КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2008                                                                                           № 1/43

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Соколова Р.І. (за довір.),

від відповідача - не з’явився,

третя особа -третя особа:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій"

на рішення Господарського суду м.Києва від 11.02.2008

у справі № 1/43

за позовом                               КП "Київжитлоспецексплуатація"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій"

третя особа відповідача

третя особа позивача                     Київська міська рада

про                                                  виселення та повернення нежилого приміщення

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовні вимоги КП“Київжитлоспецексплуатація” до ТОВ “Меркурій” про виселення відповідача та повернення нежилого приміщення в будинку № 16 літ. А на вул. Туполєва у м. Києві площею 173,90 кв.м. позивачу з підстав закінчення строку дії договору оренди не житлового приміщення.

Рішенням господарського суду м. Києва від 11.02.2008 р. у справі №1/43 позов задоволено повністю.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, оскаржив його до суду апеляційної інстанції з мотиву порушення та неправильного застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неврахування господарським судом рішення, прийнятого Господарським судом м. Києва від 19.10.2007 р. у справі №21/283, яким позов ТОВ “Меркурій” про зобов’язання продовжити строк дії договору оренди було задоволено частково. Зокрема, було визнано нечинним рішення Київської міської ради №526/583-1 від 21.12.200 6р. в частині відмови ТОВ „Меркурій” в продовженні строку дії договору оренди нерухомого майна за вказаною адресою.

Відповідач вказує, що оскільки строк дії договору оренди, на який його було укладено сторонами закінчується 06.09.2006 р., то відповідач 04.09.2006 р. звернувся із відповідним листом про продовження строку дії договору до Головного управління комунальної власності м. Києва, однак, належної відповіді отримано не було.

Крім того, відповідач стверджує, що у відповідності до положень п.3.4. договору оренди нерухомого майна, ст.285 ГК України, та ч.3 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, саме відповідач має переважне право на продовження строку дії договору оренди, а тому позовні вимоги про виселення, на його думку, не є правомірними, оскільки протягом дії договору оренди відповідачем як належним орендарем виконувались всі обов’язки за договором та своєчасно вносилися орендні платежі.

Позивач проти поданої апеляційної скарги повністю заперечує, вважає її доводи необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскаржуване судове рішення вважає законним, а тому просить залишити його без змін.

В обгрунтування власної позиції позивач посилається на закінчення строку дії договору оренди 06.09.2006 р. у відповідності до п.6.2. договору оренди. Згідно вимог ч.2 ст.17 Закону України „Про оренду державного і комунального майна” позивачем був надісланий на адресу відповідача лист №155/05-2049 від 25.09.2006 р. про закінчення строку дії договору оренди та не бажанням продовжувати на новий термін, з вимогою про звільнення займаного приміщення.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що рішенням Господарського суду м. Києва від 18.10.2007 р. у справі №21/283, на яке посилається, зокрема й відповідач, відповідачу було відмовлено в задоволенні позову в частині зобов’язання позивача продовжити строк дії спірного договору оренди. За таких обставин позивач вважає, що відповідач безпідставно займає спірне приміщення, а тому позовні вимоги про його звільнення є обґрунтованими.

Ухвалою від 11.03.2008 р. порушено апеляційне провадження у справі №1/43, справу призначено до розгляду.

Під час здійснення апеляційного провадження у справі №1/43 представником відповідача через канцелярію суду 31.03.2008 р. подано заяву про відвід судовій колегії.

Ухвалою Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2008р. заяву про відвід судовій колегії у складі: головуючого судді – Корсака В.А.., суддів – Авдеєва П.В., Коршун Н.М., відхилено.

В зв’язку з неявкою всіх учасників спору розгляд справи судовими ухвалами №1/43 неодноразово відкладався. Учасники були належним чином повідомлені про час та місце судових засідань, про що свідчать наявні у справі поштові повідомлення та розписки. Однак, відповідач та третя особа, наданими їм процесуальними правами щодо участі в судовому засіданні не скористалися, та з невідомих причин в судові засідання 06.08.08 р. та 11.08.08 р. не з’явилися. Заслухавши думку представника позивача, та враховуючи те, що представником відповідача були надані суду пояснення по справі раніше в судових засіданнях, судова колегія приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, відзив, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків та правомірно задовольнив позовні вимоги, виходячи з наступного.

Під час розгляду спору господарським судом було встановлено, що протягом періоду з 01.12.2004 р. – по 06.09.2006 р. відповідач правомірно користувався спірним приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. Туполєва, буд. 16 літер А, загальною площею 173,90 м2, в тому числі на 1 поверсі -173,90 м2 для розміщення магазину продовольчих товарів, у відповідності до укладеного договору № 10/1544 оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) від 01.12.2004р.

Як свідчать матеріали справи, вказаний договір оренди комунального майна було укладено між сторонами та спірне приміщення було передано відповідачу в строкове користування до 06.09.2006 р. у відповідності до ч. 1 ст. 23 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації № 347 від 22.02.2002 року “Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва”, протоколу засідання міської комісії по розгляду питань щодо використання нерухомого майна (приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади міста Києва від 09.07.2002 р.

Сторонами було погоджено, що у разі закінчення строку договору або при його розірванні орендар зобов'язаний повернути орендоване приміщення (будівлю, споруду) орендодавцю в задовільному технічному стані з невіддільними поліпшеннями, зробленими орендарем (п. 5.8 Договору).

Відповідно до п. 6.3 Договору, після закінчення строку дії договору орендоване приміщення (будинок) має бути звільненим і переданим Орендодавцю за актом.

Згідно п. 6.4 Договору, укладання договору оренди на вказане приміщення на новий термін дії можливе лише в разі надання нових розпорядчих документів (рішення Київської міської ради).

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник з приводу правомірності продовження відповідачем користуватися спірним приміщенням після закінчення строку дії договору оренди – 06.09.2006 р.

Матеріалами справи підтверджується факт надіслання 29.09.06 р. позивачем (орендодавцем) відповідачу (орендарю) листа вих. № 155/05-2049 від 25.09.2006 року про закінчення дії договору оренди № 10/1544 від 01.12.2004 року з вимогою звільнити орендоване приміщення з передачею його КП “Київжитлоспецексплуатація” за актом у відповідності до .ч. 2 статті 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” (згідно поштових реєстрів та фіскальних чеків № 8480, 8435 від 29.09.2006 р.) Заявлена позивачем вимога про виселення була залишена відповідачем без виконання.

Відповідач в обґрунтування власної позиції щодо правомірності займання спірного приміщення та продовження ним користуватися посилається на належне виконання ним обов’язків орендаря за договором оренди № 10/1544 від 01.12.2004 р., звернення ним з листом-пропозицією від 04.09.2006 р. про продовження строку дії договору оренди до Головного управління комунальної власності м. Києва, а також на рішення Господарського суду м. Києва від 19.10.2007 р. у справі №21/283.

Однак, розглянувши обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, судова колегія не може погодитися із доводами відповідача та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 19.10.2007 р. у справі №21/283 (а.с.50) позов ТОВ „Меркурій” до 1) КП „Київжитлоспецексплуатація”, 2) Головного управління комунальної власності м. Києва, 3) Київської міської ради про зобов’язання продовжити строк дії договору оренди № 10/1544 від 01.12.2004 р., задоволено частково. Визнано нечинним рішення Київської міської ради №526/583-1 від 21.12.2006 р. в частині відмови ТОВ „Меркурій” в продовженні терміну дії договору оренди. В іншій частині позову щодо зобов’язання відповідача продовжити строк дії договору оренди – відмовлено, оскільки відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства протягом місяця з дати закінчення строку дії договору було направлено орендарю повідомлення про закінчення дії цього договору.

Згідно ст. 291 ГК України, ч. 2 ст. 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до положень ст.ст. 764, 785 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

В матеріалах справи відсутні розпорядчі документи власника майна, якими б відповідачу надавалося право на укладення нового договору оренди на спірне приміщення чи відповідно до яких, строк дії договору оренди від 01.12.2004 р. було продовжено. За таких обставин судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що відповідач безпідставно займає спірне нежиле приміщення, а тому заявлені позовні вимоги щодо виселення відповідача з вказаного приміщення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Дослідивши обставини справи, колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам справи та зібраним у справі доказам на час його прийняття, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Скаржником доводів позову не спростовано, належних доказів у відповідності до вимог ст.ст.33-34 ГПК України в обґрунтування власної позиції суду не надано, тому апеляційна скарга визнається необгрунтованою, і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Меркурій” залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду м. Києва від 11.02.2008 р. у справі №1/43 залишити без змін.

3.          Матеріали справи №1/43 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді