ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2008 р. Справа № 11/335-07

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Щепанської Г.А.

суддів: Гулової А.Г.

Пасічник С.С.

при секретарі Жарській І.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Шишкіна О.Ю. - представника за довіреністю від 12.12.2007р.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський гофротарний комбінат", м.Луганськ

на рішення господарського суду Вінницької області

від "03" квітня 2008 р. у справі № 11/335-07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський гофротарний комбінат", м.Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європак", м.Вінниця

про стягнення 256151,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 3 квітня 2008р.у справі №11/335-07 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський гофротарний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європак" про стягнення 256151,50 грн. задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 113186,80 грн. основного боргу, 5766,74 грн. - 3% річних, 9541,80 грн. пені, 11318,69 грн. штрафу, 1398,14 грн. витрат по сплаті держмита та 64,41 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В стягненні 21747,41 грн. інфляційних втрат та 85048,26 грн. пені відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, через порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом безпідставно відмовлено у стягненні інфляційних втрат в сумі 21747,41 грн. на підставі ст.625 ЦК України, пославшись на те, що позивач невірно визначив спосіб захисту порушеного права. Крім цього, суд відмовив у стягненні 85048,26 грн. пені, яку позивач нарахував у відповідності до ст.551 ЦК України та п.5.3 договору, яким було передбачено відповідальність за несвоєчасний розрахунок за поставлений товар сплата пені у розмірі 0,5% від несплаченої вартості партії за кожен день прострочки.

Суд помилково зменшив розмір пені до подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Просить рішення скасувати в частині відмови у стягненні пені та інфляційних втрат.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість представника в ВАСУ, проте підтверджуючих доказів до клопотання не додав, у зв'язку з чим судова колегія відмовила в його задоволенні.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач в судове засідання не подав.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.09.2005р. між ТОВ "Луганський гофротарний комбінат" та ТОВ "Європак" укладено договір№05/63 на поставку продукції

Згідно накладних по довіреностях відповідачу було поставлено гофропродукцію на суму 1767042,31 грн. (а.с.68-119).

Залишок поставленої та неоплаченої продукції становить 113186,80 грн.

У відповідності до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, ч.1 ст.193 ГК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сума заборгованості в розмірі 113186,80 грн. не погашена.

Пунктом 5.3 договору передбачена відповідальність за несвоєчасну оплату товару більше як 14 днів нараховуються інфляційні втрати.

Відповідно до розрахунку позивач нарахував та звернувся з вимогою про стягнення з відповідача 21747,41 грн. інфляційних втрат починаючи з 02.09.2005р. по 08.10.2007р., проте суд першої інстанції своїм рішенням від 03.04.2007р. відмовив вказавши, що позивачем не вірно визначено спосіб захисту порушеного права.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову в стягненні інфляційних втрат порушено норми матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, згідно з якою, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В цій частині рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача 21747,41 грн. нарахованих інфляційних втрат на користь позивача.

Виходячи зі змісту ст.ст. 546,548,549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України, Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Щодо зменшення суми пені заявленої позивачем, слід зазначити слідуюче.

Пунктом 5.3 договору сторони передбачили неустойку 0,5% від суми неоплаченої партії товару, Позивачем нарахована пеня в сумі 141791,96 грн. (а.с.137-138, а.с.1).

Слід зазначити, що у цивільному законодавстві максимальний розмір неустойки, про який сторони можуть домовитись обмежується законом. Так, згідно з положеннями статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" за прострочку грошових зобов'язань платники грошових коштів (боржники) сплачують на користь одержувачів цих коштів (кредиторів) пеню у розмірі, встановленому за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Положення цього закону не встановлюють обмежень щодо визначення розміру пені, а передбачають обмеження розміру пені, що підлягає стягненню.

Про це вказує у своїй постанові Верховний Суд України від 28.03.2006р. у справі №48/299. А тому колегія суддів вважає, що пеня зменшена судом першої інстанції на законних підставах і ця апеляційна вимога не підлягає задоволенню.

Врешті рішення суд першої інстанції обґрунтував нормами чинного законодавства, є законним та обґрунтованим, лише слід змінити у частині відшкодування судових витрат відповідно до ст.49 ГПК УКраїни.

Враховуючи викладене, судова колегія прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський гофротарний комбінат", м.Луганськ задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 03 квітня 2008 року у справі № 11/335-07 скасувати в частині відмови в стягненні інфляційних втрат та змінити в частині стягнення судових витрат.

Прийняти в цій частині нове рішення.

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європак" ( м.Вінниця, Хмельницьке шоссе, 82/402 код 30836533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганський гофротарний комбінат" (м.Луганськ, вул.Ровєньковськая, 82-а код 30642763) 21747 грн. 41 коп. інфляційних втрат та 1615 грн. 61 коп. витрат по сплаті державного мита, 74 грн. 42 коп. витрат по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 199 грн.22 коп. за подачу апеляційної скарги".

В решті рішення залишити без змін.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду Вінницької області.

4. Справу № 11/335-07 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий - суддя: Щепанська Г.А.

судді::

Гулова А.Г.

Пасічник С.С.

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд