ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.08.08 р.                     Справа № 28/2

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Краснухіній І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер”, ,

м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ”Азовська продовольча

компанія”, , м. Макіївка

про стягнення 756543 грн. 77 коп.

Представники:

від позивача: Плотницька С.Б. представник за довіреністю б/н від 28.07.2008р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Інтер”, м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю ”Азовська продовольча компанія”, м. Макіївка, заборгованості за поставлений товар у сумі 747413 грн. 00 коп. та штрафних санкцій за користування чужими коштами у сумі 9 130 грн. 77 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договор поставки № 54/08 озк від 13.05.2008 р., специфікацію № 1 від 13.05.2008 р., накладні № 16/1 від 16.05.2008 р, №19/05/3 від 19.05.2008 р., № 20 від 20.05.2008 р., довіреність від 16.05.2008р. на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортні накладні, рахунки № 16/1 від 16.05.2008 р., №19/05/3 від 19.05.2008 р., № 20 від 20.05.2008 р., акт звірки від 23.06.2008 р.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 07.07.2008р. порушив провадження у справі № 28/2 та призначив її розгляд на 21.07.2008р.

21.07.2008 р. позивач та відповідач в судове засідання не з’явилися. Від відповідача до суду надійшло клопотання № 587/07 від 21.07.2008 р. щодо відкладання розгляду справи в зв’язку з знаходженням юрисконсульта Старовецького В.І. у відпустці.

Ухвалою від 21.07.2008 р. судом виходячи з того, що позивач та відповідач не з’явились в судове засідання, а також враховуючи, що в судове засідання не надані витребувані судом документи, розгляд справи на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України був відкладений на 06.08.2008 р. (ухвала направлена сторонам 23.07.2008р. рекомендованими листами з повідомленнями, про що свідчить штамп канцелярії господарського суду на зворотному боці ухвали).

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, але направив до господарського суду лист № 654/07 від 28.07.2008 року щодо часткової оплати суми боргу та належним чином засвідчену банківською установою копію платіжного доручення № 817 від 24.07.2008 р. про перерахування на рахунок позивача 597413 грн. 00 коп., в призначенні платежу платіжного доручення зазначено: оплата за договором № 54/08 від 13.05.2008 р.

Відповідач, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами господарського суду від 07.07.2008 р. та 21.07.2008 р., але у судове засідання не з`явився, витребувані судом документи не надав.

Враховуючи вищевикладене справа розглядається відповідно до ст.75 ГПК України без явки представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України 04.08.2008 р. до суду від позивача надійшла заява щодо зменшення позовних вимог, у зв’язку з погашенням відповідачем основного боргу, на підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції за користування чужими коштами в сумі 9 130 грн. 77 коп.

Суд приймає до уваги дану заяву та розглядає справу по суті.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно до ст.ст. 20, 22 ГПК України.

В судовому засіданні 06.08.2008 р. представник позивача підтвердив, що сума боргу по договору сплачена в повному обсязі, в зв’язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції за користування чужими коштами в сумі 9 130 грн. 77 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю „Інтер”, м. Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю ”Азовська продовольча компанія”, м. Макіївка 13.05.2008 р. був укладений договір поставки №54/08 озк згідно умов якого позивач взяв на себе зобов’язання продати, а відповідач прийняти та оплатити зерно пшениці в порядку та на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1. спірного договору асортимент, кількість, ціна та вартість кожної партії товару сторони погоджують в Специфікаціях. Договір №54/08 озк від 13.05.2008 р. за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

Відповідно до специфікації № 1 від 13.05.2008 р. до договору поставки № 54/08 озк від 13.05.2008 р. строк поставки зерна пшениці 4 класу - 22.05.2008 р., загальна вартість поставки зерна пшениці в кількості 500 тон (+10%) с ПДВ складає 725000 грн. 00 коп. (+10%).

Факт поставки зерна пшениці 4 класу на загальну суму 797413 грн. 00 коп. підтверджується підписаною сторонами накладною № 16/1 від 16.05.2008 р., №19/05/3 від 19.05.2008 р., № 20 від 20.05.2008 р., довіреністю від 16.05.2008 р. на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортними накладними.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Пунктом 4 договору поставки № 54/08 озк від 13.05.2008р. сторони встановили, що оплата за товар здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 5 банківських днів від дати поставки та отримання відповідачем відповідного рахунку.

Відповідач 06.06.2008 р. перерахував по спірному договору, на рахунок позивача 50000 грн. 00 коп., що підтверджується належним чином завіреною випискою банку.

Таким чином, позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість у сумі 747413 грн. 00 коп. за договором поставки №54/08 озк від 13.05.2008 р.

До суду був наданий акт звірки взаємних розрахунків від 23.06.2008 р., відповідно до якого відповідач визнав заборгованість в розмірі 747413 грн. 00 коп.

У процесі розгляду справи позивач в заяві щодо зменшення суми позовних вимог повідомив суд про те, що на цей час заборгованість за поставлене зерно пшениці відповідно до договору поставки №54/08 озк від 13.05.2008 р. сплачена відповідачем у повному обсязі, а саме:

- 22.07.2008 р. відповідач перерахував на поточний рахунок позивача 150 000 грн. 00 коп., належним чином завірена виписка банка знаходиться в матеріалах справи;

- 24.07.2008 р. відповідач перерахував на поточний рахунок позивача 597 413 грн. 00 коп., належним чином завірена виписка банка знаходиться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що відповідач здійснив оплату за поставлений товар по договору поставки № 54/08 озк від 13.05.2008 р., це підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що у цій частині позову провадження по справі слід припинити, в зв’язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції за користування чужими коштами в сумі 9 130 грн. 77 коп. відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України. Договором поставки №54/08 озк від 13.05.2008р. стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов’язань перед позивачем не передбачено.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання.

Оскільки Господарський кодекс України не містить визначень неустойки, штрафу та пені, які сплачуються у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, слід виходити із визначень, наведених у Цивільному кодексі України.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язань.

За приписами п. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Таким чином, неустойка за своєю правовою природою є забезпеченням виконання зобов’язань та, одночасно, штрафною санкцією.

Згідно ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, в тому числі і неустойка, вчинюється у письмовій формі, недодержання якої тягне за собою нікчемність зазначеного правочину.

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

З урахуванням зазначеного, штрафні санкції (неустойка, пеня, штраф) можуть стягуватися тільки у випадку встановлення їх розміру в договорі чи в законі.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються в відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Таким чином, на підставі вищевикладених статей Господарського та Цивільного кодексів п.6 ст.231 Господарського кодексу України передбачає тільки порядок встановлення штрафних санкцій за невиконання грошових зобов’язань в договорах, а не норму на підставі якої стягуються штрафні санкції.

Також, відповідно до п.4 договору поставки № 54/08 озк від 13.05.2008р. сторони встановили, що оплата за товар здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача не пізніше 5 банківських днів від дати поставки та отримання відповідачем відповідного рахунку. Ухвалою від 21.07.2008 р. суд позивача зобов’язав надати докази направлення відповідачу рахунків. Позивачем в заяві щодо зменшення позовних вимог вказано, що рахунки разом з товаром надавалися відповідачу. Оскільки в матеріалах справі відсутні докази направлення відповідачу даних рахунків до подачі позовної заяви, суд не приймає їх до уваги.

Таким чином, сторонами належним чином не визначений строк виконання зобов’язання відповідача щодо оплати отриманого товару, у зв’язку з чим суд застосовує до даних правовідносин положення ст. 530 Цивільного кодексу України, згідно якої якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Через невизначення сторонами певного строку виконання грошового зобов’язання, право позивача вимагати від відповідача виконання цього зобов’язання виникає в порядку ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України – з наступного дня після закінчення 7 днів з моменту надіслання відповідачеві письмової вимоги. У матеріалах справи відсутні докази направлення позивачем вимог відповідачу, в зв’язку з чим розрахунок штрафних санкцій з 24.05.2008 р. по 01.07.2008 р. безпідставний.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 9130 грн. 77 коп. на підставі п.6 ст.231 Господарського кодексу України підлягають залишенню без задоволення.

Одночасно, оскільки основний борг в сумі 747413 грн. 00 коп. відповідачем був оплачений після пред’явлення позову, судові витрати покладаються на нього пропорційно задоволеній частині позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись, ст.ст. 20, 22, 33, 49, 75, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер” м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю ”Азовська продовольча компанія”, м.Макіївка в частині стягнення заборгованості в розмірі 747413 грн. 00 коп. припинити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ”Азовська продовольча компанія” (86106, Донецька область, м. Макіївка, вул. Литейна, 2, , р/р № в Донецькому філіалі „Родовід Банк”, МФО 394512) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер” (83015, м. Донецьк, вул. Артема, 137/6, , р/р № 6881 в ДОФ АКБ УСБ м. Донецьк, МФО 334011) витрати по сплаті держмита у сумі 7474 грн. 13 коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 116 грн. 58 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 06.08.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя