ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2008 р. Справа № 11/57/07

За позовом: 1. Лінійного відділу УВС МВС України в Миколаївській області спеціального морського порту “Октябрськ” (54052, м.Миколаїв, вул.Айвазовського, 1)

2. Обслуговуючого кооперативу “МЖК Дружба-Портовик” (54052, м.Миколаїв, вул.Айвазовського, 1)

до відповідачів: 1. Відкритого акціонерного товариства “Миколаївпромсантехмонтаж”

(54028, м.Миколаїв, вул.4 Повздовжня, 76)

2. ТОВ “Берег-Будгруп” (65026, м.Одеса, вул..Гоголя, 7, )

ІІІ особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів:

1. ДП “Миколаївський морський торговельний порт” (54002, м.Миколаїв, вул..Заводська, 23);

2. ТОВ “Миколаївський глиноземний завод” (54051, м.Миколаїв, вул.Артема , 62-А);

3. ВАТ “Глиноземпромжитлобуд” (54051, м.Миколаїв, вул.Артема , 62-А);

4. ЗАТ будівельна компанія “Глиноземпромбуд” (54001, м.Миколаїв, вул.Спаська, 72);

5. ВАТ “Миколаївський пивзавод “Янтар” (54050, м.Миколаїв, вул.Янтарна, 320);

6. ЗАТ “Миколаївгаз” (54028, м.Миколаїв, вул.12 Повздожня, 12-А);

7. Миколаївська міська рада (54051, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 20).

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від 1 позивача:

від 2 позивача:

від 1 відповідача:

від 2 відповідача:

від ІІІ осіб:

СУТЬ СПОРУ: визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16.11.2006р., укладеного між ВАТ “Миколаївпромсантехмонтаж” і ТОВ “Берег-Будгруп”

Товариство “Миколаївпромсантехмонтаж” у відзиві на позов позовні вимоги не визнало посилаючись на наступне:

-          згідно ст.388 ЦК України, якщо майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно, має місце добросовісне придбання майна покупцем і наслідки угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння;

-          позивачі повинні захищати свої права шляхом пред’явлення віндикаційного позову;

-          позивачами не вказано конкретних обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними;

-          відповідно до положень ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі будівництва.

-          посилання позивачів в обґрунтування своїх вимог на договори про пайову участь у сумісному будівництві 179-ти квартирного житлового будинку не можуть бути прийняті до уваги по причині того, що 7 вересня 2005 року господарським судом Миколаївської області було прийнято рішення по справі 15/298/05 яким було розірвано договір № 472 від 18.12.1995р. про пайову участь в продовженні сумісного будівництва 179-ти квартирного житлового будинку, також розірвано договір від 19.05.1992р., який було укладено між ВАТ „МПМТМ” та Лінійним відділом спецморпорту „Октябрьск” УМВС України в Миколаївській області;

-          другий позивач взагалі не має ніякого відношення до розгляду справи та не може бути стороною в процесі оскільки згідно п.1.8 договору №472 від 18.12.1995р. його учасники прямо визначили, що з підписанням цього договору припиняють дію раніше підписані документи про створення МЖК.

Представники сторін у судове засідання не з’явились, не дивлячись на те, що про дату засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги те, що справа слухається на протязі довгого періоду, жодних додаткових доказів сторони до суду не надали, додаткових клопотань не висловили, на підставі ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матералами.

Заслухавши представників сторін у попередніх засіданнях, вивчивши матеріали справи, суд –

в с т а н о в и в:

У червні 1987 року Миколаївський морський порт, батальйон міліції в портовому пункті „Октябрьск” звернувся до Миколаївського міськвиконкому з заявою, в якій прохали виділити територію для будівництва житлового будинку в Корабельному районі м. Миколаєва.

Рішенням виконкому Миколаївської міськради від 28.10.1987р. №610 була виділена земельна ділянка під будівництво житлового будинку.

24 червня 1988 року виконком Миколаївської міськради прийняв рішення №214 „Про дозвіл МСУ –505 тресту „Чорноморпромсантехмонтаж” здійснення виконання проектно-вишукувальних робіт на будівництво молодіжного житлово-будівельного комплексу в Корабельному районі”.

22 квітня 1994 року Виконавчий комітет Миколаївської міськради прийняв рішення №164 „Про надання функцій замовника –забудовника фірмі „Миколаївпромсантехмонтаж” по будівництву 179-ти квартирного житлового будинку за адресою пр. Жовтневий –вул. Ватутіна”, яким було відмінено рішення міськвиконкому №214 від 24.06.1988р. в частині наділення правами замовника МСУ –505 тресту „Чорноморпромсантехмонтаж” та визнано замовником –забудовником державну фірму „Миколаївпромсантехмонтаж”, яка є правонаступником асоціації „Миколаївпромсантехмонтаж”.

Викладені факти не оспорюються учасниками судового процесу та не є предметом спору.

18.12.1995р. АП “Миколаївський глиноземний завод”, Т„Миколаївсантехпроммонтаж”, АТ „ГПЖС”, ЛВВС морпорту „Октябрьск”, Миколаївський морський порт, АТ “Спецмонтаж –257” МСУ –505, ОП пивзавод „Янтар”, АТ „Глиноземпромбуд”, ОП „Миколаївгаз” уклали договір №472 на продовження сумісного будівництва 179-ти квартирного будинку по вул.Ватутіна в м.Миколаєві.

Умовами цього договору його учасники погодили наступне:

-          вищим розпорядним органом є рада пайщиків до компетенції якої віднесено виконання та контроль умов договору, призначення організації виконуючої функції ген підрядної організації;

-          замовником-забудовником, відповідно до рішення Миколаївського міськвиконкому від 22.04.1994р. № 164, визначено АТ „Миколаївпромсантехмонтаж”;

-          генеральним підрядником виступає будівельна організація АТ „ГПЖС”;

-          взаємовідносини дольовиків з замовником регулюються цим договором та раніше укладеними договорами дія яких розповсюджується на весь період будівництва;

-          з підписанням цього договору припиняють раніше підписані документи про створення МЖК з будівництва будинку і в подальшому будівництво будинку здійснюється на дольових умовах за рахунок коштів підприємств-дольовиків.

Названим договором його учасники також погодили розподіл між ними квартир та приміщень, розрахунок долі грошових коштів учасників будівництва, порядок перерахування коштів та взаєморозрахунків, розподіл обов’язків по поставкам матеріалів, обладнання та виконанню робіт.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 07.09.2005р. по справі №15/298/05 за позовом ВАТ „Миколаївпромсантехмонтаж” до відповідачів: АТЗТ БК „Глиноземпромбуд”, Лінійного відділу спецморпорту „Октябрьск”, ЗАТ „Спецмонтаж –257”, ТОВ „МГЗ”, АТЗТ „Миколаївський морський торговий порт”, АТ „Миколаївський пивзавод „Янтар”, ВАТ „Миколаївгаз” договір №472 від 18.12.1995р. на продовження сумісного будівництва 179-ти квартирного будинку по вул.Ватутіна в м.Миколаєві було розірвано.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.12.2005р. назване рішення було залишено в силі.

Таким чином, договірні відносини та всі зобов’язання що існували між позивачем та 1-м відповідачем по даній справі були припинені з моменту набрання рішенням законної сили.

Належних доказів того, що учасники договору №472 вирішили всі питання щодо наслідків розірвання договору сторони до суду не надали.

Товариство „Миколаївпромсантехмонтаж” листами від 21.04.2006р., від 25.05.2006р. № 446 та №447 на адресу начальника лінійного відділу в спецморпорту „Октябрьск”, прохало останнього надати банківські реквізити для перерахування грошових коштів належних відділу як колишньому дольовику, що приймав участь у будівництві житлового будинку.

Отже, учасники договору про спільну діяльність повинні були вирішити всі спірні питання, які виникли під час його виконання, в тому числі і питання щодо зроблених внесків та наданих послуг.

Під час розгляду справи позивач не надав до суду підтверджених належними доказами відомостей, власником яких саме матеріалів, обладнання тощо він є, та яка їх вартість. Окрім цього, з пояснень представників у судових засіданнях слідує, що його вкладом у сумісну діяльність також були роботи, які виконані ним під час будівництва та надані послуги –охорона об’єкту будівництва.

Ці питання не є предметом розгляду у дані справі.

Частина 3 статті 331 Цивільного кодексу України передбачає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Але в даному випадку матеріали, які були використані в процесі будівництва і належали позивачу, не мають родових ознак, отже ідентифікувати їх та вилучити з готового об’єкту є неможливим, як і визначити частку виконаних робіт.

За таких обставин, позивачу слід вирішити це питання в окремому проваджені.

Стаття 328 Цивільного кодексу України говорить, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

16 листопада 2005 року ВАТ “Миколаївпромсантехмонтаж” (продавець) та ТОВ „Берег –Будгруп” (покупець) уклали договір купівлі –продажу майна, за умовами якого продавець продав, а покупець придбав будматеріали та устаткування, які знаходяться за адресою пр.Жовтневий, ріг вул.Ватутіна в м.Миколаєві та були використані в процесі розпочатого будівництва багатоповерхового житлового будинку.

Загальна вартість майна складає 5302500,0 грн.

Покупець зобов’язався сплатити вартість частки майна у розмірі 1767500,0 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок продавця у термін 10 днів з моменту підписання договору.

По завершенню будівництва і прийняття в експлуатацію житлового будинку покупець зобов’язався протягом 30 днів оплатити вартість частки майна у розмірі 3535000,0 грн. шляхом передачі у власність продавця і реєстрації в органах БТІ квартир загальною проектною площею 1750 кв. м. із розрахунку вартості одного квадратного метра –2020,0 грн.

Пунктом 2.1 договору його учасники записали, що передача майна оформляється актом прийому-передачі.

Право власності на майно переходить до покупця з моменту підписання акта прийому-передачі.

1-м відповідачем надано до суду перелік матеріалів до договору від 16.11.2005р., які передаються продавцем покупцю на будмайданчику по пр. Жовтневому –ріг вул. Ватутіна.

Позивачі просять визнати недійсним договір купівлі-продажу майна розташованого за адресою пр. Жовтневий ріг вул. Ватутіна в м.Миколаєві від 16.11.2006р., укладений між ВАТ “Миколаївпромсантехмонтаж” і ТОВ “Берег-Будгруп” на підстав ст.ст.658, 659 ЦК України з правовими наслідками передбаченими ст.216 ЦК, посилаючись при цьому на наступне:

-          на момент укладання спірного договору ВАТ „Миколаївпромсантехмонтаж” не було власником всього майна та без погодження з іншими власниками неправомірно розпорядився їх власністю;

-          названий договір не містить всіх істотних умов (перелік та найменування майна, яке продається, конкретну вартість конкретних будматеріалів та перелік і ціни устаткування);

-          сторони за оспорюваним договором неправильно визначили статус майна, яке продається –замість „незавершеного будівництва” в договорі вказано „розпочате будівництво”;

-          продавець за договором ввів в оману покупця запевнивши останнього, що майно, яке продається не обтяжене будь-яким способом, чи обставинами передбаченими чинним законодавством.

Суд, дослідивши надані сторонами докази та заслухавши пояснення представників сторін прийшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають враховуючи наступне.

Позивачі не є сторонами по спірному договору, їх твердження про те, що спірний договір не містить всіх істотних умов (перелік майна, яке було продано, його вартість) не знайшло свого підтвердження та спростовано наданим до суду 1-м відповідачем додатком до договору, в якому зазначено перелік матеріалів, які передаються продавцем покупцю на будмайданчику по пр.Жовтневому –ріг вул.Ватутіна, в якому вказано найменування товарів їх кількість та вартість.

Що стосується посилань позивачів на те, що сторони за спірним договором не правильно визначили майно, яке продається –замість „незавершеного будівництва” в договорі вказали „розпочате будівництво”, то ця обставина не може бути підставою для визнання договору недійсним ,оскільки, знов таки, відповідно до приписів частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до п.1.1 спірного договору предметом купівлі –продажу є будматеріали та устаткування перелік яких вказано в додатку.

Що стосується самих понять „розпочате будівництво” та „незавершене будівництво”, то вони відображають стадії створення об’єкту, в даному випадку житлового будинку, та не впливають на предмет купівлі-продажу.

Окрім сказаного, як випливає з приписів ст.ст658, 659 ЦК України, в разі невиконання їх приписів негативні наслідки можуть настати лише для покупця товару, і в разі порушення його права або охоронюваних законом інтересів саме він вправі звернутись до суду за захистом.

Отже, позивачі не довели належними засобами доказування факт порушення його права під час укладання відповідачами спірного договору купівлі-продажу.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 44,49,82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя К.Л.Василяка