СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

"21"
травня 2008 р.

справа
№ 5020-9/106

За
позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до
фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про  стягнення 50500,00 грн.,

суддя Рибіна С. А.

представники сторін:

позивач -ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_1 виданий
28.01.1998,

позивач -ОСОБА_3, довіреність ВЕО № 565978
від 127.07.2007,

відповідач -ОСОБА_4, довіреність ВКК № 732318
від 16.04.2008.

Суть
спору:

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до господарського суду міста Севастополя
із позовом  до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про  стягнення 50000,00 грн.

Ухвалою
від 08.04.2008 порушено провадження по справі, судовий розгляд призначений на
06.05.2008.

У
судовому засіданні оголошувалась перерва з 06.05.2008  до
21.05.2008.

Представник
позивача у судовому засіданні 06.05.2008 надав суду для огляду оригінал
розписки від 03.12.2007, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.11).

Представник
відповідача у судовому засіданні 06.05.2008 надав додаткові документи для
долучення до матеріалів справи.

Суд долучив до матеріалів справи
надані сторонами документи.

В ході розгляду справи судом
встановлено наступне.

03.12.2007 між громадянкою ОСОБА_1
(“продавець”) та громадянкою  ОСОБА_2
(“покупець”) укладений договір купівлі-продажу торговельного павільйону, який
розташований за адресою: м. Севастополь, вул. Рєпіна (район ЦКБ “Коралл”),
площею 20 м2, посвідчений приватним нотаріусом  Севастопольського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 4327.

Згідно пункту 3 цього Договору продаж
торговельного павільйону за домовленістю сторін здійснюється 1000,00 грн. (одну
тисячу) гривен, які продавець одержала від покупця до підписання цього договору
в повному обсязі.

Крім того, позивачем наданий суду
оригінал розписки, з якого вбачається, що громадянка ОСОБА_1 отримала від
ОСОБА_2 грошові кошті в сумі 10000,00 доларів США за продаж того ж самого
об'єкту нерухомості, тобто за продаж торговельного павільйону, який
розташований за адресою: м.Севастополь, вул. Рєпіна (район ЦКБ “Коралл”),
площею 20 м2, відповідно вищевказаному Договору.

У відповідності до вимог статті 21
Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу.

Згідно
статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського
суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

У
відповідності з частиною 3 статті 22 Закону України „Про судоустрій України”,
місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до  їх підсудності.

Виходячи
зі змісту  статей 1, 41
Господарського процесуального кодексу України, господарські суди
розглядають  справи в порядку позовного
провадження, якщо склад учасників спору відповідає положенням статті 1 цього
Кодексу, а правовідносини, стосовно яких виник спір, носять господарський
характер.

Відповідно
до статей 4, 11, 15, 30 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб,
визначений законами України.

Суди
розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Дослідивши
матеріали справи, суд встановив, що позовні вимоги суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 ґрунтуються
на розписці № б/н від 03.12.2007, згідно якої
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяли як фізичні особи, а не як суб'єкти
підприємницької діяльності.

Таким
чином, сторонами по спору щодо правомірності отримання та повернення коштів за
розпискою від 03.12.2007 є фізичні особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Між
тим, спір стосовно прав і обов'язків фізичних осіб підвідомчий місцевим
районним судам загальної юрисдикції, а не господарським судам, що вбачається з
вищевказаних положень Господарського процесуального кодексу України, положень
статей 4, 11, 15, 30 Цивільного процесуального кодексу України та документів,
наданих сторонами.

Зазначене
свідчить про те, що спір між громадянкою ОСОБА_1 та громадянкою  ОСОБА_2 про
стягнення 5131,79 грн., підлягає розгляду тільки у місцевому районному
суді загальної юрисдикції.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 80
Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє
провадження у справі, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що
провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п. 1.1 частини першої ст.80
Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п.3 частини першої статті
8 Декрету Кабінету Міністрів України “”Про державне мито” від 30 квітня 1993
року N 43-93 сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю у
випадках припинення провадження у справі або залишення позову без розгляду,
якщо справа не підлягає розглядові в суді чи в господарському суді, а також
коли позов подано недієздатною особою.

Керуючись статтею 22, пунктом 1 частини
першої статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд
-

ухвалив:

1. Провадження
по справі № 5020-9/106 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 5131,79 грн.  припинити.

2.
Повернути фізичної особи-підприємцю ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ
НОМЕР_2, відомості про наявність банківських рахунків відсутні) з державного
бюджету України державне мито у сумі 505,00 грн., сплачене за квитанцією №52/76
від 05.04.2008 (оригінал знаходиться в матеріалах справи).

3.
Повернути фізичної особи-підприємцю ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ
НОМЕР_2, відомості про наявність банківських рахунків відсутні) з державного
бюджету України витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення  судового процесу у сумі 118,00 грн., сплачені
за квитанцією №52/78 від 05.04.2008 (оригінал знаходиться в матеріалах справи).

Видати
накази.

Копії
ухвали направити сторонам по справі.

Суддя
С.А.
Рибіна

Розсилка:

1.
позивач - ФОП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

2.
відповідач -ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)

3. справа

4. наряд