ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про припинення провадження у справі

"14" липня 2008 р. Справа № 32/49-08-2389

За заявою кредитора: УПФУ в Біляївському районі Одеської області

до банкрута: Малого будівельного підприємства „Аква” по формі Товариства з обмеженою відповідальністю, Одеська область, Біляївський район, с. Іллінка

про визнання банкрутом

Суддя Грабован Л.І.

від кредиторів: Заруба В.П. за довіреністю №07/13473 від 27.09.2007р.;

від боржника: не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: про визнання банкрутом

05.06.2008р. Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про визнання Малого будівельного підприємства „Аква” по формі Товариства з обмеженою відповідальністю банкрутом у порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Ухвалою суду від 09.06.2008р. порушено провадження у справі за заявою УПФУ в Біляївському районі Одеської області про визнання МБП „Аква” по формі ТОВ банкрутом.

Ухвалою суду від 25.06.2008р. було відкладено розгляд справи та зобов’язано УПФУ в Біляївському районі Одеської області надати суду докази наявності ознак передбачених ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а саме: докази, що підтверджують припинення діяльності боржника, довідку податкового органу про неподання звітності протягом року та довідку державного реєстратора про відсутність боржника за юридичною адресою.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд встановив, наступне:

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 статті 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у разі, якщо громадянин –підприємець –боржник або керівні органи боржника –юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежного від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов’язань.

Таким чином, під час розгляду справи про визнання відсутнього боржника банкрутом із застосуванням положень статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" об’єктом доказування є визначення місцезнаходження борж ника - юридичної особи, факт відсутності керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням, неподання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, наявність інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Абзац шостий статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначає місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" створюється Єдиний державний реєстр з метою забезпечення органів державної влади та учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Єдиний державний реєстр - містить відомості щодо місцезнаходження юридичної особи, дати та номеру запису про проведення державної реєстрації юридичної особи, дати та номеру записів про внесення змін до нього, дати видачі або заміни свідоцтва про державну реєстрацію, дані про установчі документи, дати та номери записів про внесення змін до них, про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, тощо (стаття 17 цього Закону).

У наданій суду заявником Довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - серія АБ № 054707, запис про відсутність юридичної особи боржника за місцезнаходженням –відсутній.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 18 вказаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Посилання заявника на відсутність МБП „Аква” по формі ТОВ за місцезнаходженням згідно акту перевірки місцезнаходження платника за юридичною та фактичною адресою, не приймається судом до уваги, оскільки частиною 2 статті 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Даної правової позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 22.05.2007р. по справі № 32-21/19-06-518.

Під час дослідження доказів ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, суд встановив, що згідно наданої суду довідки ДПІ у Біляївському районі від 19.06.2008р. за №10657/10/15-01 боржник не звітував до органів ДПІ з 16.04.2008р. Таким чином, на момент подання заяви про порушення справи про банкрутство МБП „Аква” по формі ТОВ, боржник не звітував до органів ДПІ на протязі двох місяців, тобто менше строку встановленого ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Також при застосуванні судом ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” заявник має можливість довести припинення господарської діяльності боржника на підставі сукупності доказів, якими можуть бути податкові декларації, витяги з банківських рахунків про відсутність обороту коштів та інші фактичні данні.

Однак, заявником ніяких доказів припинення господарської діяльності МБП „Аква” по формі ТОВ суду не надавалось.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено наявності підстав для звернення до суду про визнання банкрутом Малого будівельного підприємства „Аква” по формі Товариства з обмеженою відповідальністю із застосуванням спеціальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме ст. 52 Закону.

Вказаний висновок грунтується на позиції вищого господарського суду України (постанова від 09.04.2008р. по справі №21/215-07-7117) та Верховного суду України (постанова від 15.03.2005р. по справі №20-8/035).

Враховуючи відсутність доказів звернення Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області до суду із позовом про стягнення заборгованості перед Пенсійним фондом України, господарський суд що Управління не позбавлене можливості реалізувати своє право на звернення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі припиняється у випадку, якщо спір не підлягає розгляду в господарських судах України.

Заявник звільнений від сплати державного мита згідно законодавства.

Керуючись ст.ст. 44-49 п.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В:

1.          Провадження у справі №32/49-08-2389 про визнання банкрутом Малого будівельного підприємства „Аква” по формі Товариства з обмеженою відповідальністю () припинити.

2.          Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою суду від 09.06.2008р.

3.          Скасувати заходи до забезпечення вимог кредиторів, вжиті ухвалою суду від 09.06.2008р., а саме: заборону боржнику та іншим особам вчиняти будь-які дії по відчуженню майна боржника, де б воно не знаходилось та в якому б вигляді воно не було, здійснювати дії по реорганізації боржника внесення майна та інших активів як внеску у підприємства, організації, що засновується.

Копію ухвали надіслати: кредитору, боржнику, державному органу з питань банкрутства, державному реєстратору Біляївської районної державної адміністрації, до Державної виконавчої служби у Біляївському районі Одеської області.

Суддя Грабован Л.І.