Господарський суд
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“03” червня  2008
року
справа № 12/134

За
позовом: Закритого
акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк”,  в особі Чернігівського РУ  ПриватБанку

14006,
м. Чернігів, вул. Серьожнікова, 6 Адреса юридичної особи: 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50

До
відповідача:
Приватного підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

Про
стягнення 1 110 грн. 90 коп.

Суддя    Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Позивач: Колениченко
В.О. -довіреність  від 07.11.07р.,
представник

Відповідач: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем
було подано позов про стягнення з відповідача
1043 грн. 53 коп. заборгованості по простроченим відсоткам за період з
20.03.2007 року по 07.05.2008 року та 67 грн. 37 коп. пені за прострочення
сплати відсотків, згідно кредитного договору № 9 від 23.06.2004 року.

Відповідач
був   належним чином повідомлені про час
та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням  № 889887 про вручення поштового відправлення,
але  повноважного  представника в судове засідання не направив,
документи витребувані ухвалою суду не надав.

Представник
позивача  в судовому засіданні надав
клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке
задоволено судом.

Представник позивача в судовому
засіданні виклав свої позовні вимоги.

Приймаючи
до уваги, що ухвалою суду  від 20 травня
2008р.  сторони були попереджені, що не
з'явлення в судове засідання повноважного представника не є  перешкодою для розгляду справи по суті,
рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по
суті,  господарський суд встановив:

Рішенням господарського суду  Чернігівської області  від 24.04.2007 року по справі № 12/120 за
позовом  Закритого акціонерного
товариства  Комерційний банк
"ПриватБанк" вособі
Чернігівського РУ ПриватБанку до Приватного  підприємця
ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 1885 грн. 89 коп. заборгованості за
простроченим кредитом., 5735 грн. 11 коп. заборгованості по простроченим
відсоткам, 1604 грн. 77 коп. пені за прострочення сплати суми кредиту та 518
грн. 71 коп. пені за прострочення сплати відсотків, згідно кредитного договору
№ 9 від 23.06.2004 року, було  встановлено
факт укладення між Закритим акціонерним товариством  Комерційний банк "ПриватБанк"
вособі  Чернігівського РУ ПриватБанку та
Приватним  підприємцем  ОСОБА_1кредитного договору № 9 від 23.06.2004
року, згідно якого банк  взяв на себе
зобов'язання надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної
лінії в розмірі 25 000 грн., в обмін на зобов'язання позичальника на повернення
кредиту, сплати відсотків, комісійної винагороди, в обумовлені договором
строки,  та факт надання кредиту.

Судом
також було встановлено, що 06.07.2006 року між ВАТ АБ „Приватінвест” (кредитор)
та Закритим акціонерним товариством комерційний банк „ПриватБанк”  в особі Чернігівського РУ ПриватБанку був
укладений договір відступлення прав вимоги № U29-PR, відповідно до якого  Закритому акціонерному товариству Комерційний
банк “ПриватБанк” перейшли права вимоги отримання на свою користь від боржника
-відповідача по справі:  Приватного
підприємця ОСОБА_1 платежів по кредиту, відсоткам, комісіям,  інших платежам, неустойки (штрафу, пені), що
випливають з кредитного договору № 9 від 23.06.2004 року.

За
таких обставин кредитором по  кредитному
договору № 9 від 23.06.2004 року став позивач і до нього перейшли всі  права первісного  кредитора.

Суд
встановив факт надання банком кредиту позичальнику та факт  невиконання позичальником своїх зобов'язань
за кредитним договором  № 9 від
23.06.2004 року, щодо сплати заборгованості по кредиту, заборгованості по
нарахованих відсотках за період з
25.06.2004р. по 19.03.2007р. та пені за несвоєчасну сплату відсотків за
користування кредитом за період з 19.03.2006 року по 19.03.2007 року,  і відповідно
було стягнуто з відповідача 1885 грн. 89 коп. боргу, 5735 грн. 11 коп.
відсотків за період з25.06.2004р. по 19.03.2007р. та 67 грн. 56 коп. пені за
несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом за період з 19.03.2006
року по 19.03.2007 року, 80 грн. 48 коп.
державного мита та 93 грн. 10 коп. витрат за інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу.

Дане
рішення набрало законної сили, також було видано  наказ про примусове виконання цього рішення.

Таким
чином відповідно до п. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України,
факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи,
не доводяться знову при вирішенні інших спорів, з яких беруть участь ті самі
сторони.

Згідно
ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним
договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно
до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були
передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у
строк та в порядку, що встановлені договором.

У
відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним
чином  відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно  до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

У відповідності з п. 4.2.  кредитного договору відповідач при порушенні
позичальником зобов'язань по кредиту, передбачених п.п. 1.3., 2.2.3., 2.3.2.
зобов'язаний був сплачувати банку
відсотки за користування кредитом в розмірі 48 % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.

У
відповідності з п. 4.8. договору розрахунок відсотків за користування кредитом
здійснюється з дати списання коштів  з
позичкового  рахунку до майбутньої  дати сплати відсотків, а також за період, що
починається з попередньої дати сплати відсотків по поточну дату сплати
відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється
до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку
заборгованості по кредиту.

Сплату  відсотків за користування кредитом, у
відповідності з п. 4.3 договору,
відповідач зобов'язаний був здійснювати
в дату  сплати відсотків. Датою
сплати відсотків є 25 число кожного поточного місяця.

Як
вбачається із наданих банком документів, кредит в сумі 1885 грн. 89 коп.
позичальник  на даний час не сплатив.

За
період користування кредитом з 20.03.2007 року по 07.05.2008 року відповідач
зобов'язаний був сплатити  відсотки  в сумі
1028 грн. 36 коп.

Посилання  позивача на те, що розмір відсотків за
користування кредитом за період з 20.03.2007 року по 07.05.2008 року становить
1043 грн 53 коп , судом не може бути прийнято до уваги , оскільки в договорі
сторонами не визначено кількість днів  року,
яка приймається при   розрахунку
відсотків, а тому  банк зобов”язаний
був  брати календарну кількість днів  у році, а не 360 днів, як він здійснив  розрахунок.

Як
вбачається із матеріалів справи, відповідач відсотки за користування кредитом
за період з 20.03.2007 року по 07.05.2008 року не сплатив. Заборгованість
відповідача по простроченим відсоткам за період з  20.03.2007 року по 07.05.2008 року
становить  1028 грн. 36 коп.

Відповідно
до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за
договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф,
пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в
разі порушення боржником зобов'язання.

Позивач
просить суд стягнути з відповідача 67 грн. 37 коп. пені за прострочення сплати
відсотків за період 07.05.2007 року по 07.05.2008 року

Пунктами
4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції
за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно
частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування пені припиняється
через шість місяців від  дня, коли
зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором

Пунктом  п. 5.1 договору передбачено, що  при порушенні позичальником  якого-небудь із зобов'язань: по сплаті
відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.2.2.2., 4.1, 4.2, 4.3
цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.2
договору,  відповідач повинен сплатити
позивачу за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період за який виплачується пеня, від суми  простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу.

Оскільки
матеріалами справи підтверджується прострочка позичальником виконання
зобов'язання по сплаті відсотків, а тому суд доходить висновку, що позивачем
правомірно  нарахована пеня в сумі 67 грн
37 коп.

Враховуючи,
що відповідач в порушення умов кредитного договору та ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України взяті на
себе зобов'язання не виконав, заборгованість по простроченим відсоткам та пеню
за прострочення сплати відсотків не сплатив,
суд з урахуванням вищезазначеного доходить висновку, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості по
простроченим відсоткам в розмірі  1028
грн. 36 коп. та 67 грн 37 коп . пені за прострочення сплати відсотків, в решті
позову відмовити.

Оскільки
спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу з відповідача підлягають
стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмита в сумі     102
грн. та витрати в сумі
118   грн.  за інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу.

Керуючись
ст. ст. 512, 514, 515, 516, 525, 526, 546, 549,
1046, 1048, 1049, 1050,
Цивільного кодексу України, ст. ст.
193, 195, 230, 231, 232, 343 Господарського кодексу України, ст.ст. 49,
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ

1.
Позовні вимоги задовольнити частково.

2.
Стягнути з  Приватного підприємця  ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (р/р НОМЕР_1в
Чернігівському РУ ПриватБанку, МФО 353586, код ) на користь Закритого
акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк”, 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 (рахунок № 5108 в
управлінні Національного банку по Чернігівській області, МФО 353586, код
26085169) 1028 грн. 36 коп. відсотків, 67 грн 37 коп  пені,
102 грн. державного мита та   118
грн.  витрат за інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

3. В
решті позову відмовити.

Суддя
Л.М. Лавриненко