ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2008

Справа №2-26/6650-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекреаційний комплекс «Донбас» (95033, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Автомобілістів, 1)

До відповідача Маломаяцької сільської ради (98500, АР Крим, м. Алушта, с. Малий Маяк, вул. Кооперативна, б. 8)

про рішення частково нечинним та визнання права

Суддя ГС АР Крим О.Л. Медведчук

п р е д с т а в н и к и:

Від позивача – Чукаткіна Т.В., предст., дов. від 02.06.08р.

Від відповідача – Бобришева Н.А., предст., дов. від 16.04.07р.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекреаційний комплекс «Донбас» звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Маломаяцької сільської ради про визнання недійсним п. 5 рішення Маломаяцької сільської ради м. Алушта № 134/16-26 від 14 березня 2008 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» щодо сплати втрат лісогосподарського виробництва в розмірі 451777,00 грн. та просить суд визнати за собою право на звільнення від відшкодування втрат лісогосподарського виробництва в сумі 451777,00 грн., розрахунок яких було здійснено у зв’язку з відведенням земельної ділянки площею 5,0 га, в тому числі землі, вкриті лісовою рослинністю – 0,8 га за рахунок земель Маломаяцької сільської ради для будівництва рекреаційного комплексу в с. Лазурне.

Позов мотивовано тим, що земельна ділянка в с. Лазурне площею 5,0 га, в тому числі землі, вкриті лісовою рослинністю – 0,8 га надається позивачу за рахунок земель Маломаяцької сільської ради, не наданих у власність або користування, у зв’язку з чим, на думку позивача, в даному випадку відсутні підстави для застосування вимог ст. 207 Земельного кодексу України про відшкодування втрат лісогосподарського та сільськогосподарського виробництва, так як не відбувається вилучення (викуп). З урахуванням цього позивач просить визнати за ним право на звільнення від відшкодування цих втрат.

Розгляд справи відкладався.

Позивачем у судовому засіданні, що відбулося 02.07.2008р. позовні вимоги підтримано.

Відповідачем витребуваний судом письмовий відзив на позов не надано, однак усно пояснив, що проти позову заперечує..

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд –

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2008 р. на 16 сесії 5 скликання відповідач - Маломаяцька сільська рада прйняв рішення № 134/16-26 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас», яким вирішив:

1. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва рекреаційного комплексу в с. Лазурне ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас».

2. Надати ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 01 103 918 00:06:001:0194) площею – 5,0 га, за рахунок земель Маломаяцької сільської ради, не наданих у власність або постійне користування (стр. 96 Ф 6-зем) – 5,0 га, в тому числі за угіддями: землі, вкриті лісовою рослинністю – 0,8 га (гр.. 23); для будівництва рекреаційного комплексу в с. Лазурне, строком на 49 років.

3. Віднести земельну ділянку до категорії: землі рекреації іншого призначення (стр. 86 Ф 6-зем)

4. Накласти обмеження (код № 1.4) на земельну ділянку площею 0,7932 га, сервітут (№1) на земельну ділянку площею 0,7932 га, обмеження (код № 4.2) на земельну ділянку площею 4,0624 га

5. Сплатити втрати лісогосподарського виробництва а розмірі 451777,00 грн.

6. Зобов’язати ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» укласти з Маломаяцькою сільською радою договір оренди земельної ділянки площею 5,0 га, розташованої в с. Лазурне.

Це рішення було прийнято за наслідками розгляду заяви ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» та проекту землеустрою щодо відведення ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» земельної ділянки для будівництва рекреаційного комплексу, адреса ділянки: Маломаяцька сільська рада, с. Лазурне, розробленого Кримською регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» на підставі рішення 7 сесії 5 скликання Маломаяцької сільської ради № 7-187 від 02 березня 2004 р. «Про дозвіл складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» для передачі її в оренду», який отримав погодження: Алуштинського міського управління земельних ресурсів (висновок № 450 від 18 вересня 2007 р.), Управління архітектури та містобудування Алуштинського міськвиконкому (висновок № 106 від 05 березня 2007 р.), Алуштинської міськСЕС (висновок № 406 від 06 липня 2007 р.), Державної Азово-Чорноморської екологічної інспекції (висновок № 11/741 від 12 квітня 2007 р.), Республіканського комітету з охорони культурної спадщини (висновок № 2551 від 07 червня 2007 р.), ДП «Кримське протизсувне управління» (висновок № 181-А від 13 червня 2007 р.), Республіканського комітету по лісовому та мисливському господарству (висновок № 05-1/190 від 18 липня 2007 р.) й пройшов державну землевпорядну експертизу, про що складено Висновком державної землевпорядної експертизи № 1132-07 від 23 листопада 2007 р.

П. 2 оскаржуваного рішення на ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» покладено обов’язок сплатити втрати лісогосподарського виробництва в розмірі 451777,00 грн. Такий розмір втрат лісогосподарського виробництво було визначено в «Розрахунку розміру втрати лісогосподарського виробництва, викликаних вилученням лісових угідь з земель Алуштинського державного лісогосподарського підприємства (ДЛГ), ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» для будівництва рекреаційного комплексу на території Маломаяцької сільської ради, с. Лазурне» від 28 березня 2007 р.

З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо протиправності п. 2 оскаржуваного рішення відповідача та необхідність судового захисту прав позивача з наступних мотивів.

Питання відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва врегульовано в главі 36 Земельного кодексу України та постанові Кабінету Міністрів України № 1279 від 17.11.1997 р. «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню».

Згідно ст. 207 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель.

Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов’язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом.

Відшкодуванню підлягають також втрати, завдані обмеженням прав власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, або погіршенням якості угідь внаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю громадян, юридичних осіб, органів місцевого самоврядування або держави, а також у зв’язку з виключенням сільськогосподарських угідь, лісових земель і чагарників із господарського обігу внаслідок встановлення охоронних, санітарних та інших захисних зон.

З урахуванням наведеного суд знайшов слушним твердження позивача про те, що відшкодування вищезазначених втрат здійснюється тоді, коли відповідні органи державної влади чи місцевого самоврядування приймають рішення про примусове вилучення чи викуп земельної ділянки у землекористувачів чи землевласників для потреб, не пов'язаних із веденням сільськогосподарського чи лісогосподарського виробництва відповідно до вимог ст.ст. 146-151 Земельного кодексу України.

При цьому, суд враховує, що з матеріалів справи, зокрема оскаржуваного рішення відповідача, висновку Алуштинского міського управління земельних ресурсів № 450 від 18 вересня 2007 р. (п. 1 розділу ІІ), висновку Республіканського комітету по лісовому та мисливському господарству № 05-1/190 від 18 липня 2007 р. (розділ «Категорія земель») вбачається, що земельна ділянка надається за рахунок земель Маломаяцької сільської ради, не наданих у власність або користування.

Таким чином, суд не знайшов юридичного складу для застосування до спірних правовідносин правил глави 36 Земельного кодексу України.

Також, при оцінці доводів позивача щодо помилковості віднесення частини земельної ділянки до категорії земель лісового господарства суд виходив з такого.

Ст. 5 Лісового кодексу України встановлено, що віднесення земельних ділянок до складу земель лісового фонду, визначення їх меж проводиться в порядку, встановленому земельним законодавством.

В земельному законодавстві це питання врегульовано перш за все в ч. 1 ст. 55 Земельного кодексу України, яка встановила, що до земель лісового фонду відносяться землі, покриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

При цьому п. «а» ч. 2 ст. 55 Земельного кодексу України та ч. 2 ст. 4 Лісового кодексу України встановлюють, що до земель лісового фонду не належать землі, зайняті зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів.

Згідно Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема висновку Алуштинського міського управління земельних ресурсів № 450 від 18 вересня 2007 р. земельна ділянка площею 5,0 га відводиться ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» з земель в межах населеного пункту с. Лазурне.

Таким чином, земельна ділянка, яка надана в оренду ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас», розташована у межах населеного пункту с. Лазурне й не є землями, які задіяні в лісогосподарському виробництві.

До того ж, Актом обстеження зелених насаджень, які підлягають знесенню або пересадженню у зв’язку з забудовою та впорядкуванням земельних площ на території с. Лазурне Маломаяцької сільської ради від 02 квітня 2007 р., затвердженому Маломаяцьким сільським головою 28 вересня 2007 р. знесенню згідно якісному стану та проекту забудови підлягають 51 одиниця дерев, 1 одиниця до пересадження. При цьому комісія постановила стягнути відновлювальну вартість за вирубку дерев в розмірі 11535,00 грн.

З урахуванням вищенаведеного, п. 5 рішення Маломаяцької сільської ради м. Алушта № 134/16-26 від 14 березня 2008 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» щодо сплати втрат лісогосподарського виробництва в розмірі 451777,00 грн. є протиправним та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства й на ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» протиправно покладено відповідний обов’язок.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування зобов’язані діяти тільки на підставах, в межах повноважень і способів, які передбачені Конституцією і законами України.

Згідно ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування за мотивів їх невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними у судовому порядку.

Ст. 20 Господарського кодексу України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України встановили, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів. Кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів, визнання права.

Ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України також передбачає такий шлях захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки, як визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та визнання права.

Згідно п. 2 Роз’яснення Президії Арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Ухвалюючи оскаржєуване рішення щодо покладення на ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» обов’язку по сплаті втрат лісогосподарського виробництва в розмірі 451777,00 грн., відповідач поклав на позивача обов’язок, не передбачений чинним законодавством, на підставі чого суд дійшов висновку про необхідність судового захисту прав позивача шляхом застосування таких способів захисту, як визнання недійсним п. 5 рішення Маломаяцької сільської ради № 134/16-26 від 14 березня 2008 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» щодо сплати втрат лісогосподарського виробництва в розмірі 451777,00 грн. та визнання за позивачем права на звільнення від відшкодування втрат лісогосподарського виробництва в сумі 451777,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 34, 35, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним пункт 5 рішення 16 сесії 5 скликання Маломаяцької сільської ради м. Алушта № 134/16-26 від 14 березня 2008 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі в оренду ТОВ «Рекреаційний комплекс «Донбас» щодо сплати втрат лісогосподарського виробництва в розмірі 451777,00 грн.

3. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекреаційний комплекс «Донбас» право на звільнення від відшкодування втрат лісогосподарського виробництва в сумі 451777,00 грн., розрахунок яких було здійснено у зв’язку з відведенням земельної ділянки площею 5,0 га, в тому числі землі, вкриті лісовою рослинністю – 0,8 га за рахунок земель Маломаяцької сільської ради для будівництва рекреаційного комплексу в с. Лазурне.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Медведчук О.Л.