ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2008
Справа № 2/361

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Чохи Л.В.
(доповідача)

суддів: Сизько І.А., Тищик І.В.

при
секретарях судового засідання: Врони
С.В, Печерій С.В.

за участю
представників сторін:

від
позивача: Бандурко П.В. юрисконсульт, довіреність №22  від 20.12.07;

від
позивача: Пуговкіна А.В. начальник юридичної служби, довіреність №19 від
30.08.07;

від
відповідача: ОСОБА_1 паспорт серії НОМЕР_1, виданий 20.02.1996; від
відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №5  від 07.04.08;

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства
“Енерговугілля”, м. Донецьк на рішення господарського суду Кіровоградської
області від 08.01.2008р. у справі №2/361;

за
позовом закритого
акціонерного товариства “Енерговугілля”, м. Донецьк

до
фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, м. Олександрія, Кіровоградська область

про стягнення 23 185, 15 грн.

ВСТАНОВИВ:

09.11.2007р. закрите акціонерне
товариство “Енерговугілля” звернулося в господарський суд Кіровоградської
області до приватного підприємця ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості
у сумі 23 185, 15 грн. і судових витрат. (а. с. 3 -5)

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 08.01.2008р. (суддя Деревінська Л.В.) в
задоволенні позову відмовлено. Мотивуючи рішення, суд вказав про недоведеність
твердження позивача щодо отримання відповідачем товару та ненадання доказів в
обґрунтування позовних вимог. ( а. с. 73 -75)

Закрите акціонерне товариство
“Енерговугілля” подало до Дніпропетровського апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу на рішення господарського суду Кіровоградської області, в
якій просить рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги. Мотивуючи апеляційну скаргу доводами про порушення судом норм
матеріального права, заявник апеляційної скарги звертає увагу суду на слідуючі
доводи:

· факт прийняття вантажу в пунктах,
зазначених в рознарядці підтверджується залізничними квитанціями про приймання
вантажу №41189182, №41189196, №41189217, №41189233, №41189232;

· факт прийняття товару відповідачем не
оспорюється, що видно із його претензії №3 від 11.12.2006р. щодо неналежної
якості прийнятого ним товару;

· питання про відсутність сертифікату
якості на спірну партію товару, рахунку-фактури, податкових накладних на
відвантажений товар судом взагалі не досліджувався. (а. с. 79-81)

Заслухавши доповідь суддю -доповідача,
пояснення представників позивача і відповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував
неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від
нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги
(подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судовою колегією,
15.09.2006р. між закритим акціонерним товариством “Енерговугілля” та приватним
підприємцем підприємця ОСОБА_1 укладено договір купівлі -продажу вугільної
продукції №77, за умовами якого продавець зобов'язувався передати, а покупець
прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.4,
3.5 договору приймання товару здійснюється покупцем за місцем відгрузки товару.
Кількість поставленого товару повинна відповідати кількості, вказаній в
супроводжувальних транспортних документах (залізничній накладній і т. п.).
Якість поставленого товару повинна відповідати нормам, вказаним в посвідченні
якості, або ТУ або ДОСТУ, і підтверджуватися посвідченням якості, виданим
підприємством -виготівником. Якість поставленого товару визначається по даним
випробування вантажовідправника і підтверджується посвідченням якості
підприємства -виготівника. Приймання товару по якості здійснюється на підставі
сертифікату (посвідчення) якості, виданого виготівником товару, у відповідності
Інструкції про порядок приймання продукції виробничо -технічного призначення і
товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу
при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р. №П7 з послідуючими змінами. В випадку
невідповідності фактичної якості товару, вказаному в посвідченні, виклик
представника продавця і грузовідправника обов'язковий. В випадку неявки
представника вантажовідправника, покупець має право на приймання товару по
якості з участю представника НЦОС.

Позивач в виконання умов договору
направив залізничним транспортом відповідачу буровугільний брикет у кількості
п'яти вагонів, що підтверджується квитанціями про приймання вантажу №41189182
на 56 100 кг, № №41189196 на 59 800 кг, №41189217 на 66 800 кг, №41189233 на 57
000 кг, №41189232 на 55 300 кг, №41188234 на 59 800 кг, № 41189235 на 67 000
кг.

Представники відповідача в прийнятті
продукції участі не приймали. Так як згідно договору поставки №8/9-06 від
12.09.2006р. вказаний товар відповідач продав приватному підприємству “Торгова
компанія “Енергія”, він 18.09.2006р. направив залізниці рознарядку, в якій
одержувачами брикетів вказав приватне підприємство “Торгова компанія “Енергія”
та інші. Відповідач ніяких претензій позивачу не направляв до того часу, коли
йому претензію до якості товару направило приватне підприємство “Торгова
компанія “Енергія”. Останній також прийняв продукцію без будь-яких зауважень
щодо кількості та якості отриманого товару. Посвідченням про якість брикету №29
від 29.09.2006р. підтверджено відповідність продукції ДОСТу 10742-71. (а. с.
22, 33, 93)

За своєю правовою природою договір №77
від 15.03.2006р. є договором поставки.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з
характеру відносин сторін.

Згідно з правилами статті 655
Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов”язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Важливою умовою договору
купівлі-продажу є умова щодо якості товару. Продавець повинен продати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. За відсутності
в договорі умов щодо якості товару продавець має передати покупцеві товар, придатний
для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується (стаття 673
Цивільного кодексу України).

За змістом статті 675 Цивільного
кодексу України товар, який продавець передає або повинен передати покупцеві,
має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві,
якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлений
договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтями 687, 688 Цивільного
кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу
щодо кількості, асортименту, якості та інших умов здійснюється у випадках та в
порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Покупець
зобов”язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу
щодо кількості, асортименту, якості у строк, встановлений договором або актами
цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний
строк, після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і
призначення товару. У разі невиконання покупцем цього обов'язку продавець має
право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних
вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов'язку
повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило
неможливість задоволення його вимог.

Стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті
обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

В матеріалах справи відсутні заяви
відповідача, одержувача або перевізника, якому було доручено перевезення
товару, про неякість товару.

Крім того, судовою колегією
встановлено, що приватний підприємець ОСОБА_1 всупереч вимог п. 3.5 договору
№77 від 15.09.2006р. і п. 18 Інструкції про порядок приймання продукції
виробничо -технічного призначення і товарів народного споживання по якості
№П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від
25.04.1966р, яким передбачено виклик представника відправника (виробника) не
пізніше 24 годин, повідомило закрите акціонерне товариство “Енерговугілля” про
неякість товару тільки 14.11.2006р, тобто через місяць після його отримання.
(а. с. 34)

Як вбачається із матеріалів справи,
спір між сторонами виник з приводу неналежної якості поставленого товару, а не
із-за його недопоставки. Так, листами від 04.10.2006р. і від 06.10.2006р.
одержувач: приватне підприємство “Торгова компанія “Енергія” підтвердило, що
кількість поставленого брикету відповідає супровідним документам. (а. с. 32-33)

Відповідач не оспорює розмір
неоплаченої ним позивачу грошової суми за договором. На день подачі позову вона
складала: 23 185, 15 грн.

Враховуючи, що при розгляді даної
справи господарський суд першої інстанції невірно застосував до спірних
правовідносин норми матеріального права, рішення господарського суду
Кіровоградської області від 08.01.2008р. підлягає скасуванню, а заявлений позов
слід задовольнити з вищенаведених підстав.

Керуючись статтями 101 -105 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу закритого
акціонерного товариства “Енерговугілля” задовольнити.

Рішення господарського суду Кіровоградської
області від 08.01.2008р. у справі № 2/361 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з  приватного підприємця ОСОБА_1 на користь
закритого акціонерного товариства “Енерговугілля” борг у сумі 23 185, 15 грн,
витрати на сплату державного мита у справі 231, 85 грн, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн, витрати на
сплату державно мита за розгляд апеляційної скарги у сумі 115, 93 грн.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного
місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий
Л.В. Чоха

Судді:                                                                               І.А.
Сизько

І.В. Тищик