовних вимог, зазначаючи про їх необґрунтованість та безпідставність, просили суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи наступним:

- позовна заява не містить обґрунтування щодо того, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту;

- Договір купівлі-продажу №1231 від 10.08.2007р. повністю відповідає вимогам діючого законодавства;

- Рішення Чернігівської міської ради від 25.04.2007р. „Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення”, на підставі якого було укладено спірний договір купівлі-продажу, у встановленому порядку не оскаржувалось, не змінювалось, не скасовувалось, тобто, є чинним;

- на спірній земельній ділянці розташовані об’єкти нерухомості, належні відповідачу-2 на праві власності, які складають цілісний майновий комплекс;

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.02.2008р. у справі №15/261/37 в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним Рішенням суду, Перший заступник прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель в Чернігівській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просив суд скасувати Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.02.2008р. у справі №15/261/37, прийнявши нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2008р. апеляційне подання прокуратури було прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні 23.04.2008р.

В судовому засіданні представниками відповідачів було подано відзиви на апеляційне подання прокуратури.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 21.05.2008р.

Ухвалою Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2008р., на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, було продовжено строк вирішення спору у справі №15/261/37.

16.05.2008р. до Відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Прокуратури м. Чернігова надійшов лист №1734 від 17.05.2008р., в якому зазначено про неможливість забезпечення явки повноважного представника у судове засідання та у зв’язку з цим викладено клопотання про розгляд справи за відсутності представників прокуратури.

19.05.2008р. до Відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов лист №450/01-23 від 12.05.2008р., в якому він просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача. Окрім того, суд повідомлено про те, що до Управління з контролю за використанням та охороною земель в Чернігівській області (Чернігівської облдержземінспекції) від органів прокуратури не надходили вимоги (звернення) щодо здійснення перевірки дотримання земельного законодавства Чернігівською міською радою (відповідачем-1) при прийнятті Рішення 16-ї сесії 5-го скликання від 25.04.2007р. про продаж Приватному підприємству „ЛАНА-Сервіс” земельної ділянки площею 1,5549 га в м. Чернігові по пр-ту Миру, 235-б. Перевірка даного питання позивачем не проводилась, тому й до прокуратури м. Чернігова з клопотанням щодо подання відповідного позову до господарського суду позивач також не звертався.

Оскільки заперечень від представників відповідачів та прокуратури м. Києва відносно вищевказаних клопотань позивача та прокуратури м. Чернігова не надійшло, клопотання були задоволені судом.

Представник прокуратури підтримав апеляційне подання першого заступника прокурора м. Чернігова, з викладених у ньому підстав, просив суд його задовольнити та скасувати Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.02.2008р. у справі №15/261/37, прийнявши нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів заперечували проти апеляційного подання з підстав, наведених у письмових відзивах на апеляційне подання, просили суд відмовити в його задоволенні та залишити без змін оскаржуване Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.02.2008р. у справі №15/261/37 як таке, що прийнято судом з повним та всебічним з’ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційного подання, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та відповідачів, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Згідно з умовами Договору купівлі-продажу об’єктів нерухомості від 23.07.2003р., Чернігівське колективне автотранспортне підприємство агрошляхового будівництва продало відповідачу-2 нежилі приміщення, розташовані в буд.. 235-А по пр. Миру у м. Чернігові, а саме:          - профілакторій загальною площею 2406,9 кв. м.;

- прибудову загальною площею 24,7 кв. м.;

- гараж – пункт охорони загальною площею 70,1 кв. м.;

- дві оглядові ями.

Окрім того, умовами договору було передбачено, що площа земельної ділянки, яка передається разом із нежилими приміщеннями (спорудами), буде уточнена при оформленні документів на право користування (оренди) вказаною земельною ділянкою.

Згодом, між тими ж сторонами було укладено Договір купівлі продажу від 10.02.2004р., згідно з яким Чернігівське колективне автотранспортне підприємство агрошляхового будівництва продало відповідачу-2 об’єкт нерухомості, а саме адміністративно-побутовий комплекс загальною площею 2703,8 кв. м., розташований за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 235-А. Факт передачі вказаного об’єкту нерухомості відповідачу-2 підтверджується відповідними Актами приймання-передачі.

03.06.2004р. між відповідачами було укладено Договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,5585 га, розташованої у м. Чернігові по пр. Миру, 235-А, строком на п’ять років з переважним правом орендаря (відповідача-2) на придбання у власність орендованої земельної ділянки.

31.12.2004р. Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради було прийнято рішення №316 про присвоєння поштової адреси будівлям, які належать відповідачу-2 та розміщені за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 235-А, проспект Миру, 235-Б.

08.02.2007р. сторони дійшли згоди про зміну умов Договору оренди від 03.06.2004р. в частині визначення площі орендованої земельної ділянки з 1,5585 га на 1,5549 га (п.1.1 Договору оренди).

25.04.2007р. Чернігівською міською радою шістнадцятої сесії п’ятого скликання було прийнято рішення, в п.5.6 якого передбачено продаж у власність відповідачу-2 земельної ділянки площею 1,5549 га, розташованої за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 235- Б, для експлуатації будівель і споруд на землях транспорту.

На виконання даного рішення, 10.08.2007р. між відповідачами було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно з яким відповідач-1 передав, а відповідач-2 прийняв у власність земельну ділянку загальною площею 1,5549 га, розташованої за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 235- Б. Договором визначено ціну земельної ділянки у розмірі 360 345 грн. без урахування податку на додану вартість

Сума, вказана в Договорі, співпадає з оцінкою даної земельної ділянки, яку було проведено ТОВ „Експертно-консалтингова фірма „Десна Експерт”.

Позовні вимоги та доводи апеляційного подання мотивовані тим, що Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 10.08.2007р., укладений відповідачами з порушенням порядку продажу земельних ділянок комунальної власності юридичним особам, встановленого в ст. 127 Земельного кодексу України, а саме без проведення конкурсу або аукціону.

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 2 ст. 127 Земельного кодексу України визначено, що продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, в яких присутні акції (частки, паї), що належать державі.

Як уже зазначалось вище, відповідачу-2 належало переважне право на придбання (викуп) земельної ділянки загальною площею 1,5549 га, розташованої за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 235- Б, оскільки на ній були розташовані об’єкти нерухомого майна, належні йому на праві власності.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про невідповідність вимогам законодавства твердження прокурора про те, що продаж земельної ділянки під об’єктами нерухомості не повинен здійснюватись на конкурентних засадах, а продаж землі, на якій не розташовані об’єкти нерухомості, повинен здійснюватись на умовах проведення аукціону або конкурсу.

Окрім того, умовами Договору оренди земельної ділянки від 03.06.2004р. та Договору купівлі-продажу від 10.08.2007р. передбачалось, що земельна ділянка передається для експлуатації будівель і споруд на землях транспорту.

На дані правовідносини поширюється дія ст. 67 Земельного кодексу України, згідно з якою до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об’єктів транспорту. Землі транспорту можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

У відповідності до ст. 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної або комунальної власності, призначені для продажу суб’єктам підприємницької діяльності під забудову, підлягають продажу на конкурентних засадах (земельні торги), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об’єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем-2 було здійснено викуп земельної ділянки, на якій розташовані об’єкти нерухомого майна, що є його власністю, тобто на вказані правовідносини не розповсюджуються вимоги закону щодо продажу земельних ділянок на конкурентних засадах.

Прокурором не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що об’єктом спірного договору є земельна ділянка, яка з якихось причин не може перебувати у приватній власності, або що сторони за договором не володіли достатнім обсягом цивільної дієздатності.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Позов було подано Першим заступником прокурора м. Чернігова в інтересах держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель в Чернігівській області,

Позивачем у справі (Управлінням з контролю за використанням та охороною земель в Чернігівській області (Чернігівської облдержземінспекції) було надіслано на адресу апеляційного суду лист №450/01-23 від 12.05.2008р., в якому він повідомляє про те, що до Управління з контролю за використанням та охороною земель в Чернігівській області (Чернігівської облдержземінспекції) від органів прокуратури не надходили вимоги (звернення) щодо здійснення перевірки дотримання земельного законодавства Чернігівською міською радою (відповідачем-1) при прийнятті Рішення 16-ї сесії 5-го скликання від 25.04.2007р. про продаж Приватному підприємству „ЛАНА-Сервіс” земельної ділянки площею 1,5549 га в м. Чернігові по пр-ту Миру, 235-б за спірним Договором купівлі-продажу. Перевірка даного питання позивачем не проводилась, тому й до прокуратури м. Чернігова з клопотанням щодо подання відповідного позову до господарського суду позивач також не звертався.

Згідно з ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних та допустимих доказів на спростування вищевикладеного прокуратурою суду надано не було. Доводи, викладені в апеляційному поданні, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Зважаючи на вищезазначені обставини в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, непідтвердженими належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, підстави для скасування Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.02.2008р. у справі №15/261/37 відсутні і апеляційне подання задоволенню не підлягає.

Оскільки, прокуратура (апелянт) звільнена від сплати державного мита, отже судових витрат при поданні апеляційного подання не понесла, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційного подання не відшкодовуються.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 35, 43, 49, 75, 77, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання Першого заступника прокурора м. Чернігова залишити без задоволення, Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.02.2008р. у справі №15/261/37 - без змін.

2. Матеріали справи №15/261/37 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до касаційного суду у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя

Судді

27.05.08 (відправлено)