РІШЕННЯ

"28" травня 2008 р.

Справа № 7/4-263

Господарський суд Тернопільської області у складі

Судді          Стадник М.С.

розглянув справу

за позовом Тернопільського міжрайонного природоохоронного прокурора Тернопільської області в інтересах держави, вул. Білецька, 51, м. Тернопіль, 46000 в особі Бережанської районної державної адміністрації, вул. Шевченка, 15, м. Бережани, Бережанський район, Тернопільська область, 47500

за участю третьої особи на стороні позивача , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління державного казначейства України в Тернопільській області, вул. Шевченка, 39, м. Тернопіль, 46000.

до Відкритого акціонерного товариства "Тернопільський облрибкомбінат" с. Плотича, Козівський район, Тернопільська область, 47650

За участю представників від:

прокуратури: Козар Світлана Володимирівна, посвідчення № 60;

позивача: Макар Наталя Михайлівна - довіреність №01-234/01-14 від12.02.2008р.;

відповідача: Шмига Олексій Іванович, протокол загальних зборів № 28 від 12.02.08р.;

Слободян В’ячеслав Васильович, довіреність № 26 від 12.02.08р.;

третьої особи: Чеканівький Віктор Романович, довіреність №24 від 09.01.2008року.

Суть справи:

Тернопільський міжрайонний природоохоронний прокурор Тернопільської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Бережанської районної державної адміністрації про вилучення з користування Відкритого акціонерного товариства "Тернопільський облрибкомбінат" самовільно зайняті земельні ділянки водного фонду (водних об'єктів) загальною площею 104.3875га. на території Бережанського району (Потуторської сільської ради - 20.0856 га., Саранчуківської сільської ради -1.4607 га., Бережанської міської ради - 3.2114га, Урманської сільської ради -79.6298га.) та повернення їх Бережанській райдержадміністрації . а також стягнути на користь Бережанської районної державної адміністрації 24472,87 грн. не одержаних доходів (упущеної вигоди) за користування землями водного фонду, в тому числі водними об'єктами (вимоги уточнені заявою прокурора від 12.05.2008р. №342).

Учасникам судового процесу роз’яснено права та обов’язки передбачені ст.ст. 22, 29 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що: являється належним землекористувачем, оскільки користувався даними землями до приватизації проведеної на підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України у Тернопільській області та акту передачі цілісного майнового комплексу від ДП Тернопільського обласного виробничого рибкомбінату до ВАТ “Тернопільський Облрибокомбінат”; займається виробництвом продукції рибного господарства, що є основним видом господарської діяльності товариства; за користування земельною ділянкою сплачує фіксований податок згідно чинного законодавства; на земельній ділянці знаходяться гідроспоруди які належать на праві власності Державному підприємству "Укрриба", якими згідно договору оренди користується товариство; строки та порядок переоформлення землекористування не врегульовані законодавством, підтвердженням чого є рішення Конституційного суду; позивачем не надано доказів, що обгрунтовують його позовні вимоги.

Прокурор та позивач просять суд задовольнити позовні вимоги у зв’язку з відсутністю у відповідача правових підстав для землекористування спірними ділянками та звертає увагу суду на відсутність будь-яких дій з його боку щодо оформлення земельних ділянок за ВАТ “Тернопільський Облрибокомбінат” на праві оренди, що привело до не поступлення орендної плати до місцевих бюджетів.

Суд, розглянувши матеріали справи, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним прокурором, представниками сторін доводам, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

При цьому суд виходив з наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України, ст. 24. Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” (далі Закон про місцеве самоврядування) органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- виконавчу владу в районі (в межах адміністративно - територіальної одиниці) здійснюють місцеві державні адміністрації, до повноважень яких згідно ст. 13, 21 Закону України “Про місцеві державні адміністрації” від 09.04.1999р.,ст.17 Земельного кодексу України від 25.10.2001р.(далі ЗК України), належить вирішення питань, пов’язаних з використанням землі, природних ресурсів, охорони довкілля та розпорядження землями державної власності відповідно до закону;

- до земель державної власності, відповідно до ст.6 Закону України "Про розмежування земель державної та комунальної власності" від 05.02.2004р.та ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна", відносяться водні ресурси, землі під водними об'єктами, землі на яких розташовані об'єкти державних підприємств та господарських товариств, в статутному фонді яких державі належать частки.

Спірні земельні ділянки належать до земель державної власності і дане право власності держава реалізує через відповідні органи державної влади - місцеві адміністрації.

Як випливає з матеріалів справи, позивач користується земельними ділянками наданими в постійне користування до моменту його приватизації, яка проводилася в порядку передбаченому Законами України "Про приватизацію державного майна" від 04.03.1992р. (далі Закон про приватизацію), "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" від 10.07.1996р. (далі Закон України) та "Положення про порядок приватизації майна підприємств і організацій рибної галузі" (затв. наказами ФДМ України та Міністерством рибного господарства України від 11.10.1996р. №1218/174 далі Положення), а також інших нормативних актів прийнятих на їх виконання.

Даний факт підтверджується наступними доказами:

- наказом Фонду державного майна України від 27.01.1998 р. № 121 "Про затвердження планів-графіків робіт з підготовки до продажу об'єктів приватизації груп Б, В, Г у 1998 році", в перелік плану робіт з підготовки до продажу включено, за ініціативою Фонду держмайна України, Тернопільський обласний виробничий рибокомбінат;

- наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 16.03.1998 року №262 " Про приватизацію державного майна цілісного майнового комплексу Тернопільського обласного рибокомбінату", затверджено спосіб приватизації майна шляхом перетворення рибкомбінату у відкрите акціонерне товариство;

- наказом Регіонального відділення від 28.05.1998 року № 510 "Про затвердження акта оцінки вартості цілісного майнового комплексу Тернопільського обласного виробничого рибокомбінату", затверджено акт оцінки, відповідно до якого оціночна вартість цілісного майнового комплексу (далі ЦМК ) складає 4599758 грн.;

- план приватизації ЦМК розглянутий на зборах колективу рибкомбінату 01.06.1998р., умови приватизації зазначені у ньому погоджені з Кабінетом Міністрів України ( лист від 7.09.98р. №16601/54) відповідно до ст.5 Закону про приватизацію, ст.25 Закону України та Положення, наказом регіонального відділення від 05.10.1998 р. №990 даний план приватизації затверджено;

- наказом регіонального відділення від 12.10.1998 № 1009 перетворено державне підприємство Тернопільський обласний виробничий рибокомбінат у відкрите акціонерне товариство «Тернопільський «Облрибокомбінат" з правами і обов’язками правонаступника, затверджено статут товариства та передано до статутного фонду нерухоме майно згідно акту передачі;

- відповідно до розділу 3 плану приватизації та розділу 5 статуту, до статутного фонду передано майно, що підлягало приватизації вартістю 363544 грн., статутний фонд товариства поділений на 1454176 простих іменних акцій, із яких 10,78% належать державі (умова передбачена ст.25 Закону України);

Слід зазначити, що ст.ст. 12,18 Закону України та норм Положення, передбачено, що у разі приватизації підприємств рибного господарства повинні зберігатися виробнича спеціалізація, технологічна єдність виробництва та цілісність майнових комплексів і технологій, не менш як 10 років. Дана норма передбачена планом приватизації підприємства (п.6.3), а також заборонено скорочувати або припиняти реалізацію своєї продукції, що тягне за собою відповідальність згідно антимонопольного законодавства.

Крім того, планом приватизації визначено, що:

- загальна земельна площа якою користується підприємство, обмежень стосовно користування якою не має, складає 4686,3 га, в тому числі ставковий фонд - 3586,5 га; (із яких в користуванні рибгоспу "Бережани" знаходяться земельні ділянки площею 458га. із яких ставкового фонду - 305,1га., за користування якими підприємство станом на 1997р. сплачувало земельний податок (п.2.3 плану приватизації );

- рибгоспом "Бережанський", земельними ділянками користувався на праві постійного користування, підтвердженням чого є наданий райдержадміністрацією архівний витяг з протоколу виконкому Бережанської районної ради депутатів трудящих №2 від 23.01.1959 р., відповідно до якого затверджено надані в постійне користування рибгоспу землі загальною площею по району 770,93га. із яких під водою 401,07 га; довідкою Бережанського районного відділу земельних ресурсів підтверджено, що станом на 17.01.2006р. у користуванні філії "Бережани" ВАТ "Тернопільрибкомбінат", згідно статистичної звітності, перебували земельні ділянки загальною площею 177,4 га, в тому числі під ставками 129,7га (на території Урманської с/р - 96,2 га, Потуторської с/р - 33,5 га);

- відповідно до п.5.4 плану приватизації, ставки, включаючи інженерні та дамбові споруди до них, які не підлягають приватизації (вартість 2694035 грн.) є виключною власністю народу України та перебувають на балансі підприємства. Відповідно до даного майна між Державним підприємством “Укрриба” (орендодавець) та ВАТ “Тернопільський Облрибокомбінат” 01.08.2003р. укладений договір оренди майна № 4, що належить до державної власності, за умовами якого товариство прийняло в строкове платне користування нерухоме майно.

Приймаючи до уваги, що приватизація майна в агропромисловому комплексі здійснюється з врахуванням особливостей передбачених законодавством, так як основним видом діяльності сільськогосподарських підприємств є, в даному випадку, виробництво продукції рибного господарства, і станом на момент прийняття розпорядження та розгляду справи, товариство займається даним видом діяльності відповідно до вимог плану приватизації та норм чинного законодавства (десятирічний термін закінчується 10.12.2008р.), що не оспорюється прокурором та позивачем, а тому право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, до яких відноситься рибне господарство, припиняється виключно у випадках передбачених ст.412 Цивільного кодексу України, а саме :

1/ поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача (власник - держава, землекористувач - суб'єкт господарювання);

2/ спливу строку, на який було надано право користування (з введенням в дію Земельного кодексу України від 25.10.2001р., юридичні особи, які мали в постійному користуванні земельні ділянки, а згідно даного кодексу не можуть їх мати на таких правах, відповідно до п.6 Перехідних Положень даного кодексу мали переоформити землекористування в строк до 01.01.2008р.(даний строк змінювався шляхом внесення змін в п.6 постанови Верховної ради України "Про земельну реформу"). Оскільки п. .6 Перехідних Положень Земельного кодексу та п.6 постанови Верховної ради визнанні неконституційними рішенням Конституційного суду України від 22.09.2005р. то термін користування земельною ділянкою не закінчився);

3/ викупу земельної ділянки у зв'язку із суспільними потребами (позовні вимоги не містять зазначення будь - яких потреб, що суперечить ст. 149 Земельного кодексу та порушує права товариства як с/г підприємства);

4/ за рішенням суду або в інших випадках передбачених законом (прокурор та позивач посилаються на:

- акт контрольно - ревізійного управління в Тернопільській області від 20.01.2007р. №05-17/295 "Про наслідки ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності ВАТ "Тернопільський облрибкомбінат" в якому зазначено про користування філією "Бережани" землями водного фонду площею 104,3875 га.(на території Потуторської с/р -20,0856га; Саранчуківської -1,4607га, Урманської -79,6298 га, Бережанської -3,2114га) без укладення договорів оренди з органами місцевої влади, в результаті чого не поступило в бюджети по Бережанському району 24472,87 грн. орендної плати за період з 01.01.1999р. по 01.12.2006р., розрахованої із врахуванням мінімального розміру - 0,3 відсотка від грошової оцінки одиниці площі ріллі по області (в тому числі Потуторської с/р -2878,89 грн.; Саранчуківської с/р -209,36грн; Урманської с/р -9510,88 грн.;Бережанської м/р -460,29грн.). При цьому залишився поза увагою той факт, що товариство з 1999р. є платником фіксованого податку (про що зазначено в акті ревізії) згідно Закону України "Про фіксований сільськогосподарський податок" від 17.12.1998р.(набрав чинності з 01.01.1999р.і діє до 31.12.2009р.) і сплачує його за користування землями водного фонду в порядку ст. 3 даного закону в розмірі 0,45 відсотка від грошової оцінки одиниці площі ріллі на відповідні рахунки місцевого бюджету за місцем розташування земельної ділянки. Даний податок сплачується платниками - сільськогосподарськими товаровиробниками, яким є відповідач, в рахунок плати за землю, а саме орендної плати передбаченої Законом України "Про плату за землю", дія якого для сільськогосподарських виробників - платників фіксованого с/г податку зупинена відповідно до п.4 ст. 9 Закону України "Про фіксований сільськогосподарський податок". Систематична несплата податку за користування землею відповідно до ст.141 Земельного кодексу України, є підставою для припинення землекористування. Оскільки, позивач не довів належними доказами, які складаються контролюючим органом - податковою інспекцією, факт систематичної несплати фіксованого податку, тим самим не підтвердив безоплатне користування товариством землею.

- Приписи Управління з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області від 24.02.2006р.та 20.04.07.03.2006р., в яких зазначено про користування товариством земельними ділянками без правовстановлюючих документів, при цьому не враховано, що відповідно до ст.58 Конституції України, ст.5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і не мають зворотної дії в часі, тільки у випадках коли пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи. Право землекористування у товариства виникло до прийняття Земельного кодексу України в редакції від 25.10.2001р., відповідно до ст.92 якого, право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають тільки підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності. Тобто, в даному випадку, на правах постійного землекористування має право оформити земельні ділянки, на яких розміщені об’єкти передані товариству в оренду для вирощування риби, в тому числі ставки, державне підприємство "Укрриба", якому, згідно розпорядження голови Бережанської райдержадміністрації №238 від 15.06.2003р. надано дозвіл на проведення інвентаризації земель водного фонду (ставків) для уточнення їх площ, на території Бережанської міської ради, Потуторської, Урманської, Саранчуківської сільських рад, на підставі постанови Верховної ради України "Про земельну реформу" від 18.12.1990р., відповідно до якої зобов'язано місцеві ради на підставі матеріалів інвентаризації земель розглянути питання обгрунтування потреб у земельних ділянках підприємств та вирішити питання про припинення права користування ділянками у відповідності до ст.27 Земельного кодексу.

Так як, чинним законодавством не врегульовано питання порядку переоформлення юридичними особами права постійного користування земельними ділянками на землекористування відповідно до вимог Земельного кодексу, що встановлено рішенням Конституційного суду від 22.09.2005р., а тому посилання позивача на ухилення відповідача від укладення договору оренди необгрунтовані нормами закону та не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому слід зазначити, що згідно п.3ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", на місцеві ради покладено обов"язок у місячний термін з моменту реєстрації приватизованого об"єкта переоформити договір оренди на користування землею, оскільки власники приватизованих об"єктів мають згідно даної норми закону пріоритетне право на довгострокову оренду (на строк не менше десяти років) займаних ними земельних ділянок з наступним викупом цих ділянок відповідно до законодавства України, якщо на це немає прямої заборони Кабінету Міністрів України або відповідної місцевої ради.

Крім того, в процесі судового розгляду, позивач не надав доказів, що підтверджують розміри земельних ділянок на яких знаходиться приватизоване нерухоме майно товариства та земельні ділянки на яких розміщені об’єкти державного підприємства "Укрриба"; не обгрунтував підставність вилучення земельних ділянок як від товариства так і від підприємства; не обгрунтував стягнення збитків, враховуючи сплату відповідачем фіксованого сільськогосподарського податку, який згідно п. 19 ст.14 Закону України "Про систему оподаткування" відноситься до загальнодержавних податків, так як і плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) до загальнодержавних обов"язкових платежів (п.8 ст.14 закону) і те, що чинним законодавством не передбачено обов"язок платника сплачувати за об"єкт оподаткування подвійну плату у вигляді податку та обов"язкового платежу .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня підписання рішення (23.06.2008р.) через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          М.С. Стадник