ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р.

№ 11/390-07

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Бернацької Ж.О. –головуючої (доповідач),

Барицької Т.Л.,

Воліка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2007 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 р. в справі № 11/390-07 господарського суду Дніпропетровської області за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр" до товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс-Строй" про стягнення 16386, 37 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися,

від відповідача: Кучеренко Р.В., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Кедр" у серпні 2007 року звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс-Строй", з урахуванням уточнень, про стягнення 15925 грн. заборгованості основного боргу, 391, 57 грн. пені, 69, 80 грн. річних, 163, 87 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2007 р., дата підписання рішення - 23.10.2007 р., (суддя Мельниченко І.Ф.) позов задоволено: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс-Строй" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр" 15925 грн. основного боргу, 391, 57 грн. пені, 169, 80 грн. річних з підстав правомірності та обґрунтованості позову; 163, 86 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 р. (судді: Прокопенко А.Є. –головуючий, Крутовських В.І., Дмитренко А.К.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2007 р. скасовано: у позові товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр" до товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс-Строй" відмовлено у зв'язку з відсутністю правових підстав для задоволення позову; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс-Строй" 82 грн. витрат по апеляційній скарзі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Кедр" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2007 р. в частині розміру пені та скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 р.

В обґрунтування касаційних вимог скаржник послався на неповне з'ясування судом апеляційної інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно пункту 3 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право: скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо суд припустився порушень, передбачених частиною 2 статті 11110 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс-Строй" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Кедр" (продавець) 20.07.2006 р. укладено договір купівлі-продажу № 140Д.

За умовами договору позивач (продавець) зобов'язався продати (поставити), а відповідач (покупець) - прийняти та оплатити обладнання вказане у договорі, зокрема, кава-машину Brasilia 205 2g (1 одиниця), вартістю 16 900 грн. за одну одиницю; кава-машину Brasilia Firenze SL 2g (1 одиниця), вартістю 13000 грн. за одну одиницю; кавамолку Brasilia RR 45 S (2 одиниці), вартістю 2925 грн. за одну одиницю.

Відповідно до пункту 2.1 договору, загальна вартість обладнання, що продається продавцем та купується покупцем, за ціною 35750 грн., що становить 5500 євро, згідно курсу НБУ + 2 % на момент підписання даного договору, на умовах додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно пункту 3.4 договору, поставка обладнання здійснюється продавцем після сплати першого платежу.

На підставі пункту 2.5 договору, всі платежі, крім першого, здійснюються на підставі графіку сплати платежів та відсотків за користування кредитом (додаток № 1)

Додаток № 1 до договору № 140Д від 20.07.2006 р. встановлює графік виплати платежів та відсотків за користування кредитом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач сплатив перший платіж у розмірі 3575 грн. на підставі рахунку № 1861 від 20.07.2006 р., що підтверджується платіжним дорученням № 467 від 02.08.2006 р.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що обладнання постачається покупцеві, згідно акту прийому-передачі обладнання, підписаного відповідальними фахівцями сторін, який є невід’ємною частиною договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що акт прийому-передачі обладнання є підтвердженням поставки повного комплекту обладнання, оскільки акт прийому-передачі не містить реквізитів, які є обов'язковими для всіх первинних документів, що передбачені статтею 9 Закону України № 996-ХІV від 16.07.1999 р. “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.

Акт прийому-передачі обладнання, текст якого знаходиться на останньому аркуші договору купівлі-продажу не оформлено належним чином, оскільки акт не містить дати його складання, відбитку печатки покупця - товариства з обмеженою відповідальністю “Мегаполіс-Строй”; даних щодо прізвищ та посад осіб, які брали участь у прийомі-передачі обладнання та підписанні акту.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач повинен був звернутися до суду з позовом про витребування у відповідача товару, а не про стягнення його вартості у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що відповідно до розділу 8 договору 3140-Д від 20.07.2006 р., протягом всього терміну дії даного договору обладнання є власністю продавця.

У матеріалах справи № 11/390-07 відсутній примірник договору між сторонами спору від 20.07.2006 р. № 3140-Д, на який послався суд апеляційної інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач сплатив перший платіж у розмірі 3575 грн. на підставі рахунку № 1861 від 20.07.2006 р., що підтверджується платіжним дорученням № 467 від 02.08.2006 р. Однак, у матеріалах справи відсутні вказані документи.

Крім того, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги вимоги статті 34 Господарського процесуального кодексу України про належність і допустимість доказів (справа розглянута за копіями договору, накладних, акту звірки взаєморозрахунків), які посвідчені однією стороною в справі –позивачем.

Разом з тим, суд другої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що в акті прийому-передачі обладнання містяться прізвище "Рублев А.А." та підпис поруч з прізвищем.

Таким чином, судами обох інстанцій не встановлено наявність повноважень у Рубльова А.А. на здійснення прийомки-передачі обладнання особу.

Крім того, судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки пунктам 3.2, 4.2, 5.2 договору купівлі-продажу. Не надано належної оцінки доказам щодо виконання договору купівлі-продажу, зокрема, не досліджено яким чином сплачені відповідачем суми за договором відображені у звітах відповідача, оскільки в матеріалах справи відсутні платіжні доручення на перерахування коштів за отриманий товар.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій всупереч вимогам статті 43 Господарського процесуального кодексу України не повно досліджено обставини справи та не надано належної правової оцінки, а згідно імперативних вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарських судів чи відхилені ними, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази чи додатково перевіряти наявні, у зв'язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд для достовірного з'ясування інших обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення даного спору.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2007 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 р. в справі № 11/390-07 господарського суду Дніпропетровської області скасувати, а справу направити на новий розгляд в іншому складі суду до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий, суддя:                                                                                Ж. Бернацька

Судді:                                                                                                    Т. Барицька

І. Волік