ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"10" червня 2008 р. Справа № А6/305-08

10.55 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Маляренка А.В.

при секретарі                                                              Поднебєс О.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/305-08

за позовом          Управління Пенсійного фонду України у м. Березані Київської області

до Підприємства „Бережанська виправна колонія № 95”, м. Березань, Київська область

про стягнення 17 396 грн.50 коп.

Представники:

від позивача Онашко А.О.(довіреність б/н від 21.01.2008р.)

від відповідача Дмитрієва О.П.(довіреність №Б-169 від 14.03.2008р.)

обставини спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України у м. Березані Київської області (далі-позивач) до Підприємства „Бережанська виправна колонія № 95”, м. Березань, Київська область (далі-відповідач) про стягнення 17 396 грн.50 коп.

Відповідно до пп. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 01.09.2005 р., спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносять до компетенції адміністративних судів і розглядаються за правилами КАС України.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.05.2008 р. провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 10.06.2008 р. на 10.55 год.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, своєчасно не сплатив внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, в результаті чого утворилась заборгованість.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову не заперечує, борг визнає.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

встановив:

Згідно з п. 17 ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування” збір на обов’язкове державне пенсійне страхування належить до загальнодержавних податків і зборів.

Об’єкт оподаткування, коло платників збору, ставки і порядок справляння збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування врегульовані Законом України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-ІV.

Згідно ст.ст. 15, 17 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі по тексту –Закон України №1058-ІV) відповідач є платником страхових внесків до Пенсійного фонду і зобов’язаний своєчасно здійснювати обчислювання та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України №1058-ІV страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

В порушення вимог вищезазначеного законодавства відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплатив до Пенсійного фонду України у м. Березані Київської області страхових внесків, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 17 396,50 грн., що підтверджується карткою особового рахунку та узгодженою вимогою №01-ю від 04.04.2008р.

Відповідно до п.2 ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Пункт 5 ст.106 вищезазначеного закону встановлює, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

В ході розгляду спору представник відповідача зазначив, що проти задоволення позовних вимог він не заперечує.

Нормою ст. 136 КАС України передбачено, що відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу розгляду спору, зробивши усну чи письмову заяву.

Враховуючи, що відповідач у судовому засіданні повністю визнав суму позову, такі дії відповідача свідчать про визнання адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 КАС України передбачено, що в разі визнання адміністративного позову, судове рішення ухвалюється за правилами ст.ст. 112, 113 КАС України, а саме, повне визнання відповідачем позовних вимог є підставою для прийняття постанови про задоволення адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи судом було встановлено, що визнання відповідачем адміністративного позову не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, тому приймається судом як підстава для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 112, 136, 158-163 КАС України, суд

постановив:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Підприємства „Бережанська виправна колонія № 95” (07542, Київська область, м. Березань, вул. Поштова,2, р/р9334, МФО 300711, Печерська філія КБ „Приватбанк”, код 08680193) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Березані Київської області (07540, Київська область, м. Березань, вул. Набережна,4 р/р 25, р/р25 в ГУ ВАТ „Державний ощадний банк України по м. Києву та Київській області”, МФО 322669, ідентифікаційний код 20615643) заборгованість у сумі 17 396 (сімнадцять тисяч триста дев’яносто шість) грн.50 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк постанова суду набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови суду - без змін.

Суддя Маляренко А.В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –17.06.2008 року.