КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

03.06.08 р.                                                                                          № 05/482

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Фаловської І.М. (доповідач по справі),

суддів:

Зеленіна Н.І.

Писаної Т.О

при секретарі судового засідання –Рустам’яні Е.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гавьюк М.П. –представник за дов. б/н від 01.01.2008 р.

від відповідача: не з’явилися

від третьої особи: Обідний С.В. –представник за дов. №995-Д/14-10-08-1005 від 10.01.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа»на рішення господарського суду Черкаської області від 29.02.2008 року,

у справі № 05/482 (суддя Швидкий В.А.),

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа», м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська область,

до           товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромтех», м.Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача           відкрите акціонерне товариство «Тікич», с. Червоний Кут

Жашківського району Черкаської області

про           визнання права власності та усунення перешкод у користуванні майном

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський міжобласний апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В:

У січні 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю «Рубіа»(далі по тексту –ТОВ «Рубіа», позивач) звернулося до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромтех»(далі по тексту –ТОВ «Укрпромтех», відповідач) про визнання права власності на майно, що знаходиться за адресою: с. Червоний Кут Жашківського району Черкаської області, а саме: димова труба металева, димова труба цегляна, боров парокотельні, та зобов’язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні вищевказаним майном шляхом допущення на територію, на якій знаходиться майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.11.2003 р. між позивачем та ВАТ «Тікич», в особі арбітражного керуючого (ліквідатора), укладено договір купівлі-продажу майна.

15.01.2008 р. йому стало відомо, що придбане ним майно намагаються демонтувати працівники відповідача, а проїзд на територію, де знаходиться це майно, закритий, на в’їзді табличка «Приватна власність ТОВ «Укрпромтех».

Відповідач не визнає права власності за позивачем на вказане майно та чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження майном, що стало підставою для звернення останнього до господарського суду з даним позовом.

Представники відповідача при розгляді справи в місцевому господарському суді позов не визнали, пославшись на договір купівлі-продажу від 06.09.2004 р., згідно з яким він є власником майна підприємства-банкрута ВАТ «Тікич», в тому числі і котельні з прибудовами.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 29.02.2008 р. у справі №05/482 в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням місцевого господарського суду позивач звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду зі скаргою б/н від 10.03.2008 р., в якій просить повністю скасувати оскаржуване рішення від 29.02.2008 р. у справі № 05/482 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог, викладених в апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не в повному обсязі з’ясував усі обставини, що мають значення для справи, та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, неправильно застосувавши норми матеріального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.04.2008 р. апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа»була прийнята до провадження і призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.04.2008 р. за участю представників сторін.

Розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.04.2008 р. змінено склад колегії суду у справі та призначено розгляд справи у складі колегії суддів: головуючий суддя Фаловська І.М., суддя Зеленіна Н.І. та суддя Писана Т.О.

Ухвалою апеляційного суду від 22.04.2008 р. розгляд справи було відкладено на 03.06.2008 р., у зв’язку з необхідністю залучення до участі у справі відкрите акціонерне товариство «Тікич»в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник позивача вимоги викладені в апеляційній скарзі підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд повідомив, подав заяву №0206/08-1 від 02.06.2008 р., в якому позовні вимоги та вимоги викладені в апеляційній скарзі визнав в повному обсязі та просив розглянути справу без участі повноважного представника ТОВ «Укрпромтех». Вказана заява колегією апеляційного суду задоволена.

Представник третьої особи подав відзив на апеляційну скаргу №1195/14-10-08-1005 від 02.06.2008 р., в якому проти апеляційної скарги заперечує та просить рішення господарського суду Черкаської області у справі №05/482 змінити, в задоволенні позовних вимог відмовити та визнати договір купівлі-продажу активів підприємства-банкрута ВАТ «Тікич»№1411/00 від 14.11.2003 р. недійсним повністю.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа»підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Черкаської області від 29.02.2008 року необхідно скасувати повністю та прийняти нове рішення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини між позивачем (покупець) та третьою особою (продавець) врегульовано договором №1411/00 купівлі-продажу активів підприємства-банкрута ВАТ «Тікич»від 14.11.2003 р. (а.с.6). Відповідно умов вказаного договору, а саме: п.п.1.1. у зв’язку з неможливістю передачі у власність покупцю товарно-матеріальних цінностей, які були попередньо оплачені ним згідно рахунку-фактури, продавець продає та передає у власність покупцю інше майно підприємства-банкрута відкритого акціонерного товариства «Тікич», який знаходиться за адресою: с. Червоний Кут Жашківського району Черкаської області, а покупець приймає майно, яке включає в себе: димова труба металева, h=31 м, інв. №39; димова труба цегляна h=72 м, інв. №50; боров парокотельні S=60 кв.м., інв. №51.

Згідно п.2.1. договору попередня оплата сплачена покупцем до підписання цього договору в розмірі 5 000 грн. з урахуванням ПДВ зараховується, як оплата за майно, що є предметом даного договору.

Передача майна здійснюється продавцем покупцю в момент підписання даного договору. Право власності на майно підприємства-банкрута ВАТ «Тікич»переходить до покупця з моменту підписання договору.

Колегією апеляційного суду було враховано, що рішенням господарського суду Черкаської області у справі №09/569 від 15.05.2007 р., залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.05.2008 р., ВАТ «Тікич»було визнано власником цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 9, с. Червоний Кут Жашківського району Черкаської області. Таким чином, відповідач за договором 1811/1 купівлі-продажу активів підприємства-банкрута ВАТ «Тікич» є власником частини майна ВАТ «Тікич», а не всього цілісного майнового комплексу.

Відповідно до ст.392 ЦК України позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Метою використання вказаного позову є усунення невизначеності відносин власності щодо індивідуально-визначеного майна, власником якого є позивач. Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені не до відповідача, а до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на відповідне майно. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно та ст.16 ЦК України, яка визначає визнання права як способу за хисту цивільних прав та інтересів.

Умовою задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність в позивача доказів, що підтверджують його право власності на майно. Цивільний кодекс України, визначивши, що власник здійснює право власності своїм майном на свій розсуд, в той же час не визначає конкретних доказів, якими останній повинен підтверджувати своє суб’єктивне право. Такими доказами відповідно з нормами процесуального законодавства України, а саме: ст. 32 ГПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність обставин, на яких ґрунтуються вимоги позивача.

Спірне майно (димова труба металева, h=31 м, інв. №39; димова труба цегляна h=72 м, інв. №50; боров парокотельні S=60 кв.м., інв. №51) ВАТ «Тікич»відчужив позивачеві, що підтверджується договором №1411/00 купівлі-продажу активів підприємства-банкрута ВАТ «Тікич»від 14.11.2003 р. та накладною №3 від 14.11.2003 р. (а.с.6-7). Вказаний договір є чинним.

Отже, відповідач не є власником майна, що є предметом спору. Разом з тим, з його пояснень вбачається, що відповідач не визнає право власності на спірне майно за позивачем, вважаючи, що воно входить до переліку придбаного ним самим майна (№7 п.п.1.3. договору №1811/01 від 06.09.2004 року купівлі продажу активів підприємства-банкрута ВАТ «Тікич», а.с.25).

В свою чергу, ВАТ «Тікич»вважає, що не правомірно продав майно позивачеві, оскільки третя особа не мала права відчужувати це майно. Разом з тим, ВАТ «Тікич»не оспорив до цього часу договір №1411/00 купівлі-продажу майна.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин позивач на правовій підставі (договір №1411/00) володіє спірним майном, що не визнають відповідач та третя особа.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання права власності на майно, що знаходиться за адресою: с. Червоний Кут Жашківського району Черкаської області, а саме: димова труба металева, h=31 м, інв. №39; димова труба цегляна h=72 м, інв. №50; боров парокотельні S=60 кв.м., інв. №51, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов’язання ТОВ «Укрпромтех»усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, яке належить ТОВ «Рубіа»на праві власності, колегія апеляційного суду вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, колегія апеляційного суду зазначає, що як встановлено постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.05.2008 р. у справі №09/569, ВАТ «Тікич»є власником цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: с. Червоний Кут Жашківського району Черкаської області, і є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташоване спірне майно.

За таких обставин, підстав для зобов’язання ТОВ «Укрпромтех»усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, яке знаходиться на території цілісного майнового комплексу за адресою: с. Червоний Кут Жашківського району Черкаської області, власником якого є ВАТ «Тікич», апеляційна інстанція не вбачає, оскільки відповідач не є тією особою, яка порушує права позивача.

Щодо визнання договору купівлі-продажу від 14.11.2003 р., укладеним між позивачем та ВАТ «Тікич»недійсним, який за власною ініціативою визнав місцевий суд, то вказаний висновок суперечить конституційному принципу диспозитивності сторін. Апеляційна інстанція не вбачає підстав для визнання договору №1411/00 недійсним в межах розгляду справи, що переглядається апеляційним судом, оскільки місцевим судом не дотримано вимог ч.2 статті 83 ГПК України.

Колегія апеляційного суду також вважає, що визнання недійсним договору, стороною якого є ВАТ «Тікич»без залучення його до участі у справі, позбавляє останнього відповідно до діючого законодавства захищати свої порушені права та охоронювані законом інтереси та порушує права, передбачені ст.ст.7,8 Декларації прав людини, що прийнята та проголошена Генеральною асамблеєю Організації Об’єднаних Націй 10.12.1948 р. та ст.1 ГПК України, а також в порушення ст.4-2 ГПК України надає відповідачу перевагу перед ВАТ «Тікич»захищати свої порушені права та охоронювані законом інтереси.

Отже, колегія апеляційного суду встановила, що суд першої інстанції прийняв рішення, що стосується прав та обов’язків ВАТ «Тікич»за договором купівлі-продажу від 14.11.2003 р. без залучення його до участі у справі, що відповідно до п.3 ч.3 ст.104 ГПК України є будь-якому випадку підставою для скасування рішення.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судове рішення, що оскаржується, за своїм змістом цим вимогам не відповідає. За таких обставин, оскільки рішення господарського суду Черкаської області від 29.02.2008 р. у справі №05/482 не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить чинному законодавству України, наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 103, ч.1 п.4 ст. 104, ст. 105 ГПК України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа»на рішення господарського суду Черкаської області від 29.02.2008 року по справі №05/482 задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду Черкаської області від 29.02.2008 року по справі №05/482 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

3.          Позовні вимоги задовольнити частково.

4.          Визнати з товариством з обмеженою відповідальністю «Рубіа», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Жовтнева, 25, к.48 () право власності на майно, яке знаходиться за адресою: с. Червоний Кут Жашківського району Черкаської області, а саме: димову трубу металеву, h=31 м, інв. №39; димову трубу цегляну h=72 м, інв. №50; боров парокотельні S=60 кв.м., інв. №51.

5.          В задоволенні позовних вимог в частині зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромтех»усунути перешкоди товариству з обмеженою відповідальністю «Рубіа»в користуванні та розпорядженні майном, шляхом допущення на територію де знаходиться майно та надання можливості безперешкодного користування власним майном, відмовити повністю.

6.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромтех», що розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Жовтнева, 25, к.48 () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіа», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Жовтнева, 25, к.48 () 51 (п’ятдесят одну) грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги. Видати наказ.

7.          Видачу наказу доручити господарському суду Черкаської області.

8.          Матеріали справи №05/482 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя:                                                                      Фаловська І.М.

Судді:

Зеленіна Н.І.

Писана Т.О

Дата відправки 09.06.08