ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"19" червня 2008 р.

Справа №  14/140

Господарський суд Кіровоградської області у
складі судді Колодій С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №
14/140

за
адміністративним позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

до
відповідача: державної податкової інспекції у м. Кіровограді,                          м. Кіровоград, вул.
Глінки, 2,

про
скасування акта перевірки та визнання недійсними рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій,

Секретар
судового засідання  - А.В. Адаменко

Представники
сторін:

від
позивача - участі не брав;

від
відповідача - участі не брав;

Час
прийняття постанови:  16 год. 40 хв.

Фізичною
особою-підприємцем подано позов про скасування акту перевірки № та
визнання недійсними рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від
22.02.2008 року №, , а також зобов'язання виклику до суду,
як свідка, громадянина ОСОБА_2 для надання показань.

В
судовому засіданні від 10.06.2008 р. позивач в усній формі заявила про
відсутність необхідності виклику в судове засідання гр. ОСОБА_2.

Позивач
вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При
здійсненні перевірки було надано направлення №0228 від 30.01.2008 р., №0247 від
06.02.2008 р., на яких дату здійснення перевірки в магазині було поставлено
безпосередньо під час проведення перевірки, за результатами перевірки
податковим органом прийнято два рішення про застосування штрафних (фінансових)
санкцій, що суперечить діючому законодавству.

ДПІ у
м. Кіровограді в запереченнях до позову зазначає про безпідставність та
необґрунтованість заявлених вимог та просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Представниками
сторін подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні без участі
сторін, за наявними матеріалами.

Розглянувши
матеріали даної справи, здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів,
господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Працівниками
Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області  на підставі направлень №0247 від 06.02.2008
року, №0228 від 30.01.2008 року з метою перевірки щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, дотриманням
вимог Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, “Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”, “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, постанови правління Національного
банку України від 15.12.2004 року №637 “Про затвердження положення про ведення
касових операцій у національної валюті в Україні” проведено перевірку магазину,
який розташований АДРЕСА_2, що належить позивачу.

За
результатами перевірки складено акт № від 07.02.2008 року.

В
ході перевірки встановлено непроведення розрахункової операції через РРО та
невидача розрахункового документа встановленого зразка на суму 16,20 грн.;
невідповідність готівкових коштів на місці здійснення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті РРО на 7,40 грн.; нещоденне друкування
фіскального звітного чека, зокрема відсутність фіскального звітного чека за
25.07.2007 р., наступний роздруковано 26.07.2007 р.; неоприбуткування
готівкових коштів в книзі обліку РРО на загальну суму 134,70 грн.

За
висновком перевіряючих виявлено порушення пунктів 1,2,9,13 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, пункту 2.6 частини 2 Положення
про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого
Постановою НБУ від 15.12.2004 р. №637, зареєстрованого в Мінюсті України
13.01.2005 р. №40/10320.

Акт
перевірки став підставою для прийняття податковим органом рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 22.02.2008 р. № згідно
з абзацем 3 частини 1 Указу Президента України “Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” в розмірі 673,50 грн.,
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 22.02.2008 р.
№ згідно з пунктами 1,4 статті 17, статтею 22 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” в розмірі 458,00 грн.

Господарський
суд відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю в силу наступного.

Статтями
8-10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” визначені функції
органів державної податкової служби, до яких належать зокрема здійснення
контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно
до пункту 2 статті 11 цього Закону органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та порядку, встановлених законами України мають
право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у встановленому Законом порядку.

Законом
України “Про внесення змін до Законів України “Про Державний бюджет України на
2005 рік” та деяких інших законодавчих актів” статтю 11-1 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” доповнено частиною сьомою, згідно якої
позаплановими перевірками вважається також перевірка в межах повноважень  податкових органів, визначених Законами
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, “Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”.

В той
же час слід зазначити, що статтею 11-1 Закону України “Про державну податкову
службу в Україні” визначені підстави та порядок проведення органами державної
податкової служби планових та позапланових перевірок своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів). Зокрема, позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена і в планах роботи органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї з наведених цією статтею Закону
обставин.

Законами
не пов'язаними з нарахуванням та сплатою податків, зборів (обов'язкових
платежів) є Закон України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, який регулює
правовідносини суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють розрахункові
операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, Закон України
“Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, який визначає
порядок патентування торговельної діяльності за готівкові кошти, а також з
використанням інших форм розрахунків та кредитних карток, діяльності у сфері торгівлі
іноземною валютою, діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу та
побутових послуг, що провадиться суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтями
15,16 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” визначено, що контроль за
додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи
державної податкової служби шляхом проведення планових та позапланових
перевірок.

У
межах повноважень, визначених Законів України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
“Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” органи державної
податкової служби проводять перевірки стосовно додержання норм зазначених
Законів згідно із затвердженими керівництвом податкових органів
планами-графіками проведення перевірок.

Згідно
представлених відповідачем доказів перевірка позивача проводилася згідно
плану-графіку проведення перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктів підприємницької
діяльності на лютий 2008 року, затвердженого заступником голови ДПА у
Кіровоградської області.

Згідно
частини 1 статті 11-2 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні" посадові особи органу державної податкової служби вправі
приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за
наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України,
та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби та копії наказу
керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в
якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її
початку та дата закінчення. Ненадання цих документів платнику податків або їх
надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є
підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Направлення
на перевірку були  вручені особисто
позивачу, про що свідчить  підпис  на направленнях та її пояснення під час
розгляду справи.

Проставлення
дати проведення перевірки в направленні під час проведення перевірки, на чому
наполягає позивач та заперечує відповідач, були підставою для недопущення
посадових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки, але
не є підставою для визнання нечинними рішень прийнятих за результатами
перевірки, під час якої в діяльності приватного підприємця встановлені
порушення діючого законодавства.

Працівниками
податкової служби складено акт перевірки правильності розрахунків за
реалізовані товари (надані послуги) від 07.02.2008 року. Було закуплено пиво
“Оболонь”, горілка “Рідненька” на суму 16,20 грн.

Згідно
акту особою, що здійснювала розрахункові операції (приватний підприємець
ОСОБА_1) отримано грошова купюра номінальною вартістю 100 грн. та видано здачу
в розмірі  83,80 грн. При цьому при
проведенні розрахункової операції реєстратор розрахункових операцій не
використовувався та фіскальний чек не видавався. Даного факту позивач не
заперечила.

При
підрахунку грошових коштів особисто здійсненим позивачем встановлено сума
готівкових коштів, що знаходилася на місці торгівлі в розмірі 16,20 грн., при
цьому сума готівкових коштів, яка зазначена в поточному звіті РРО складала
23,60 грн., отже невідповідність грошових коштів становила 7,40 грн.

Позивачем
під час перевірки складено розписку, якої вона підтвердила, що на момент
перевірки 07.02.2008 р. сума коштів на місці проведення розрахункових операцій
склала 16,20 грн., тоді як згідно Х звіту сума готівкових коштів, зазначена в
поточному звіті РРО склала 23,60 грн., отже невідповідність грошових коштів
становила 7,40 грн. Даного факту позивач не заперечила.

Під
час перевірки податкової службою встановлено нещоденне друкування фіскальних
звітних чеків, зокрема відсутність фіскального звітного чеку за 25.07.2007 р.,
який роздруковано 26.07.2007 р. в 8 год. 34 хв.

Позивач
пояснила, що 25.07.2007 р. магазин не працював, а тому фіскальний чек за
25.07.2007 р. не роздруковувався, при цьому розділі 2 Книги обліку
розрахункових операцій (далі по тексту - КОРО) здійснено запис обліку грошових
коштів за 25.07.2007 р., що спростовує твердження позивача. Даний факт позивач
пояснює помилкою реалізатора магазина.

В
ході перевірки податковим органом встановлено неоприбуткування готівкових
коштів в КОРО на загальну суму 134,70 грн., останній запис здійснено 31.01.2008
р., тоді як контрольні стрічки в КОРО підтверджують здійснення торгівельної
діяльності з 01.02.2008 р. по 06.02.2008 р.

Позивач
не погоджується з таким висновком податкової служби та зазначає, що при
відсутності належного запису щодо оприбуткування коштів в главі 2 КОРО
приховування коштів та порушення касової дисципліни не відбувалося, оскільки
фіскальні звітні чеки за вказані дати роздруковані та зберігаються в розділі 1
КОРО.

Пунктами
1,2,3,9,13 статті 3 зазначеного Закону встановлено, що суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій таабо в
безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, зобов'язані проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку  та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих
у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахункових
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати
реєстратори розрахункових операції, що включені до Державного реєстру
розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;
щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх
зберігання протягом трьох років; забезпечувати відповідність сум готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті реєстратора   розрахункових операцій,
а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідно
до частини 1 статті 17 цього Закону у разі непроведення розрахункової операції
через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції до
суб'єкта підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів.

Відповідно
до частини 4 статті 17 цього Закону у разі невикористання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових
операцій  до суб'єкта підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно
до статті 22 цього Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у
випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному
розмірі суму, на яку виявлено невідповідність.

З
огляду на наведені норми та враховуючи, що факт не проведення розрахункової
операції через реєстратор розрахункових операцій та невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в  поточному звіті РРО позивачем не
спростовано та документально підтверджено, а також не доведено щоденне
друкування фіскальних звітних чеків застосування податковою службою фінансових
санкції в сумі  81,00 грн., 37,00 грн.,
340,00 грн., а всього 458,00 грн. на підставі рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 22.02.2008 р. № слід визнати обґрунтованим.

В
ході перевірки встановлено неоприбуткування готівкових коштів в КОРО на
загальну суму 134,70 грн.

Згідно
пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті,
затвердженого постановою НБУ №637 від 15.12.2004 р., зареєстрованого в Мінюсті
України 13.01.2005 р. за №40/10320 уся готівка, що надходить до кас, має
своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися.

У
разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням
РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно
до пункту 7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій
і розрахункових книжок, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 р.
№614, зареєстрованого в Мінюсті України 05.02.2001 р. за №106/5297 використання
книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає наявність книги ОРО на місці
проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних
чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух
готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців
(клієнтів), та даними за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються
окремо.

Отже,
здійснення щоденних записів про рух готівки та суми розрахунків є обов'язковою
вимогою здійснення операції щодо оприбуткування готівкових коштів у касі
приватного підприємця. Наявність підклеюваних фіскальних чеків, без здійснення
записів про рух готівки не є належним доказом здійснення позивачем
оприбуткування готівкових коштів в КОРО з 01.02.2008 р. по 06.02.2008 р.

Згідно
частини 3 пункту 1 Указу Президента України “Про застосування штрафних санкцій
за порушення норм з регулювання обігу готівки” у разі неоприбуткування
(неповного таабо несвоєчасного) оприбуткування у касах готівки до суб'єктів
підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у
п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

За
таких обставин господарський суд вважає правомірним прийняття податковою
службою рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 22.02.2008
р. № в розмірі 673,50 грн.

Позивач
заявив вимоги щодо скасування акту перевірки від 07.02.2008 р. № .

Господарський
суд вважає, що вимоги відносно акту перевірки не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Акт
перевірки, не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії. Зазначений
документ може розглядатися лише як форма фіксації певних фактів (подій,
обставин), а отже, у судовому процесі відноситься до засобів доказування
(письмових доказів відповідно до частини 1 статті 79 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Оцінка
акту перевірки може здійснюватися судом виключно, як оцінка доказу відповідно
до норм глави 6 Кодексу адміністративного судочинства України, що виключає
можливість віднесення акту перевірки до рішень, які підлягають оскарженню в
адміністративних судах відповідно до частини 1 статті 17 цього Кодексу.

Виходячи
з викладеного, позов   фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись
частинами 1 - 3 статті 160, частинами 1 - 2
статті 162, статтею 163, частинами 1- 4 статті 254, статтею 258, пунктом
6 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

П
О С Т А Н О В И В :

В
задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова
суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України,
постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо
строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи
ухвала суду не набрала законної сили.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської
області.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -
з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

С. Б.
Колодій