ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2008 р. м.Чернівці Справа № 2/180

Суддя господарського суду Чернівецької області Скрипничук Iван Васильович при секретарі Косташ О.І. розглядаючи справу

за позовом Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Кераміка Буковини"

до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Чернівці

про визнання недійсними рішень №№ 22,23 від 14.01.08р. та вимоги про сплату боргу серії"Ю" №380/01 від 06.01.08р.

за участю представників:

від позивача - Чорней В.Г. - довіреність № 20 юр від 19.03.08р.

від відповідача - Черняк О.О. –довіреність № 97/09 від 09.01.08р.

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма “Кераміка-Буковина” м.Чернівці звернулось з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернівці про визнання недійсними рішень № 22, 23 від 14.01. 2008р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату страхувальником страхових внесків, а також вимоги про сплату боргу від 06.01.2008р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що згідно розділу 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальником та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України за № 21-1 від 19.12.2003р. з подальшими змінами, зареєстрованою в Міністерстві юстиції від 16.01.2004р. за № 64/8683, орган пенсійного фонду, який виносить рішення, зобов’язаний надавати страхувальнику до рішення розрахунок, згідно якого нараховуються штрафні санкції та пеня. Відповідач розрахунок не надав.

Окрім того, у листопаді 2007 року позивач повністю сплатив недоїмку зі страхових внесків згідно документів бухгалтерського обліку. Недоїмки зі страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за підприємством не рахується.

Відповідач позовні вимоги заперечує посилаючись на їх безпідставність.

09 липня 2008р у засіданні суду оголошено перерву до 11.07.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у частині визнання нечинними рішень №№ 22, 23 від 14.01.2008р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені позивачу за несплату страхувальником страхових внесків.

Так, згідно розділу 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальником та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р. з подальшими змінами, зареєстрованою в Міністерстві юстиції 16.01.2004р. № 64/8663, орган Пенсійного фонду, який виносив рішення, зобов’язаний надавати страхувальнику до рішення розрахунок, згідно якого нараховуються штрафні санкції та пеня.

Проте, відповідач прийнявши оскаржувані рішення № 22, № 23 від 14.01.2008р., не надав страхувальнику (позивачу) до вищевказаних рішень розрахунків і не підтвердив документально (письмово) про отримання позивачем даних рішень, що є порушенням Інструкції від 19.12.2003р.

Щодо вимоги позивача про визнання нечинною вимоги від 06.01.2008р. за № 380/01 про сплату боргу у сумі 46 608,31грн, то вона задоволенню не підлягає. Оскаржувана вимога винесена позивачем правомірно.

Так, 23.11.2007р ПП ВКФ “Кераміка-Буковина” здійснено сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. І, оскільки, на цей момент за підприємством рахувалася прострочена заборгованість, а відповідно до п. 10.11. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальником та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004р. за № 64/8663 у разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення, то відповідно відбулося часткове погашення суми боргу відповідно до рішення № 549 від 03.08.2007р.

Визначивши своє зобов’язання зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за жовтень, листопад місяці 2007 року та не сплативши ці суми своєчасно та в повному обсязі, позивач створив новий борг, сума якого і відображена у вимозі про сплату боргу серії “Ю” № 380/01 від 06.01.2008р. в розмірі 46 608,31грн.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 71, 86, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 185, 186, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, с у д –

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати нечинними рішення №№ 22, 23 від 14.01.2008р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату страхувальником страхових внесків.

3. У решті позовних вимог відмовити

4. Стягнути з державного бюджету на користь Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми “Кераміка-Буковина” м.Чернівці, вул. Білоруська, 10, ідент. код 32137541, р/р 8980, МФО 336235 державне мито в сумі 6,80грн.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             І.В. Скрипничук