ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"14" липня 2008 р. № 02-03/

Суддя Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали

за позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Рівненського регіонального відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ю.К.”

про стягнення 3121388 грн. - збитків

встановив:

Вказана позовна заява не може бути прийнята судом до провадження з наступних підстав

В силу ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Так, відповідно до ст. 361 Закону України “Про прокуратуру”, представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Однією з форм представництва, що визначено ч. 3 вказаної норми, є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 361 Закону, прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

В силу ч. 1 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частина третя вказаної норми також визначає, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.99р. №3рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини цього рішення під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

А згідно пункту 5 мотивувальної частини зазначеного рішення, орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є позивачем у справах, порушених за позовною заявою прокурора, і на підставі частини першої статті 21 Арбітражного процесуального кодексу України є стороною в арбітражному процесі. Цей орган вчиняє процесуальні дії (відповідні функції) згідно зі статтею 22 Арбітражного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 29 ГПУ України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Як вбачається з позовної заяви прокурор взагалі не зазначає у ній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Водночас прокурор просить суд стягнути кошти на користь суб’єкта господарювання – Рівненське регіональне відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, тобто позов подано в інтересах цієї особи, яка є позивачем по справі.

Разом з тим зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, не вбачається, що Рівненське регіональне відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, в інтересах якого прокурором подано позовну заяву, є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Рівненське регіональне відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи не є органом державної влади або органом місцевого самоврядування, наділеним повноваженнями виконавчої влади.

За таких обставин прокурором подано позов фактично в інтересах Рівненського регіонального відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, а не в інтересах держави, в зв’язку з чим у прокурора відсутні повноваження на пред’явлення позову в інтересах господарюючого суб’єкта.

Згідно п.3 Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам” №04-5/570 від 22.05.2002 Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. У випадках неправильного визначення прокурором (його заступником) позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Також в позовній заяві прокурор не визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та не обґрунтовує необхідність їх захисту, а також не вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Крім того звертаючись з позовом про стягнення збитків прокурор не зазначає загальні підстави для накладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду у вигляді збитків, зокрема, настання шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди у вигляді збитків.

Отже, позовна заява з вказаних підстав підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись п. 1, 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Суддя Подоляк Ю.В.