ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 16а/3-38
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

при секретарі судового засідання Мисько І.П.

Розглянув матеріали справи

За позовом Прокурор м. Тернополя в інтересах держави в особі Пенсійний фонд України в особі Управління Пенсійного фонду України вул. Руська 17, м. Тернопіль

до відповідача Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Залізничник" Тернопільської міської ради вул. Шевченка, 31, м.Тернопіль

За участю представників сторін:

Позивача: Калашник Н.Я. - юрисконсульт, довіреність №7658/04 від 12.06.08 р.

Відповідача: Сампара Н.М. - юрисконсульт, довіреність №129 від 04.02.08р.

Прокуратури: Молень І.Й. - помічник прокурора м. Тернополя, посвідчення №21 дійсно до 23.07.2012 року.

Суть справи: Ухвалою суду від 17.06.08р., керуючись ст.ст.150,165 КАС України, судовий розгляд було відкладено на 03.07.08р. на 09 год. 15 хв.

Прокурор м. Тернополя в інтересах держави в особі Пенсійний фонд України в особі Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі вул. Руська, 17, м.Тернопіль звернувся до господарського суду з адміністративним позовом до Комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Залізничник" Тернопільської міської ради вул. Шевченка, 31, м.Тернопіль про стягнення 7669 грн. 99 коп. заборгованості по страхових внесках.

Як вбачається із позовних матеріалів, спірні правовідносини за своїм характером є адміністративно-правовими, у зв’язку з чим справа розглядається згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України, що набрав чинності з 01.09.2005р.

Як зазначає прокурор в позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом є порушення відповідачем вимог пенсійного законодавства щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду.

Представник позивача з'явився в судове засідання та попросив суд закрити провадження у справі в зв'язку з оплатою відповідачем суми недоїмки по страхових внесках.

Представник відповідача в судове засідання з’явився.

В судових засіданнях учасникам судового процесу роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст. 27,49, 51,60, 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу не здійснювалася за наявності відповідного клопотання представників позивача та прокуратури.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури, представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Закон України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № v0209569-03 від 9 липня 2003 року з наступними змінами, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, регулює відносини, що виникають між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування. Також цим Законом визначаються, зокрема, платники страхових внесків, їх права та обов’язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Частиною 3 статті 18 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Як слідує з матеріалів справи, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство "Залізничник" Тернопільської міської ради вул. Шевченка, 31, м.Тернопіль, зареєстрований в управлінні ПФУ в місті Тернополі 05.07.2005 року згідно повідомлення про взяття на облік, а отже згідно частини 1 статті 15 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” є платником страхових внесків до солідарної системи та згідно підпункту 1 пункту 8 Прикінцевих положень вказаного Закону повинен сплачувати страхові внески на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” №400/97-ВР від 26 червня 1997 року з наступними змінами.

У відповідності до частини 6 статті 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно частини 2 статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі-недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Як зазначив прокурор в своїй позовній заяві, відповідач допустив порушення норм чинного законодавства, що стосується пенсійного страхування, не перерахував Пенсійному фонду страхові внески у строки визначені статтею 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, а відтак утворилась заборгованість по сплаті страхових внесків станом на 25.12.2007 року в загальній сумі становить 99825 грн. 50 коп.; на виконанні в органах державної виконавчої служби знаходиться вимога на суму 57510 грн. 01 коп., а тому недоїмка відповідача становить 59829 грн. 76 коп. за період жовтень та листопад 2007 року. Наявність недоїмки також в сумі 59829 грн. 76 коп. також підтверджується належним чином засвідченими копіями розрахунків суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за жовтень та листопад 2007року; даними картки особового рахунку та іншими матеріалами справи.

Згідно пунктів 1,2,3 частини 3 статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відповідно територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату; вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом; протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Розділом 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 128/2004 року, передбачений порядок стягнення заборгованості зі страхувальників, в тому числі випадки надіслання страхувальникам вимоги про сплату недоїмки та формування вимоги. Також згідно пункту 8.3 вказаної Інструкції вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається із матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі були надіслані Комунальному житлово-експлуатаційному підприємству "Залізничник" Тернопільської міської ради вимога №Ю-1662 від 07.11.07р. та №Ю-1662 від 07.12.07р. про сплату заборгованості по страхових внесках, які отримав представник відповідача за довіреністю згідно повідомлень №264374 від 06.11.07р. та №282780 від 07.12.07р. (належним чином засвідчені копії корінців вимог знаходяться в матеріалах справи).

В ході судового розгляду відповідачем була сплачено частково сума заборгованості. Згідно поданого представником позивача, розрахунку заборгованості до ПФУ по внесках на ЗОДПС фінансових санкціях та пені за період з 01.01.2007 року по 25.12.2007 року КЖЕП "Залізничник" залишок заборгованості відповідача станом на 10.06.08р. становить 7669 грн. 99 коп.

У відповідності до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В судовому засіданні 03.07.08р. від представників позивача та прокуратури поступила заява без номера від 03.07.08 р. про відмову від позову, оскільки відповідач добровільно погасив всю заборгованість, заявлену у позовній заяві.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю та про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

У відповідності до частини 1 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву; якщо відмову від адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

У відповідності до частини 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

Суд приймає відмову від адміністративного позову, викладену у заяві без номера від 03.07.08р., яка подана представником Управління Пенсійного фонду України у м. Тернополі, оскільки такі дії позивача не суперечать чинному законодавству та не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. А тому суд вважає, що провадження у адміністративній справі №16а/3-38 слід закрити.

Судові витрати в силу положень ст. 95 КАС України відповідачем не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.95, п.2 ч.1 ст.157, ст.ст.160,165 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Провадження у адміністративній справі №16а/3-38 закрити.

2. Ухвалу направити сторонам по справі та прокурору, який брав участь у справі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На ухвалу суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом п'яти днів з дня складання ухвали в повному обсязі "08" липня 2008 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом десяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                С.О. Хома