ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2008 р.

№ 9/258

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М., Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2008р.

у справі за позовом

ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат"

до

ЗАТ "Візаві"

про

стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2007 року, ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ЗАТ "Візаві" 618 120 грн. неустойки за порушення взятих на себе зобов’язань по договору № 2787/4648 від 28.12.2006р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.02.2008р. у задоволенні позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2008р. апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції без змін.

Судові рішення оскаржено у касаційному порядку і ухвалою Вищого господарського суду України від 07.07.2008р. порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на не правильну правову оцінку судами обставин справи, безпідставність відмови у позові і просить рішення господарського суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати, постановивши нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що взаємовідносини сторін щодо постачання продукції виробничо-технічного призначення врегульовані договором № 2787/4448 від 22.12.2006р., за умовами якого (п. 2.2) постачання повинно здійснюватись відповідно графіку та у обсягах, погоджених сторонами, залізницею до 10 числа місяця, якому передувала поставка.

За відмову від отримання продукції, обсяг якої погоджено продавцем, позивачем у справі, запланованого до перевезення залізницею, покупець , відповідач у справі, зобов’язувався сплатити неустойку у розмірі 4 % вартості продукції від якої він відмовився (п. 9.1 Договору).

Листом № 1043 від 10.04.2007р. відповідач звернувся до позивача з проханням відвантажити продукцію у травні 2007р. на адресу вантажоотримувача, а листом від 24.04.2007р. повідомив про припинення договірних зобов’язань, що на думку позивача є підставою для застосування наслідків, передбачених п. 9.1 Договору.

Проте наявні у справі матеріали на дають підстав для висновку, що станом на 24.04.2007р. постачальник повідомив та узгодив з відповідачем обсяги перевезень на травень 2007р., до початку виконання своїх зобов’язань з відвантаження продукції за цим договором, позивач узгодив з залізницею зміни до плану перевезень і яких-небудь негативних наслідків це не мало, а тому при такому положенні, господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд дійшли правильного висновку щодо безпідставності заявлених вимог, обґрунтовано постановили про відмову у позові і підстав для скасування судових рішень за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2008 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        Є.М.Борденюк

В.М. Харченко