ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.06.08
р.
Справа № 2/75пн

Суддя
господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при
секретарі судового засідання Трубачевій А.О.

розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом: ОСОБА_1м. Донецьк

до
відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана” м. Донецьк

до
відповідача 2: ОСОБА_2 м. Донецьк

про
визнання загальних зборів учасників ТОВ “Мілана” від 29.12.2006р. такими що не
відбулися; визнання права власності ОСОБА_1на частку у розмірі 50% статутного
капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана”

за
участю

представників
сторін:

від
позивача: ОСОБА_3  - за довір.

від
відповідача 1: ОСОБА_4. - за довір.

від
відповідача 2:  ОСОБА_5. - за довір.

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач,
ОСОБА_1 м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з
позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана” м.
Донецьк та ОСОБА_2 м. Донецьк про визнання загальних зборів учасників ТОВ
“Мілана” від 29.12.2006р. такими що не відбулися; визнання права власності
ОСОБА_1на частку у розмірі 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою
відповідальністю “Мілана”.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що пунктом 8.2. Статуту
ТОВ “Мілана” встановлено, що для забезпечення діяльності ТОВ “Мілана” за
рахунок внесків засновників утворюється статутний капітал у розмірі 120500 грн.
Частки учасників статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю
“Мілана” розподілені наступним чином: ОСОБА_2. - 50% статутного капіталу, що
складає 60250грн., ОСОБА_1 - 50% статутного капіталу, що складає 60250грн. На
адресу ОСОБА_1 надійшов лист від 23.11.2006р. із повідомленням, що 29.12.2006р.
відбудуться загальні збори ТОВ “Мілана” та зазначено, що частка ОСОБА_1 у
статутному капіталі становить 18,69% замість 50%. 29.12.2006р. відбулися
загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана” за
результатами яких складений протокол № 5 у вказаному протоколі також вказано
про те, що частка ОСОБА_1 у статутному капіталі складає 18,69%, від підпису
вказаного протоколу остання відмовилася посилаючись на безпідставне зменшення
її частки у статутному капіталі товариства та у зв'язку з тим що загальні збори
фактично не проводилися та остання не була присутня на вказаних зборах. З
огляду на вказане позивач вважає дії відповідача, які полягають у протиправному
намаганні зменшити частку у статутному капіталі ТОВ “Мілана” та спроби провести
загальні збори учасників без участі ОСОБА_1 незаконними, протиправними, такими,
що не відповідають положенням діючого законодавства України та прямо порушують
законні права та інтереси ОСОБА_1, як учасника, який володіє часткою у
статутному капіталі ТОВ “Мілана” у розмірі 50%. Як на правову підставу позову
посилається на ст. 41, 58, 59, 60 Закону України “Про господарські товариства”,
ст. 141, 317, 319, 386, 392 ЦК України.

Одночасно
із поданням позовної заяви, позивач звернувся до господарського суду з заявою
про забезпечення позову. Ухвалою Господарського суду від 02.04.2008р. заяву про
забезпечення позову було задоволено частково а саме:

-
заборонено ОСОБА_2вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю
“Мілана”;

-
заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю “Мілана” вносити зміни до
Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, щодо
Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана”;

-
заборонено Управлінню державної реєстрації м. Донецька вносити зміни до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, щодо
Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана”.

Відповідач
1 надав відзив на позовну заяву, де вказує, що позовні вимоги в частині
визнання права власності на частку у розмірі 50% статутного капіталу визнає
повністю та заперечень з цього приводу не має. Щодо часток, які були визначені
у протоколі № 5 Загальних зборів учасників від 29.12.2006р., зазначає, що вони
були розраховані у відповідності до сплаченого розміру статутного капіталу на
день проведення загальних зборів. Відносно вимог, щодо визнання загальних
зборів такими, що не відбулися заперечує, посилаючись на те, що до порядку
денного Загальних зборів учасників від 29.12.2006р. були включені питання про
внесення змін до складу учасників та затвердження Статуту у новій редакції, що
потребує згоди обох учасників Товариства, та вважає, що Протокол № 5 загальних
зборів учасників від 29.12.2006р. не набув юридичної сили, не несе наслідків по
зміні прав та обов'язків позивача, а тому й Загальні збори є такими, що не
відбулися.

Відповідач
2 письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог не надав, у судовому
засіданні підтримав позицію відповідача 1 в повному обсязі.

Позивач
у судових засіданнях підтримав свої позовні вимоги, правом щодо зміни або
доповнення позову передбачених ст. 22 ГПК України не скористався.

Вивчивши
наявні матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні сторін та їх
представників, дослідивши надані докази та доводи сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство
з обмеженою відповідальністю “Мілана” було створено на підставі протоколу № 1
установчих зборів від 11.06.04р. та зареєстровано Статут рішенням виконкому
Кіровської районної ради м. Донецька за № 420/8 від 23.06.04р.

Засновниками
Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана” є ОСОБА_1 таОСОБА_2

Відповідно
до вказаного протоколу № 1 установчих зборів від 11.06.2004р. та статуту
Товариство з обмеженою відповідальністю “Мілана” було наділено статутним фондом
в розмірі 20500 грн., який розподілений між учасниками у наступних розмірах та
частках: ОСОБА_2. - 10250грн. - 50% Статутного капіталу; ОСОБА_1 - 10250грн. -
50% Статутного капіталу. На посаду директора було призначено Будріну В.І.

Зазначені
внески до статутного капіталу ТОВ “Мілана” на момент державної реєстрації
підприємства були внесені обома засновниками у повному обсязі, а саме, ОСОБА_1
передала матеріальні цінності на суму 10250 грн., які складаються із - музичний
центр 1500 грн., телевізор 1150 грн., плита електрична  800 грн., столи 5х600 - 3000 грн., стільці 10х150
- 1500 грн., комбайн кухонний 1100 грн.;
ОСОБА_2. передала матеріальні цінності на суму 10250 грн., які
складаються із - посуд столовий 5000грн.; холодильник 2х500 - 1000грн., камера
холодильна 4000 грн., стілець 2х125 - 250грн.

Факт
формування статутного фонду ТОВ “Мілана” підтверджується відповідними актами
приймання - передачі вказаного майна від 11.06.04р.

У
подальшому, на загальних зборах учасників ТОВ “Мілана” 11.01.2005р. було
прийнято рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ “Мілана” до розміру
120500 грн. та затвердження нової редакції статуту ТОВ “Мілана”, який був
зареєстрований державним реєстратором Виконкому Донецької міської ради
Чумаченко В.М. 12.01.05р. за № 1003592.

У
зв'язку із збільшенням розміру статутного фонду, згідно п. 8.2. Статуту
статутний капітал ТОВ “Мілана” у вигляді майнових і грошових внесків складає
120500грн.

Пунктом
8.2.1. визначено що засновник ОСОБА_2.
50% статутного капіталу, що складає 60250грн. вносить наступним чином:
10250грн. (посуд столовий 5000грн.; холодильник 2х500 - 1000грн., камера
холодильна 4000грн., стілець 2х125 - 250грн.), а долю  статутного капіталу у розмірі 50000нгрн.
вносить грошовими коштами.

Засновник
ОСОБА_1 50% статутного капіталу, що складає 60250грн. вносить наступним чином:
10250грн. (музичний центр 1500грн., телевізор 1150грн., плита електрична  800грн., столи 5х600 - 3000грн., стільці
10х150 - 1500грн., комбайн кухонний 1100грн.), а долю статутного капіталу у
розмірі 50000грн. вносить грошовими коштами
(п. 8.2.2. Статуту).

Листом
від 23.11.2006р. ТОВ “Мілана” повідомило позивача про проведення 29.12.2006р. о
12 год. 00 хв. зборів учасників ТОВ “Мілана” та про порядок денний вказаних
зборів. У вказаному листі зазначено, що частка ОСОБА_1 у статутному капіталі
становить 18,69%.

З  Протоколу № 5 зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю “Мілана” від 29.12.2006р. вбачається, що на
загальних зборах були присутніОСОБА_2, ОСОБА_1 у присутності представників, які
діють на підставі довіреності № 4041 від 28.12.2006р., а саме: ОСОБА_6
таОСОБА_7. В зазначеному протоколі часткаОСОБА_2 у статутному фонді ТОВ
“Мілана” визначена в розмірі 81,31%, а частка ОСОБА_1 - як 18,69 %.

На
порядок денний зазначених зборів винесені наступні питання :

-          Підведення підсумків діяльності ТОВ
“Мілана” за 2006р., оцінка діяльності Директора ТОВ “Мілана”, оцінка діяльності
учасників ТОВ “Мілана”;

-          Розгляд питання про розподіл прибутку
ТОВ “Мілана” та затвердження нормативів розподілу прибутку;

-          Розгляд питання про доцільність
залучення додаткових інвестицій;

-          Розгляд питання про внесення змін до
складу учасників;

-          Про затвердження та реєстрацію
Статуту ТОВ “Мілана” в новій редакції.

Як
вбачається із змісту протоколу загальних зборів № 5, питання порядку денного
обговорювались та розглядались учасниками та їх представниками на зборах
учасників. Проте, одноголосне рішення було прийняте лише по першому питанню -
щодо визнання господарської діяльності ТОВ “Мілана” збитковою та такою, що
підлягає виправленню в бік підвищення прибутковості. Щодо інших питань
представники учасника ОСОБА_1голосували “проти” та будь-яких рішень по суті
питань не приймали.

Зазначений
протокол зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана”
підписаний учасником ОСОБА_2 секретарем ОСОБА_8., запрошеними без права голосу
особами - бухгалтером ОСОБА_5.,ОСОБА_9

З
боку учасника ОСОБА_1 та її представників, протокол від 29.12.06р. не
підписаний.

Посилаючись
як на правові підстави звернення до суду на норми ст. 41, 58, 59, 60, 61 Закону
України “Про господарські товариства”, ст. 98, 145 ЦК України, позивач просить
визнати  загальні збори учасників ТОВ
“Мілана” від 29.12.2006р. такими що не відбулися та визнати право власності за
ним на частку у розмірі 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю.

Позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею
22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони
користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно
до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у
разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів, в силу п.10 ч.2 ст.16 ЦК, є визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною
2 ст. 20 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб'єктів
господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування,
актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні
інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Виходячи
із змісту вищевказаних норм права, особа може звернутись за захистом свого
права шляхом визнання недійсними актів, прийнятих суб'єктами, які відповідно до
закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин,
що виникають, змінюються або припиняються з прийняттям такого акту, рішення.

Згідно
ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини,
що виникають у державі.

Перелік
справ, підвідомчих господарським судам визначений ст. 12 ГПК України, разом з
тим, наведений перелік не є вичерпним, оскільки, в силу п.1 вказаної норми,
господарським судам підвідомчі також справи у спорах, що виникають з інших
підстав, ніж ті, що визначені у даному пункті. Зокрема, згідно вказаної норми,
господарським судам підвідомчі, справи у спорах про визнання недійсними актів,
з підстав, зазначених у законодавстві.

За
приписами ст. 98 ЦК України рішення загальних зборів може бути оскаржено
учасником товариства до суду.

Звертаючись
до суду з позовними вимогами про визнання загальних зборів учасників ТОВ
“Мілана” від 29.12.06р. такими, що не відбулись, позивач просить фактично
встановити факт відсутності певної події. Обґрунтовуючи зазначену позовну
вимогу та вимагаючи суд задовольнити такі позовні вимоги, позиція позивача
зводиться до встановлення юридичного факту - визнання загальних зборів такими,
що не відбулися, що не відповідає формам господарського судочинства, а саме,
позовному провадженню.

Разом
з тим, вимога щодо встановлення або спростування  певного факту не може бути самостійним
предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не
належать повноваження щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких
правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Встановлення
наявності чи відсутності певних фактів здійснюється господарським судом під час
розгляду спору про право.

Також,
відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України,
обставини справи, встановлені господарським судом, причини виникнення спору,
законодавство яким господарський суд керувався, приймаючи рішення, вказуються у
мотивувальній частині рішення.

Крім
того, як було вище встановлено,  до
порядку денного Загальних зборів учасників від 29.12.2006р. були включені
питання про внесення змін до складу учасників та затвердження Статуту у новій
редакції, що потребує згоди обох учасників Товариства, але фактично голосування
по ним, розгляд та вирішення зазначених питань не відбулось.

Таким
чином, Протокол № 5 загальних зборів учасників від 29.12.2006р. не набув
юридичної сили, не тягне правових наслідків щодо зміни у розподілі часток
статутного фонду ТОВ “Мілана”, у складі учасників підприємства та жодним чином
не змінює та не припиняє права та обов'язки учасника ТОВ “Мілана” -
ОСОБА_1

За
таких умов, суд дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача та
невідповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам
встановленим законом. На підставі зазначеного у задоволенні позовних вимог в
цій частині відмовлено, у зв'язку з невірним обранням позивачем способу захисту
майнових прав та інтересів.

Щодо
вимог позивача про визнання права власності за ОСОБА_1 на частку у розмірі 50%
статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана”, то суд
виходить з наступного.

За
приписами ст. 80 Господарського кодексу України товариством з обмеженою
відповідальністю є господарське товариство, що має статутний фонд, поділений на
частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе
відповідальність за своїми зобов'язаннями тільки своїм майном.

Відповідно
до ст. 4 Закону України “Про господарські товариства”, товариство з обмеженою
відповідальністю діє на підставі статуту. Установчі документи повинні містити
відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників
та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення
статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад
та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи
перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок
внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації
товариства.

Приписами
ст. 51 Закону України “Про господарські товариства” визначено, що установчі
документи товариства з обмеженою відповідальністю повинні містити відомості про
розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними
вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання
(переходу) часток у статутному фонді.

Як
було встановлено судом у п. 8.2. Статуту ТОВ “Мілана” визначено, що частка
ОСОБА_1 становить 50% статутного капіталу, що складає 60250грн.

Згідно
ст. ст. 10, 53 Закону України “Про господарські товариства” учасник товариства
вправі вийти в установленому порядку з товариства, має право продати чи іншим
чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком
учасникам цього товариства, відчудити свою частку (її частину) третім особам,
якщо інше не встановлено статутом товариства.

Статтею
64 Закону України “Про господарські товариства” встановлено, що учасника
товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або
неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню
цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке
проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками
загальної кількості голосів учасників товариства.

Інших
підстав припинення корпоративних прав учасника в товаристві з обмеженою
відповідальністю чинним законодавством не визначено.

Відповідно
до ст. 58 Закону України “Про господарські товариства” вищим органом товариства
з обмеженою відповідальністю є збори учасників. Вони складаються з учасників
товариства або призначених ними представників.

Статтями
41, 59 Закону України “Про господарської товариства” визначено коло питань, які
належать до компетенції загальних зборів товариства з обмеженою
відповідальністю.

Приписами ст. 145 ЦК України
встановлена виключна компетенція загальних зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю, до якої належить внесення змін до статуту
товариства, зміна розміру його статутного капіталу.

Виходячи із матеріалів справи та
змісту документів реєстраційної справи ТОВ “Мілана”, які обліковуються у
державного реєстратора, реєстраційних карток щодо проведення державної
реєстрації змін до установчих документів ТОВ “Мілана”, судом встановлено, що
будь-яких рішень загальними зборами учасників ТОВ “Мілана” з приводу змін у
частках статутного фонду, у тому числі й щодо зміни частки учасника ОСОБА_1, не
приймалось, державна реєстрація змін не відбувалась. Також, судом встановлена
відсутність будь-яких правочинів щодо відчуження або відступлення частки
позивача.

У
зв'язку з чим, частка ОСОБА_1 становить 50% статутного капіталу ТОВ “Мілана” та
складає 60250 грн.

У судовому засіданні сторонами також
підтверджено, що на загальних зборах учасників товариства рішення про зміну у
розмірах часток учасників у статутному капіталі ТОВ “Мілана” не
приймалася.

За
приписами ст. 317 ЦК України права володіння, користування та розпорядження
майном належить виключно власнику цього майна.

Статтею
319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно
до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним та ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно
до ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права власності іншою особою. Може звернутися до
суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права,
або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею
392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання
цього права власності, якщо це право оспорюється або не визнано іншою особою, а
також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно
до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

З
огляду на викладене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, оспорювання
відповідачами частки ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю “Мілана”, суд вважає, що визнання відповідачем позову не
суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів
інших осіб і на підставі         ст. 78
ГПК України позовні вимоги підлягають задоволенню.

У судовому
засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Судові
витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського
процесуального кодексу України.

На
підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Цивільним кодексом
України, Закону України “Про господарські товариства” ст. ст. 1,2, 12, 22, 32,
33, 36, 43, 49, 59, 75, 82-85 Господарським процесуальним кодексом України
суд,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана”
м. Донецьк та ОСОБА_2 м. Донецьк про визнання загальних зборів учасників ТОВ
“Мілана” від 29.12.2006р. такими що не відбулися та визнання права власності
ОСОБА_1на частку у розмірі 50% статутного капіталу Товариства з обмеженою
відповідальністю “Мілана”, - задовольнити частково.

Визнати
право власності ОСОБА_1на частку у розмірі 50% статутного капіталу Товариства з
обмеженою відповідальністю “Мілана”.

У
задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю “Мілана” (83011, м. Донецьк, вул..
Чекальна, 55, р/р 4131 у Кіровському відділенні Донецької філії АКБ
“Укрсоцбанк”, МФО 334011, ) на користь ОСОБА_1(АДРЕСА_1)
державне мито в розмірі 21,25грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в розмірі 29,50грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 АДРЕСА_2 ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1(АДРЕСА_1) державне мито в
розмірі 21,25грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в розмірі 29,50грн.

Рішення
суду набуває законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Рішення
суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в
апеляційному порядку протягом десяти днів з дні прийняття рішення або в касаційному
порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення
суду підписане 09.06.08р.

Суддя