ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 322
УХВАЛА

22.04.2008

Справа
№2-27/9953-2007

За позовом фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1.

До відповідача фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2.

За участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1)          ТОВ «Калос-Лімен»

2)          Чорноморської селищної ради

3)          Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

Про спонукання до
виконання певних дій

Суддя ГС АР Крим Н. В.
Воронцова

За участю представників:

Від позивача - ОСОБА_4,
дор. у справі; Долинський, дор. у справі.

Від відповідача - не
з'явився.

За участю третіх
осіб  1. не з'явився.

2.          не з'явився.

3.          не з'явився.

Сутність спору:

Позивач звернувся до
господарського суду АР Крим із позовною заявою та просив зобов'язати
відповідача з дійсного спору допустити позивача на об'єкт сфери торгівлі та
послуг «Прекрасна гавань» для здійснення підприємницької діяльності, зобов'язати
відповідача повернути позивачу незаконно отримане (захоплене) майно позивача,
яке належить позивачу на праві приватної власності.

Ухвалою господарського
суду АР Крим від 27.07.2007р. позовна заява була прийнята до провадження, до
участі по справі залучено  у якості
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ
«Калос-Лімен».

Первісно заявлені позовні
вимоги позивач обґрунтовував укладеним між позивачем та ТОВ «Калос-Лімен»
договором оренди частини майна статутного фонду ТОВ «Калос-Лімен», яке
розташоване в смт. Чорноморське поАДРЕСА_1. посилаючись на положення ст. 770
Цивільного кодексу України, а також на отримані позивачем дозволи на розміщення
та використання об'єктів торгівлі та послуг №125 від 28.09.2006р. та №69 від 31.05.2006р.

При цьому, в процесі
розгляду справи, судом був досліджений зазначений договір оренди частини майна
статутного фонду  ТОВ «Калос-Лімен», на
якій первісно посилався позивач з дійсного спору від 22.01.2007р. та судом було
встановлено наступне.

Право власності на
колишній дитячий  оздоровчий табір
«Калос-Лімен» в смт. Чорноморське поАДРЕСА_1 виникло у відповідача на підставі
рішення господарського суду АР Крим від 02.11.2006р. по справі №2-7/16817-2006,
було зареєстроване у встановленому законом порядку 23.11.2006р.  При цьому, з матеріалів справи вбачається, що
наданий позивачем з дійсного спору договір оренди директором ТОВ «Калос-Лімен»
Мясніковим Ю. М. не підписувався. Договір з боку ТОВ «Калос-Лімен» був підписаний
від імені директора ТОВ «Калос-Лімен» ОСОБА_3., яка на 22.01.2007р. директором
ТОВ «Калос-Лімен» вже не була. Здебільшого, неправомірність внесення змін до
ЄДРПОУ державним реєстром щодо керівника ТОВ «Калос-Лімен» була встановлена
постановою господарського суду АР Крим від 17.05.2007р. по справі
№2-27/3715-2007А, що відноситься до фактів, які мають преюдиціальне  значення та відповідно до положень ст. 35 ГПК
України не підлягають доведенню.

Таким чином, фактично з
матеріалів справи вбачається, що договір оренди, на якій первісно посилався
позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог є нікчемним як такий, що
порушує публічний порядок відповідно до положень ст. 228 ЦК України.

Одночасно, суд звернув
увагу на те, що надані позивачем з дійсного спору дозволи, на які він первісно
посилався як на обґрунтування заявлених позовних вимог - дозвіл №69 від
31.05.2006р., був виданий на ім'я ОСОБА_3. строком дії до 31.05.2007р. на
розміщення магазину-кафеІНФОРМАЦІЯ_1по АДРЕСА_1 в смт. Чорноморське. Дозвіл
№125 від 28.09.2006р. був виданий на ім'я позивача з дійсного спору на право
розміщення об'єкту торгівлі та послуг населенню - передача в найм житла та
громадське харчування бази відпочинку
«Прекрасна гавань» в смт. Чорноморське поАДРЕСА_1 торгівельною  площею 200 кв.м. строком дії до 27.09.2007р.

Одночасно, суд звернув
увагу на те, що наданий позивачем паспорт
тимчасового об'єкту торгівлі (обслуговування) в смт. Чорноморське
поАДРЕСА_1, був виданий позивачу на тимчасовий об'єкт торгівлі у 2005році,
тобто до видачі дозволу, не містив в собі будь-яких відомостей щодо наявності в
тимчасовому об'єкту торгівлі житлові приміщень, які можливо передавати в найм,
та був взагалі виданий на підставі договору про взаємне співробітництво строком
із 01.06.2005р. по 31.08.2005р.

Ухвалою господарського
суду АР Крим від 30.07.2007р. було задоволено клопотання позивача про вжиття
заходів із забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно -
колишній дитячий оздоровчий табір «Калос-Лімен», розташований в Чорноморському
районі, смт. Чорноморське,АДРЕСА_1 до розгляду спору по суті.

На час розгляду справи
позивач просить із урахуванням уточнень до позовної заяви від 11.02.2008р.  усунути перешкоди у здійсненні
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 шляхом
спонукання відповідача відкрити для позивача вільний доступ на об'єкт сфери
торгівлі та послуг кафеІНФОРМАЦІЯ_1- «Прекрасна гавань».

Позовні вимоги були
мотивовані відповідно до заяви про зміну позову від 11.02.2008р. виданим
позивачу дозволом на розміщення та використання об'єкту сфери торгівлі та
послуг «Прекрасна гавань».

При цьому, позивачем в
обґрунтування позовних вимог були надані окрім документів,  які були додані до первісного позову дозвіл
№85 від 01.06.2007р. строком дії до 31.05.2008р., відповідно якого на ім'я
ОСОБА_3. було надано право на розміщення об'єкту  торгівлі та послуг населенню
-магазин-кафеІНФОРМАЦІЯ_1площею 100 кв.м.; договір про взаємне співробітництво,
укладений між виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради та позивачем з
дійсного спору, який не містить дати його складення, але відповідно до п. 1.1
якого був укладений відповідно до затвердженої дислокації та умов надання місць
виносної торгівлі на території смт. Чорноморське на 2004р., містить проте,
штучні виправлення щодо дати дії договору а саме: дата «31.08.2004р.» була
штучно виправлена на «31.08.2005р.», згідно якого позивачу з дійсного спору
було надане право на розміщення виносної торгівельної точки в місці,
визначеному паспортом.

Крім того, позивачем з
дійсного спору був наданий акт №01/06 від 01.06.2006р., який був складений
позивачем та ОСОБА_3, яким було зазначено, що останнім було відмовлено у
доступі на території колишнього дитячого табору «Калос-Лімен» та
кафеІНФОРМАЦІЯ_1 площею 375 кв.м. (незважаючи на наявну в матеріалах справи
копію дозволу на розміщення об'єкту торгівлі кафе-магазинІНФОРМАЦІЯ_1площею 100
кв.м.).

При цьому, суд вважає за
необхідне зазначити, що оцінюючи такий акт можливо дійти висновку, що він не
відповідає положенням ст. ст. 33, 34 ГПК України щодо відносності  до допустимості засобів доказування, носить
фактично односторонній характер та був складений без залучення третіх осіб,
тобто є таким, що не має взагалі доказової
сили.

Крім того, в заяві про
зміну позовних вимог, позивач посилався на укладення із фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_5 договору на виготовлення та спорудження об'єкту торгівлі,
використання об'єкту  торгівлі, тощо.
Крім того, позивач посилався на укладений із фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_3. договір оренди об'єкту «Прекрасна гавань» від 20.05.2006р., яка у
подальшому використовувала зазначений об'єкт під назвою кафе ІНФОРМАЦІЯ_1

При цьому, у порушення
ст. ст. 33, 34 ГПК України позивачем не було надано жодного доказу у
підтвердження вищенаведених обставин, не було надано жодного правовстановлюючого
документу на землю, на якій позивач розміщував мали архітектурні форми -
об'єкти торгівлі та послуг за дозволами, строк яких сплив.

При цьому, оцінюючи
надані позивачем у сукупності дозволи та пояснення позивача щодо наявності
договорів оренди, за якими він нібито передав фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_3. об'єкт торгівлі  «Прекрасна
гавань», суд встановив, що при наявності дозволу №125 від 28.09.2006р. строком
дії до 27.09.2007р. щодо приміщення площею 200 кв.м., позивач за його
твердження передав його в оренду за 4 місяця до отримання дозволу на розміщення
об'єкту торгівлі тобто 20.05.2006р. (а.с. 108), а фізична особа - підприємець
ОСОБА_3. отримала дозвіл на розміщення об'єкту торгівлі площею 100 кв.м. за
тією ж самою адресою №69 від 31.05.2006р. строком дії до 31.05.2007р. Таким
чином, як вбачається з матеріалів справи, твердження позивача, наведені у заяві
про зміну позову, суперечать як фактичним матеріалам справи, так й первісно
заявленим позовним вимогам. При цьому, позивач не скористався наданими йому
процесуальними правами та не надав жодного документально підтвердженого доказу
в обґрунтування  заявлених своїх позовних
вимог у розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України, у розумінні положень Земельного
кодексу України з підстав, які були вищенаведені.

Позивач на позовних
вимогах заперечує з підстав, наведених у відзиві на позов.

У судовому засіданні
22.04.2008р. позивач надав усну заяву про відмову від позову.

Суд приймає відмову від
позову, тому що відмова від позову є правом позивача та не приймати її до уваги
у суду не має підстав.

Крім того,  відповідно до закріпленого ст.. 129
Конституції України принципу диспозитивності сторін, суд  не вправі розглядати вимоги, якщо заявник не
бажає їх розгляду.

Відповідності до ст.. 8
Конституції України вона має вищу юридичну силу та її норми є нормами прямої
дії.

Про необхідность
дотримання  принципу диспозитивності
вказується у Постанові Верховного суду України від 20.05.2002 р. №02/132  ( справа №Д12/12 ), а в постанові пленуму
Верховного суду України від 01.11.1996 р. «Про застосування норм Конституції
України при здійсненні правосуддя» вказується,
що суди вправі застосовувати безпосередньо норми Конституції як норми
прямої дії.

Відповідно до п. 4 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, зокрема, позивач  відмовився
від  позову  і
відмову    прийнято господарським
судом.

Суд дійшов висновку
прийняти відмову позивача від позову та припинити провадження по справі,
оскільки вона не порушує прав і законних інтересів сторін.

Судом були роз'яснені
позивачу наслідки заяви про відмову від позову, розглянувши яку суд вважає за
можливе її прийняти та провадження по справі припинити відповідно до положень
п. 4 ст. 80 ГПК України.

Приймаючі до уваги
викладене, враховуючі положення п. 4 ст. 80, ст. ст. 68, 86 ГПК України,
суд  -

УХВАЛИВ:

1.          Провадження по справі припинити.

2.          Скасувати заходи із забезпечення
позову, вжиті ухвалою господарського суду АР Крим від 30.07.2007р. по справі
№2-27/9953-2007.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Воронцова Н.В.