ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.08.08                                                                                           Справа № 2/199-3187

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Городечної М.І.

суддів Юркевича М.В.

Кузя В.Л.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотракторсервіс” б/н від 21.04.2008 року (вх. № 160 від 08.05.2008 року) та Приватного підприємства “Агрофільтр” № 79 від 18.04.2008 року (вх. № 159 від 08.05.2008 року)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 10.04.2008 року у справі № 2/199-3187

за позовом Приватного агропромислового підприємства “Лагритана“, с.Петриків, Тернопільський район, Тернопільська область

до 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотракторсервіс”, с.Біла, Тернопільський район, Тернопільська область

до 2 - Приватного підприємства “Агрофільтр”, м.Кіровоград

до 3 – Відкритого акціонерного товариства “Тернопільське шляхово-будівельне управління № 24”, м.Тернопіль

про стягнення 43992,28 грн. збитків.

за участю представників: від позивача –Головатий Т.П., від відповідача 1–Кудінов В.В., від відповідачів 2 та 3 –не з‘явились.

Присутнім в судовому засіданні представникам сторін роз‘яснено права і обов‘язки передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 10.04.2008 року у справі № 2/199-3187 задоволено частково позов Приватного агропромислового підприємства “Лагритана“: стягнено солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотракторсервіс” та Приватного підприємства “Агрофільтр” на користь позивача 35905,55 грн. реальної шкоди, 6307,50 грн. упущеної вигоди, а в решті позову відмовлено. Також даним рішенням відшкодовано з даних відповідачів на користь позивача судові витрати: 422,13 грн. по сплаті державного мита, 118 грн. в відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 422,13 грн. вартості експертизи, 56,28 грн. вартості телеграм, 1950 грн. за доставку двигуна, 150 грн. за відрядження, 5000 грн. послуг адвоката.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого суду, Товариство з обмеженою відповідальністю “Автотракторсервіс” та Приватне підприємство “Агрофільтр” оскаржили його в апеляційному порядку.

Зокрема в апеляційній скарзі б/н від 21.04.2008 року (вх. № 160 від 08.05.2008 року) Товариство з обмеженою відповідальністю “Автотракторсервіс” (надалі –ТОВ) вважає, що оскаржуване ним рішення прийняте місцевим господарським судом за неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду, обставинам справи, а тому просить дане рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «Лагритана»в позові до ТОВ «Автотракторсервіс». При цьому в обгрунтування підстав для скасування рішення наводить слідуючі доводи. Зокрема, що судом зроблено помилковий висновок про те, що ТОВ «Автотракторсервіс»порушено п.п. 24, 32 «Порядку зайняття торгівельною діяльністю і правил обслуговування населення», та Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ні даний Закон, ні зазначені Правила не підлягають застосуванню до спірних правовідносин по суб»єктному складу. Крім цього, судом неправильно застосовано положення ст.ст. 541, 543, 711 Цивільного кодексу України (надалі –ЦК), оскільки відшкодування шкоди, заподіяної товаром неналежної якості, здійснюється не солідарно, а індивідуально: або продавцем товару, або його виготовлювачем – в залежності від того, хто дану шкоду заподіяв. Також даний скаржник зазначає про те, що висновок суду про те, що відповідачем-1 не надано позивачу всієї інформації про товар, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, зокрема, спростовується поясненнями самого позивача від 29.10.2007 року, нотаріально посвідченою заявою Балабана Михайла Михайловича від 22.08.2007 року. Такими чином, продовжує скаржник є відсутня його вина в спричинених позивачу збитках. Також апелянт, зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення: ст.ст. 4-7, 32-34, 43 ГПК України. Також апелянтом наводяться й інші доводи в обгрунтування підстав для скасування рішення господарського суду Тернопільської області від 10.04.2008 року у справі № 2/199-3187.

Приватне підприємство “Агрофільтр” в апеляційній скарзі № 79 від 18.04.2008 року (вх. № 159 від 08.05.2008 року, надалі - ПП) вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки, на його думку, воно прийняте з порушенням та за неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими. Зокрема, в обгрунтування зазначених підстав для скасування оскаржуваного рішення, посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом застосовано нормативні акти, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а саме: Закон України «Про захист прав споживачів»та «Порядок зайняття торгівельною діяльністю і правил обслуговування населення», затверджений постановою КМ України від 08.02.1995 року № 108. Також скаржник посилається на те, що судом не було враховано, що на час придбання фільтів позивачем (30.03.2007 року), фільтри виробництва ПП «Агрофільтр»зі старими етикетками вилучені з обігу; при виготовленні фільтрів ПП «Агрофільтр»застосовується клей ОСП-501, а не епоксидна смола, яка стала причиною руйнування деталей двигуна автомобіля, що належить позивачу; виробниками фільтрів для автомобілів КАМАЗ є не тільки ПП «Агрофільтр», а й інші виробники, які виготовляють їх за єдиними стандартами; судом не наведено жодних мотивів та підстав для висновку про те, що виробником фільтів, які стали причиною виходу з ладу двигуна автомобіля ПАП «Лагритана», є ПП «Агрофільтр». Також скаржник вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на норми ст.ст. 676 та 1166 ЦК України, оскільки тлумачення даних норм, на його думку, передбачає те, що є достовірно відомо особу, яка завдала шкоду. Судом в порушення ч. 2 ст. 34 ГПК України та ст.. 179 ГК України покладено на відповідачів обов»язок вілшкодувати витрати в сумі 1400 грн., пов»язані з буксируванням несправного автомобіля КАМАЗ 55111. Судом в порушення ч. 6 ст. 49 ГПК України безпідставно стягнено з відповідачів витрати, пов»язані з відрядженям директора позивача в розмірі 150 грн. та витрати, пов»язані з надсиланням телеграм в сумі 56,28 грн., оскільки вказані витрати жодним чином не пов»язані з розглядом справи. За наведеного, даний апелянт просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 10.04.2008 року у справі № 2/199-3187 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задовленні позову ПАП «Лагритана»до ТОВ “Автотракторсервіс” та ПП “Агрофільтр” та Відкритого акціонерного товариства “Тернопільське шляхово-будівельне управління № 24” про стягнення 43992,28 грн. збитків.

Відкрите акціонерне товариство “Тернопільське шляхово-будівельне управління № 24” явку представника в судове засідання не забезпечило. В клопотанні від 4 липня 2008 року (вх. № 4461 від 09.07.2008 року) просить розглядати справу за відсутності його представника в судовому засіданні, а також просить рішення господарського суду Тернопільської області від 10.04.2008 року у справі № 2/199-3187 без змін.

Приватне агропромислове підприємство “Лагритана“ апеляційні скарги відповідачів заперечило з підстав, викладених в письмових поясненнях від 21.06.2008 року (вх. № 4079 від 23.06.2008 року) та від 27.05.2008 року. Просить апеляційний суд залишити рішення господарського суду Тернопільської області від 10.04.2008 року у справі № 2/199-3187 без змін, а апеляційні скарги відповідачів без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, які з»явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційних скарг відповідачів та заперечення позивача, дослідивши наявні докази у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотракторсервіс” підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу Приватного підприємства “Агрофільтр” слід відхилити. При цьому суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

Як підставно встановлено судом першої інстанції, 30.03.2007 року позивач купив у відповідача-1 фільтри масляні 740-1012040-10 в кількості 2шт., що підтверджено видатковою накладною № РН-0000359 від 30.03.2007 року та платіжним дорученням № 6 від 09.04.2007 року про перерахування вартості купленого товару на загальну суму 496 грн. 22 коп., в тому числі й за зазначені фільтри. Даний факт, як вбачається з листа від 25.09.2007 року, не заперечується відповідачем-1.

Позивач стверджує, що 11.05.2007 року директор даного Товариства –Головатий Г.П. разом з гр. Балабаном М.М. провів технічне обслуговування автомобіля КАМАЗ-55111, державний номер 0187-59ТЕ 1990року випуску, який є його власністю (свідоцтво про реєстрацію ТЗ № 021059 від 09.06.2001року). При технічному обслуговуванні було проведено заміну масла та масляних фільтрів двигуна. Даний факт стверджується журналом проведення технічного обслуговування автомобіля КАМАЗ-55111 та причіпа ГКБ-8527 за записом від 11.05.2007 року; нотаріально засвідченим поясненням гр. Балабана М.М. від 22.08.2007 року; ярликами з фільтрів на яких зазначено "фильтр очистки масла ЧП "Агрофильтр" ТУ-78 Украини .02-92 дата.......... отк. ............., гарантийный строк 12 месяцев Украина, г. Кировоград, ул. Корабинерская 36/76. тел. 32-16-16 факс. Сделано в Украине; дипломом №МВ - 984023 від 04.07.85г.", який підтверджує кваліфікацію інженера-механіка –Балабана М.М., який проводив заміну фільтрів.

12.05.2007 року під час здійснення позивачем перевезення на виконання договору від 11.05.2007 року, укладеного ПАП «Лагритана» з ПСП «Світ», сталась поломка належного позивачу автомобіля КАМАЗ-55111, державний номер 0187-59ТЕ, 1990 року випуску. Листом від 12.05.2007 року, позивач звернувся до Тернопільської обласної інспекції державного технічного нагляду про встановлення причини поломки.

15.05.2007 року комісія, створена інспектором державного технічного нагляду в Тернопільському районі Шухлядою З.Д., встановила, що двигун автомобіля КАМАЗ-55111, вийшов з ладу через відсутність змащування четвертої корінної шийки колін-вала. Масляна магістраль могла забитись лише відірваними шматочками епоксидної смоли з встановлених неякісних масляних фільтрів, про що складено акт обстеження та встановлення причин поломки двигуна автомобіля КАМАЗ-55111, державний номер 0187-59ТЕ, від 15.05.2007 року.

Як вбачається з висновку спеціалістів металографа та автотехніка № 2с/2008 від 29.02.2008 року, проведеного на вимогу ухвали суду від 05.02.2008 року, спеціалістами Західного центру Українського відділення МЦНК "Всесвітня лабораторія" зроблено висновок про те, що:

- з технічної точки зору безпосередньою причиною виходу з ладу двигуна автомобіля КАМАЗ-55111 є втомне руйнування колінчастого валу даного двигуна в зоні шийки четвертого корінного підшипника, що в процесі його роботи призвело до аварійної зупинки двигуна;

- основною причиною руйнування колінчастого валу двигуна автомобіля КАМАЗ-55111 є зменшення міцності металу валу в зоні підрізу галтелі внаслідок його втоми, що виникла від появи зусиль згину біля 4-ї корінної шийки від інтенсивного зношування „постелі" накладки та колінчастого валу в процесі роботи двигуна з несправною системою змащення;

- причиною несправності системи змащення даного двигуна з технічної точки зо ру є руйнування в процесі роботи двигуна фільтруючих елементів повно поточного масляного фільтра з наступним потраплянням часток клеючої пластма соподібної речовини до масляної магістралі, закупорювання масляного каналу 4-ї корінної шийки, сухого її тертя, що, в кінцевому результаті, призвело до підвищеного зносу гнізда під підшипник, прогину колінчастого валу, зароджен ня і розвиток втомної тріщини на щоці 4-ї корінної шийки аж до повного руйнування.

Згідно ст. 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару неналежної якості, відшкодовується продавцем або виготовлювачем товару відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

За наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є доведеним факт заподіяння позивачу збитків, внаслідок виходу з ладу двигуна належного позивачу автомобіля КАМАЗ-55111, державний номер 0187-59ТЕ, через встановлення неякісних масляних фільтрів.

Посилання відповідача-1 на те, що позивачем не доведено, що старі масляні фільтри були замінені тими фільтрами, які були в нього придбані 30.03.2007 році, та, посиланання відповідача-2 на те, що ним не вироблялись фільтри, які стали причиною поломки належного позивачу автомобіля, є безпідставними, оскільки, окрім вищенаведених доказів спростовується також слідуючим.

Зокрема, як вбачається висновку спеціаліста № 2с/08 від 29.02.2008 року, таблиця №10 до даного висновку в Західний центр Всесвітньої лабораторії наданий новий (який не був в експлуатації) фільтр очистки масла (фото 3 та 33) етикетка якого підтверджує, що виробник (відповідач-2) виробляв фільтри з такою ж самою маркіровкою (етикеткою) яку покупець (позивач) подав в суд, і яка слугувала підтвердженням того, що покупець купив у продавця фільтри з маркіровкою ТУ-78 України .02-92 "виробника". При цьому, на фільтрах виготовлених по ТУ-78 України 08563777.02-92, який вказаний на маркуванні даних фільтрів, та ТУ-У-29.2.31400563.002 2006 сліди від обладнання на кришках залишені одним і тим же обладнанням.

Як вбачається з сертифікату якості до фільтрів виготовлених по ТУ -78 України 08563777.02-92, в ньому наведено шість технічних показників, три з них не відповідають технічним умовам наданим Кіровоградським центром стандартизації та метрології.

Після проведення дослідження об'єкти було поміщено в упакування, в якому вони надійшли на дослідження і опечатано аркушом паперу з відбитком печатки "ДЛЯ ПАКЕТІВ №14" НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області. Як вбачається з висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області від 18.12.2007 року № 1-954 : зображення металевих кришок у фото таблиці № 1 (додаток до акту № 195 від 26.09.2007 р.), зображення металевих кришок у фото таблиці № 1 до висновку спеціаліста № 1245 від 25.06.2007 р. та металеві кришки пошкодженого фільтру для очистки масла, що виготовлений (згідно з маркуванням) за ТУ 78 України .02-92 та надісланий на дослідження є ідентичними, на що вказує конфігурація та розміщення плям речовини коричневого кольору на внутрішніх поверхнях кришок; сліди від обладнання на кришках фільтра для очистки масла, що виготовлений (згідно з маркуванням) за ТУ 78 України .02-92 та фільтра для очистки масла, що придбаний в ТОВ „Сьомий вимір", та виготовлений (згідно з маркуванням) за ТУ У 29.2-2:2006 залишені одним і тим же обладнанням.

Крім цього, судом також враховано, що в листі ДП Тернопільстандартметрологія № 09-2/2070 від 23.10.2007 року зазначено, що ТУ-78 України .02-92 відсутні в Довіднику "Продукція, яку виробляють за технічними умовами України". В листі № 09-2/2172 від 12.11.2007 року ДП "Тернопільстандартметрологія" зазначено, що власником ТУ-78 України 08563777.02-92 є заклад 305/6 м. Кіровоград. ДП "Кіровоградський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації" листом № 2799 від 07.11.2007 року повідомив, що ТУ-78 України 08563777.02-92 є власністю Кіровоградської виправної колонії №6. В листі Управління ДДУ ПВП в Кіровоградській області (№6) №13/233 від 01.11.2007 року, начальником ВК № 6 підполковником служби Ю. І. Єрмоленко, пояснено, що за весь час існування Кіровоградської виправної колонії № 6 ні одній організації не видавались технічні умови ТУ-78 України 08563777.02-92 і не передавалось право виготовлення фільтроелементів. В той же час, відповідачем-2 надано суду договір № 44 від 21.04.2001 року, з якого вбачається, що підприємство УИНИК 305/6 дає право ПП "Агрофільтр" користуватися ТУ-78 України 08563777.02-92. Крім цього, з поданого суду сертифікату якості на елемент фільтруючий 740-1012040-10, вбачається, що в ньому зазначені технічні умови ТУ-78 України 08563777.02-92.

Оцінивши дані докази в їх сукупності, відповідно до ст. 43 ГПК України, судом вбачається, що маркіровка на масляних фільтрах, отриманих відповідачем-1 від відповідача-2 та проданих потім позивачу проставлена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ТУ-78 України .02-92, які зазначені на етикетці (маркуванні) куплених позивачем у відповідача-1 масляних фільтрів 740-1012040-10 є відсутні в Україні, а самі фільтри виготовлені по неіснуючих технічних умовах, на тому ж обладнанні, що виробляє фільтри масляні по технічних умовах ТУ У 29.2-2:2006, належних відповідачу-2. Відповідачем-2 не подано суду доказів про те, що на належному йому обладнанні здійснюється виробництво фільтрів масляних будь-якою іншою особою. Зокрема, також відповідачем-2 не доведено, що представлена позивачем етикетка з маркуванням товару не його виробництва, та що він на протязі 9 місяців, під час яких розглядалась справа в суді першої інстанції, звертався до відповідних органів з вимогою порушити кримінальну справу відносно фальсифікації виготовленого (не виготовленого) ним товару з фальсифікованою етикеткою. Також відповідач-2 не довів, що позивач підмінив етикетку (сфальсифікував маркіровку).

Таким чином, апеляційний суд вважає доведеним факт заподіяння майнової шкоди позивачу внаслідок поломки належного йому автомобіля-5511, державний номер 018-59 ТЕ, через установку неякісних фільтрів масляних, з неналежною манкіровкою, виробництва відповідача-2. Крім цього, враховуючи вищенаведені обставини, підтверджується також причинний зв"язок між протиправною поведінкою відповідача-2: виробництвом неякісних фільтрів масляних та їх реалізацією безпосереднім продавцям, в даному випадку відповідачу-1, який в свою продав даний товар позивачу, та заподіяною позивачу шкодою. Крім цього, судом вбачається також вина відповідача-2 в завданій позивачу шкоді. В той же час, відповідачем-2 не подано суду відповідно до ст.ст. 4-3, 33 ГПК України, ч. 2 ст. 1166 ЦК України, доказів в підтвердження відсутності своєї вини в заподіянні позивачу збитків, зокрема, в підтвердження своїх доводів щодо неналежного зберігання позивачем масляних фільтрів та порушення правил їх встановлення та експлуатації.

В той же час, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач-1 несе солідарну відповідальність з відповідачем-2 за завдану позивачу неправомірними діями шкоду, так як ним продано покупцю (позивачу у справі) товар з неналежним маркуванням та не надано останньому всієї інформації про даний товар, та не доведено відсутності своєї вини в заподіяння даної шкоди.

Зокрема, як вбачається апеляційним судом з поданого позивачем нотаріально завіреного пояснення гр. Балабана М.М. від 22.08.2007 року, пояснень самого позивача від 29.10.2007 року, відповідачем-1 було надано позивачу інформацію про товар, зокрема, для ознайомлення ярлик з маркуванням партії товару в кількості 10шт., з якої позивачу було продано 2 фільтри масляні, та усні роз»яснення щодо якостей даного товару. Крім цього, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідачу-1 було відомо про неналежну якість проданого позивачу товару. Сам факт можливого ненадання продавцем покупцю всієї інформації про товар, а також можливість продавця отримати від виробника всю інформацію про товар та відповідні супровідні документи, та звернути увагу на розбіжності в інформації, наданій виробником на маркуванні товару та супровідній документації, жодним чином не доводить того, що відповідач-1 знав або міг знати про неналежну якість товару, що був ним реалізований позивачу, а між такими діями (бездіяльністю) відповідача-1 та завданою майну позивача шкодою внаслідок використання неякісного товару, виробництва відповідача-2, існує прямий причиновий зв»язок.

За наведеного, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми ст. 543 ЦК України, та покладено на відповідачів обов»язок солідарно відшкодувати позивачу завдані йому збитки, оскільки нормами ст.ст. 1209-1210 цього Кодексу передбачено, що шкода підлягає відшкодуванню продавцем або виготовлювачем товару за вибором потерпілого, за умови наявності всіх, передбачених ст. 1166 зазначеного Кодексу підстав для такої відповідальності. В даному випадку, як встановлено вище, відсутні всі передбачені ст. 1166 ЦК України підстави для покладення на відповідача-1 відповідальності за завдану позивачу майнову шкоду. В той же час, наявність всіх підстав для такої відповідальності встановлено саме для відповідача-2.

Шодо розміру заподіяної шкоди, то апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України).

Аналогічні за своїм змістом положення щодо розуміння збитків містяться й в ст. 224-225 Господарського кодексу України. Зокрема, ч. 1 ст. 225 вищезазначеного Кодексу передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем понесено 35905,55 грн. реальних збитків. Зокрема, 34 505 грн. необхідних для ремонту пошкодженого двигуна автомобіля КАМАЗ 55111, державний номер 018-59 ТЕ, згідно висновку спеціаліста Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 436 від 13.03.2008 року. Також підлягає стягненню 1400 грн. додаткових витрат, пов»язаних з оплатою послуг ПСП "Світ" по буксуванню несправного автомобіля КАМАЗ 55111, державний номер 018-59 ТЕ, по маршруту Вишневець –Тернопіль, що стверджується актом виконаних робіт від 14.05.2007 року.

Також колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачу завдано 6307,5 грн. збитків у формі упущеної вигоди, що полягає в можливості отриманні доходів, які б позивач одержав, якби була можливою експлуатація за призначенням автомашини КАМАЗ –55111, державний номер 018-59 ТЕ. Зокрема, дані збитки складаються з: 1387,5 грн. 50 коп. доходів, які б позивач отримав за договором від 11.05.2007 року, укладеним з ПСП "Світ" щодо перевезення товару; 4920 грн. за договором від 01.05.2007 року, укладеним з кооперативом «Стріла», м. Тернопіль, за зверненням останнього від 04.05.2007 року (лист № 8) щодо надання йому послуг по перевезенню будматеріалів за період з 15.05.2007 року по 30.05.2007 року. Решта збитків у формі упущеної вигоди, які позивач вважає йому завдано, не підтверджуються матеріалами справи, та нормами матеріального права.

Згідно ч. 2 статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності до ч. 4 ст. 129 Конституції України, ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За наведеного, є підставним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем доведено факт понесення ним 35 905,55 грн. реальних збитків, та 6307,5 грн. збитків у вигляді упущеного вигоди.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим та таким, що ґрунтується на нормах матеріального права висновок суду першої інстанції про підставність позовних вимог ПАП «Лагритана»та необхідність їх задоволення в розмірі 42213,05 грн. (35905,55 + 6307,5 грн.), та відмову в решті позову.

Апеляційний суд погоджується з розподілом господарським судом першої інстанції судових витрат, оскільки їх склад, розмір та порядок розподілу повністю відповідає вимогам ст.ст. 44, 49 ГПК України.

В той же час, враховуючи правильність висновків суду першої інстанції щодо підставності позову ПАП «Лагритана»в частині стягнення 42213,05 грн. збитків, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, виходячи з вищезазначених доводів апеляційної інстанції, про необхідність змінити рішення господарського суду Тернопільської області від 10.04.2008 року у справі № 2/199-3187, а саме зазначити в резолютивній частині про стягнення на користь ПАП «Лагритана»35905,55 грн. реальної шкоди, 6307,50 грн. упущеної вигоди та судових витрат з ПП «Агрофільтр», та відмову в позові до ТОВ “Автотракторсервіс” та ВАТ “Тернопільське шляхово-будівельне управління № 24”. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Крім цього, виходячи з положень ст.ст. 49, 105 ГПК України, апеляційний суд вважає за необхідне здійснити слідуючий розподіл судових витрат, пов»язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції: стягнути з ПАП «Лагритана»на користь ТОВ “Автотракторсервіс” 211,8 грн. в відшкодування витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги. Витрати ПП «Агрофільтр» по сплаті державного мита за подання ним апеляційної скарги покласти на даного апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотракторсервіс” задоволити, а апеляційну скаргу Приватного підприємства “Агрофільтр” залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 10.04.2008 року у справі № 2/199-3187 змінити, а саме зазначити в резолютивній частині про стягнення на користь ПАП «Лагритана»35905,55 грн. реальної шкоди, 6307,50 грн. упущеної вигоди та судових витрат з ПП «Агрофільтр», та відмову в позові до ТОВ “Автотракторсервіс” та ВАТ “Тернопільське шляхово-будівельне управління № 24”. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

3. Стягнути з агропромислового підприємства “Лагритана“ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотракторсервіс” 211 грн. 80 коп. в відшкодування витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

4. Доручити господарському суду Тернопільської області відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України видати накази на виконання даної постанови.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

6. Справу повернути в Господарський суд Тернопільської області.

Головуючий-суддя Городечна М.І.

судді Юркевич М.В.

Кузь В.Л.