ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.08                                                                                 Справа № 7/59

За позовом Приватного підприємства “Лугкабельелектрозбуд”, м. Луганськ

до Державного підприємства “Шахтобудівельне управління”, м. Луганськ

про стягнення 22653 грн. 84 коп.

Суддя Т. Л. Калашник

в присутності представників:

від позивача –Єрошкін Ю.С., довіреність № б/н від 19.02.08;

від позивача –Попітченко Р.М., керівник;

від відповідача –Осадченко В.М., довіреність № 16/37 від 05.05.08.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за договором № 19 від 10.08.07 у сумі 14151 грн. 61 коп., збитків у розмірі 5000 грн. 00 коп., пені у розмірі 2320 грн. 86 коп., 7% штрафу у розмірі 990 грн. 61 коп. та 3% річних у сумі 190 грн. 76 коп.

По справі слід уточнити повну назву підприємства відповідача, якою відповідно до довідки головного управління статистики у Луганській області №13-48/496 від 18.03.08 та довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є Державне підприємство “Луганське шахтобудівельне управління”.

Відповідач відзивом на позовну № 16/39 від 05.05.08 повідомив, що заборгованість виникла у зв’язку з тим, що Замовником було оплачено лише роботи, а вартість світильників не оплачено. На цей час відповідач звернувся у суд з позовом до Замовника про стягнення вартості світильників, штрафу, пені та судових витрат на суму 22653 грн. 84 коп.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Між позивачем - Приватним підприємством “Лугкабельелектрозбуд” (Постачальник) та відповідачем - Державним підприємством “Луганське шахтобудівельне управління” (Покупець) було укладено Договір № 19 від 10.08.07 (далі –Договір), за умовами якого Постачальник зобов’язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію, згідно наданих Постачальником рахунків, які є невід’ємною частиною цього договору (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.2.1. Договору Покупець зобов’язується здійснити оплату протягом 10 днів з моменту поставки продукції.

На виконання вказаного договору позивач поставив відповідачу продукцію згідно до відповідних видаткових накладних №ЛК-0000414 від 27.08.07, №ЛК-0000413 від 21.08.07 та №ЛК-0000397 від 13.08.07 (а.с.9-11).

Зобов’язання по перерахуванню позивачеві вартості продукції в зазначені вище обумовлені договором строки, відповідачем не були виконані у повному обсязі та вчасно, тому позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідачем позов не оспорено, доказів перерахування заборгованості не надано.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково, з огляду на наступне.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

На виконання вказаного договору позивач виконав свої зобов’язання та поставив відповідачу продукцію, про що свідчать відповідні видаткові накладні №ЛК-0000414 від 27.08.07, №ЛК-0000413 від 21.08.07 та №ЛК-0000397 від 13.08.07 (а.с.9-11).

Згідно п. 2.2.1. Договору Покупець зобов’язується здійснити оплату протягом 10 днів з моменту поставки продукції.

Зобов’язання по перерахуванню позивачеві вартості продукції в зазначені вище обумовлені договором строки, відповідачем не були виконані у повному обсязі та вчасно, у зв’язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 14151 грн. 61 коп.

Таким чином факт неналежного виконання відповідачем умов договору підтверджується матеріалами справи, у тому числі Актом звірення взаємних розрахунків від 25.04.08 та не спростований відповідачем.

Як було встановлено при розгляді справи, за станом на день її слухання заборгованість відповідача не змінилася та складає 14151 грн. 61 коп.

Щодо стягнення 3% річних, то вимоги позивача у цій частині також цілком обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Відповідальність у вигляді пені та штрафу передбачено ч.2 ст.231 ГК України, а саме у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Тому вимоги позивача у цій частині також цілком обґрунтовані.

Проте, вимога позивача щодо стягнення збитків є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв’язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника. На неодноразові вимоги суду позивачем не надано обґрунтування нарахування збитків з зазначенням усіх складових цивільного правопорушення. Позивачем не доведено причинного зв’язку між протиправною поведінкою і збитками та не надано документального підтвердження.

За вказаних обставин вимоги позивача за позовом підлягають до задоволення частково з віднесенням судових витрат на відповідача, згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 224, 231 ГК України та керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства “Луганське шахтобудівельне управління”, м. Луганськ, пров. Краснодонський, 2, на користь Приватного підприємства “Лугкабельелектрозбуд”, м. Луганськ, вул. Фабрична, 1, - борг у сумі 14151 грн. 61 коп., пеню у сумі 2320 грн. 86 коп., штраф у сумі у сумі 990 грн. 61 коп., 3% річних у сумі 190 грн. 76 коп., державне мито у сумі 176 грн. 54 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 91 грн. 96 коп., видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання: 12.06.08.

Суддя Т.Л.Калашник