ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2008 р.

№ 8-11/304-07-9229

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя:

Першиков Є.В.

судді

Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 15.04.2008р.

у справі

господарського суду

№8-11/304-07-9229

Одеської області

за позовом

державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач"

до

державного підприємства "Одеська залізниця"

про

за участю представників сторін:

позивача –

відповідача –

стягнення 50 572,45грн.

Булій Т.В. дов. ЦХП-18/2031 від 0-4.07.2008

Белоусова С.В. дов. № 331 від 20.02.2007

В С Т А Н О В И В:

У червні 2005 року державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту "Укрзалізничпостач" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської залізниці про зобов’язання акцептувати сповіщення та рахунки на суму 50572,45 грн., посилаючись на те, що таке зобов’язання виникає з договору № ЦХП –50102 від 31.01.2002 року, за яким здійснена поставка продукції –рейкових підкладок у 2002 році.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.08.2005 у справі № 5-26-8-11/196-05-5946 в позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2006 року зазначене рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2006 судові рішення скасовані та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи до участі у справі було залучено в якості третіх осіб ВАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс".

Оскільки оплата продукції шляхом акцепту сповіщень Одеською залізницею для позивача –"Укрзалізничпостач" втратило інтерес, то з урахуванням ст. 612 Цивільного кодексу України господарський суд Одеської області рішенням від 27.09.2007 позовні вимоги задовольнив шляхом стягнення збитків з Одеської залізниці на користь позивача в сумі 50572,45грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2007 у справі №5-26-8-11/196-05-5946 судове рішення місцевого господарського суду скасоване і прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована посиланням на недоведеність позовних вимог, оскільки посилання позивача на ч.3 ст.612 Цивільного кодексу України, яка дає право кредитору, якщо у разі прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків,- суперечить матеріалам справи. Фактично уточнені позовні вимоги ДП "Укрзалізничпостач" замість акцепту сповіщень по розрахунках на суму 50572,45 грн. становлять вимогу стягнути цю суму як недосплачену ( неакцептовану) вартість поставленої продукції.

В касаційному порядку Постанова Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2007 не оскаржувалась і не переглядалась.

Натомість державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту "Укрзалізничпостач" у грудні 2007 року звернулося до господарського суду Одеської області з новою позовною заявою до Одеської залізниці про стягнення суми заборгованості за Договором в сумі 50572,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані укладеним між сторонами Договором поставки від 31.01.2002 № ЦХП-50102, факт поставки продукції по залізничних накладних №№ 48119942, 48120981, 48121327, 48122120 встановлено судовими рішеннями господарських судів від 27.09.2007, 20.11.2007 і тому не потребує доказування, а також відмовою Одеської залізниці акцептувати рахунки-сповіщення на оплату за поставлену продукцію.

Відповідач Одеська залізниця у відзиві на позовні вимоги послалася на пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з новим позовом.

В поясненнях в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач ДП "Укрзалізничпостач" наголошує на тому, що у відповідності із ст.264 Цивільного кодексу звернення позивача 31.05.2005р. до господарського суду перервало перебіг строку позовної давності, а після переривання строк позовної давності почався заново, тому строк позовної давності позивачем не пропущено.

У поясненнях та запереченнях на позов Одеська залізниця наголошує, що справа за тим же предметом вже була розглянута по суті, і Одеським апеляційним господарським судом винесено рішення від 27.09.2007, яке набрало законної сили, що унеможливлює розгляд позову з тих же підстав про той самий предмет позову в другий раз.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.03.2008 (суддя Атанова Т.О.), залишеною без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.04.2008 ( головуючий суддя Тофан В.М., судді Журавльов О.О., Михайлов В.М.) провадження по справі № 8-11/304-07-9229 припинено, так як вже є рішення господарського суду, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Не погоджуючись із Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.04.2008 у справі № 8-11/304-07-9229, Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність судового рішення матеріалам справи, просить скасувати Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.04.2008 та справу № 8-11/304-07-9229 направити на розгляд по суті до господарського суду Одеської області.

Касаційна скарга ДП "Укрзалізничпостач" обґрунтована тим, що по справі № 5-26-8-11/196-05-5946 позивач заявляв до Одеської залізниці позовні вимоги про стягнення збитків в сумі 50572,45 грн. за Договором постачання від 31.01.2002 № ЦХП-50102, а через те, що позивачем було невірно визначено предмет позову (збитки) то у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

У новому позові ДП "Укрзалізничпостач" заявляє вимогу стягнути з Одеської залізниці заборгованість сумі 50572,45 грн. по оплаті за договором від 31.01.2002 № ЦХП-50102, що є іншим предметом спору, хоча і на тих же підставах, що не заборонено процесуальним законодавством.

Відповідач –Одеська залізниця проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає Постанову Одеського апеляційного господарського суду винесеною у відповідності з чинним законодавством та матеріалами справи.

Заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішення та постанові і доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, що ДП „Укрзалізничпостач” вже зверталось до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської залізниці про зобов’язання останньої виконати умови договору поставки № ЦХП-50102 від 30.01.02 р., а саме акцептувати сповіщення: - рахунок-фактуру №292/4 від 08.08.04 р. на суму 4089,00 грн.(сповіщення №3895),- рахунок-фактуру №319/4 від 19.08.04 р. на суму 9202,68 грн. (сповіщення №3915), - рахунок-фактуру №337/4 від 21.08.02 р. на суму 15314,27 грн. (сповіщення №4080), - рахунок-фактуру №348/4 від 26.08.02 р. на суму 8938,74 грн. (сповіщення №4180), - рахунок-фактуру №378/4 від 30.08.02 р. на суму 13027,76 грн. (сповіщення №4180), а всього на суму 50 572,45 грн.

За цим позовом господарським судом Одеської області було порушено провадження по справі № 5-26-8-11/196-05-5946. Вказана справа розглядалась судами неодноразово.

Після скасування касаційною інстанцією попередніх судових рішень суду першої і апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції в процесі повторного розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача збитки у сумі 50572,45 грн. на підставі ст. 612 ЦК України мотивуючи тим, що у зв’язку із простроченням боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для нього, тому він відмовляється від прийняття його виконання у вигляді акцептування сповіщень і вимагає відшкодування збитків у сумі 50572,45 грн., що дорівнює сумі неакцептованих сповіщень.

Останнім рішенням суду першої інстанції по зазначеній справі від 27.09.07 р. позов ДП „Укрзалізничпостач” було задоволено: з Одеської залізниці на користь позивача стягнуто збитки у сумі 50572,45 грн. з огляду на те, що позивач виконав свої обов’язки по поставці спірного обсягу продукції за договором поставки № ЦПХ-50102 від 31.01.2002 р. в момент передачі продукції перевізнику вантажу на ст. Сартана Донецької залізниці і з цього моменту він відповідно із умовами FСА Правил ІНКОТЕРМС-2000 відповідальності за збереження вантажу не несе.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2007р. по справі № 5-26-8-11/196-05-5946 рішення суду першої інстанції про задоволення позову скасовано і у позові відмовлено з огляду на те, що втрата інтересу позивачем до виконання зобов’язання відповідачем щодо сплати залишку неоплаченої продукції, поставленої за договором № ЦХП-50102 від 31.01.2002 р., об’єктивно не підтверджується. Про це свідчать уточнені позовні вимоги ДП „Укрзалізничпостач”, згідно з якими сума позовних вимог дорівнює сумі недоплаченої ( неакцептованої) вартості поставленої продукції. Зазначена постанова суду апеляційної інстанції не була оскаржена, набрала чинності.

У грудні 2007 р. Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач” знов звернулося з позовом у господарський суд Одеської області до Одеської залізниці про стягнення з останньої заборгованості у сумі 50572,45 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов договору від 31.01.2002. № ЦХП-50102, а саме: позивач відповідно до умов вказаного договору виставив відповідачу рахунки-фактури та сповіщення, які ним частково не акцептовані на суму 50572,45 грн., в зв’язку з чим за відповідачем рахується борг на цю суму, яка складає суму позову, і цю заборгованість позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду першої інстанції провадження по справі № 8-11/304-07-9229 припинено на підставі п.2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вже є рішення суду, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами і про той же предмет і з тих же підстав.

Із позовної заяви ДП „Укрзалізничпостач” по справі № 8-11/304-07-9229 випливає, що заборгованість на суму позову виникла в зв’язку з частковим неакцептуванням відповідачем сповіщення по рахункам –фактурам за поставлену продукцію по вказаному договору поставки.

Такі ж позовні вимоги з того ж предмету і з тих же підстав були пред’явлені позивачем по вже розглянутій справі № 5-26-11/196-05-5946 господарськими судами, у процесі розгляду якої позивач змінив предмет позову, про що зазначено вище.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що врахувавши зауваження та рекомендації суду по раніше розглянутій справі, Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач” подало нову позовну заяву до Одеської залізниці з іншого предмету спору, проте на тих же підставах.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову. Ці процесуальні права можливо реалізувати лише до прийняття рішення, тобто в суді першої інстанції.

У п. 3.7 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Арбітражного процесуального кодексу України ” зазначається: передбачені частиною 4 статті 22 ГПК України права позивача змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Ця норма не застосовується під час розгляду справи в інших інстанціях.

Зазначені права можуть бути використані позивачем також під час нового розгляду справи у першій інстанції після скасування рішення і передачі у встановленому порядку справи на новий розгляд суду першої інстанції, що позивачем було зроблено при розгляді справи № 5-26-8-11/196-05-5946, по якій були прийняті судові рішення.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли до правильного висновку про припинення провадження у справі з тих підстав, що вже є рішення господарського суду, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України „Укрзалізничпостач”, оскільки судом апеляційної інстанції повно досліджені всі обставини даної справи, їм надана належна правова оцінка та прийняте обґрунтоване та правомірне судове рішення.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.04.2008. у справі № 8-11/304-07-9229 господарського суду Одеської області залишити без змін.

Головуючий           Є. Першиков

Судді           Т. Данилова

І. Ходаківська