ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2008 р. Справа № 47/98-08

вх. № 2867/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Українець О.С. за довіреністю №24 від 11.04.2008р.; відповідача - Томчишен С.В. за довіреністю від 10.06.2008р.

розглянувши справу за позовом ТОВ фірми "Регіон. Будз'вязок", м. Харків

до НВ ТОВ "Корунд", м. Харків

про розірвання договору та стягнення 50000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до НВ ТОВ «Корунд» (надалі –відповідач), в якому, посилаючись на ст. 849 ЦК України, просить стягнути з останнього 50000,00 грн. заборгованості за договором на виконання робіт з реконструкції вентиляції приміщень для ділянки по ремонту автомобілів по вул. Молода Гвардія № 15/17 від 21 грудня 2006 року № 18 (надалі –договір від 21 грудня 2006 року № 18), витрат на сплату державного мита в сумі 500,00 грн., витрат на інформаційне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. та просить розірвати зазначений договір.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача 11.06.2008р. надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, погоджується в частині розірвання договору від 21 грудня 2006 року № 1 та заперечує в частині стягнення 50000,00 грн. заборгованості за договором, посилаючись на те, що ним частково були виконані роботи, передбаченні укладеним договором, а передбачені ним строки щодо початку виконання та завершення робіт не були порушені. Також, разом з відзивом, були надані документи для залучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні призначеному на 11.06.2008р. оголошувалась перерва до 13.06.2008р. о 10:00.

Позивач 13.06.2008р. надав через канцелярію суду письмові пояснення на відзив відповідача на позовну заяву, в якому посилається на допущення відповідачем при проведенні робіт недоліків та відступ від умов договору.

Представник відповідача надав 13.06.2008р. через канцелярію господарського суду письмову заяву про застосування строку позовної давності в один рік, передбаченого ч. 1 ст. 863 ЦК України стосовно вимог щодо неналежної якості роботи, що виконується за договором підряду. Вимоги заяви обґрунтовувались тим, що представник позивача змінив підстави позову, зокрема поряд з порушенням строків виконання робіт посилається на недоліки у роботі відповідача, чим позовні вимоги та підстави для позову зводить до вимог, які пов’язанні з неналежною якістю роботи.

Позивач у судовому засіданні проти задоволення наданої заяви заперечує, посилаючись на те, що предмет позову, а саме стягнення з відповідача 50000,00 грн. заборгованості за договором на виконання робіт з реконструкції вентиляції приміщень для ділянки по ремонту автомобілів по вул. Молода Гвардія № 15/17 від 21 грудня 2006 року № 18 та розірвання зазначеного договору не відповідає підставам для застосування строків позовної давнини, викладених у заяві.

Надані сторонами документи були досліджені судом та залучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом було встановлено наступне.

Між позивачем та відповідачем 21 грудня 2006 року було укладено договір № 18. Згідно з п. 1.1. роз. 1 укладеного договору відповідач взяв на себе зобов’язання своїми силами і із власних металів виконати роботи з вентиляції приміщень для ділянки по ремонту автомобілів по вул. Молода Гвардія № 15/17, а позивач, який за цим договором є замовником вказаних робіт, зобов’язався прийняти та оплатити виконані роботи. Відповідно до п. 2.1. роз. 2 договору вартість робіт, які є предметом договору, становить 79659,60 грн.

Згідно з п. 2.3. роз. 2 договору від 21 грудня 2006 року № 18 після підписання цього договору позивач проводить авансовий платіж на розрахунковий рахунок відповідача для придбання матеріалів та обладнання у розмірі 60000,00 грн. Робота вважається прийнятою, якщо протягом 5-ти днів з моменту отримання позивачем акта та довідки від нього не отримано письмового заперечення.

Позивачем 28 грудня 2006 року згідно платіжного доручення № 1159 було перераховано на рахунок відповідача аванс у розмірі 50000,00 грн., у сумі меншій ніж передбачено п. 2.3. роз. 2 договору від 21 грудня 2006 року № 18.

Згідно з п. 3.1 роз. 3 договору від 21 грудня 2006 року № 18 відповідач зобов’язаний виконати роботи протягом 60 календарних днів при умові виконання позивачем п. 2.3. роз. 2 договору. Згідно п. 3.2. роз. 3 договору у разі невиконання позивачем п. 2.3. роз. 2 договору відповідач має право продовжити строки початку та виконання робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 538 ЦК України при зустрічному виконанні зобов’язання сторони повинні виконувати свої обов’язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов’язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. Частиною 3 ст. 538 ЦК України передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов’язанні свого обов’язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов’язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов’язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Таким чином відповідач, згідно п. 3.2. роз. 3 договору, мав право продовжити строки початку та виконання робіт та відповідно до ст. 538 ЦК України вправі приступати до виконання робіт лише після повного виконання позивачем свого обов’язку щодо сплати авансового внеску. Зважаючи на це, посилання позивача на порушення відповідачем передбачених договором строків початку та завершення виконання робіт є безпідставними та необгрунтованими.

Частиною 2 ст. 849 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачено, право замовника відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. Позивач не надав належних доказів прострочення відповідача, порушення ним строків початку та виконання робіт. Зважаючи на зазначені обставини, відсутні правові підстави для застосування ч. 2 ст. 849 ЦК України та передбачених нею правових наслідків.

Частиною 3 ст. 849 ЦК України передбачено, що якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги – відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Водночас ч. 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до п. 2.4. роз. 2 договору остаточний розрахунок за виконанні роботи здійснюється на підставі довідки про виконанні роботи та акта приймання виконаних робіт. Робота вважається прийнятою, якщо протягом 5-ти днів з моменту отримання позивачем акта та довідки від нього не отримано письмового заперечення.

Відповідачем було долучено до матеріалів справи копії поштової квитанції повідомлення про вручення позивачеві 29 квітня 2004 року поштового відправлення з вкладенням довідки про виконанні роботи та акта приймання частини виконаних робіт за березень 2007 року. Позивач не надав доказів надіслання відповідачеві протягом 5 днів з моменту їх отримання письмових заперечень із зазначенням причин відмови у підписані акту та виявлених ним недоліків, як це передбачено п. 2.4. роз. 2 договору.

Отже, згідно з п. 2.4. роз. 2 договору та ч. 1 ст. 853 ЦК України частина роботи виконана відповідачем вважається прийнятою, а позивач втратив право посилатись на відступ відповідачем від умов договору та недоліки у виконаних роботах, відображених у Акті приймання виконаних підрядних робіт за березень 2007 року.

Поряд з цим Рішенням Господарського суду Харківської області від 22 травня 2008 року у справі № 38/121-08 за позовом НВ ТОВ «Корунд» до ТОВ Фірма «Регіон.Будзв’язок», яке на час розгляду справи набрало законної сили, встановлено факт відсутності порушень умов договору від 21 грудня 2006 року № 18 щодо строків виконання підрядних робіт НВ ТОВ «Корунд» та фактичне виконання ним робіт на загальну суму 30825,60 грн. та їх прийняття ТОВ Фірма «Регіон.Будзв’язок».

Згідно з ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Зважаючи на те, що зазначенні вище факти встановленні у рішенні Господарського суду Харківської області від 22 травня 2008 року у справі № 38/121-08, в якій брали участь НВ ТОВ «Корунд» до ТОВ Фірма «Регіон.Будзв’язок», вони не потребують доказування.

Зважаючи на зазначенні обставини суд вважає, що підстави для застосування ч. 3 ст. 849 ЦК України та передбачених нею правових наслідків відсутні.

Беручи до уваги зазначенні вище обставини, суд вбачає підстави для застосування ч. 4 ст. 849 ЦК України. Вказаною нормою передбачено право замовника у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно листа № 19 від 17 березня 2008 року, надісланого позивачем на адресу відповідача, позивач просить повернути авансовий платіж у розмірі 50000,00 грн. та розірвати договір від 21 грудня 2006 року № 18, у зв’язку із тим, що позивач як генпідрядник припинив договірні відносини з замовником.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 4 ст. 849 ЦК України передбачено право замовника відмовитись від договору підряду, за умови сплати підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Вказаною нормою не передбачено право замовника вимагати повернення авансового платежу у разі відмови від договору.

Частиною 4 ст. 653 ЦК України передбачено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов’язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлене договором або законом.

Договір від 21 грудня 2006 року № 18 не передбачає права позивача вимагати повернення авансового платежу у разі розірвання договору. Отже, зазначене виключає право позивача вимагати повернення авансового платежу, сплаченого до розірвання договору.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на наведенні обставини суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача в частинні стягнення з відповідача 50000,00 грн. сплаченого авансового внеску.

Позовні вимоги в частині розірвання договору №18 від 21 грудня 2006 року суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд відмовляє відповідачу в задоволенні заяви про застосування строку позовної давності в один рік, передбаченого ч. 1 ст. 863 ЦК України стосовно вимог щодо неналежної якості роботи, що виконується за договором підряду, як у необгрунтованій та безпідставній. Оскільки предмет позову, а саме стягнення з відповідача 50000,00 грн. заборгованості за договором на виконання робіт з реконструкції вентиляції приміщень для ділянки по ремонту автомобілів по вул. Молода Гвардія № 15/17 від 21 грудня 2006 року № 18 та розірвання зазначеного договору не відповідає предмету для застосування строків позовної давнини, викладених у заяві.

Оскільки позивачем не було сплачено при подачі державного мита 85,00грн. за немайнові позовні вимоги, заявлені у позовній заяві, суд стягує з відповідача 85,00грн. до державного бюджету України.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, стягненню з відповідача підлягають до сплати 85,00грн. державного мита та 59,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 538 , ч. 4 ст. 653, ч. 1,4 ст. 849, ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, ст. 188 ГК України, статтями 1, 5, 6, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви відповідача про застосування строкупозовної давності.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Розірвати договір №18 укладений сторонами від 21 грудня 2006 року.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Регіон. Будзв"язок" (61001, м. Харків, проспект Гагаріна, 1, р/р 9446 в ф-я Укрексімбанк м. Харків, МФО 351618) на користь держбюджету України, одержувач - УДК у м. Харкові, № рахунку 0002 , код бюджетної класифікації 22090200,символ звітності банку 095, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011, 85 грн. держмита.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Стягнути з Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Корунд" (61052, м. Харків, вул. Ізмайлівська, 11-А, , р/р 2860 в ф. "Харківське центральне від. ПІБ" в м. Харкові, МФО 351458) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Регіон. Будзв*язок" (61001, м. Харків, проспект Гагаріна, 1, р/р 9446 в ф-я Укрексімбанк м. Харків, МФО 351618) 85,00грн. державного мита та 59,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частинні стягнення з відповідача 50000,00 грн. сплаченого авансового внеску.

Повний текст рішення підписаний 13.06.2008р.

Суддя Светлічний Ю.В.