СУД
Постанова

Іменем України

08
травня 2008 року

Справа
№ 2-27/2028-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Плута
В.М.,

суддів                                                                      Гоголя
Ю.М.,

Горошко Н.П.,

за участю представників
сторін:

позивача:          Постирського Євгена Чистославовича, довіреність №  б/н
від 01.09.07,  закрите акціонерне
товариство "Торговий Дім "Масандра";

відповідача:
Єремейчука Віктора
Віталійовича, довіреність №  б/н   від 12.02.08,  закрите акціонерне товариство "Юніор
Стар";

3-тя
особа: не з'явився,
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1;

розглянувши
апеляційну скаргу
закритого акціонерного товариства "Юніор Стар" на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від
17.01.2008 у справі № 2-27/2028-2007

за
позовом           закритого акціонерного товариства
"Торговий Дім "Масандра" (вул. Мира, 6,Масандра, м. Ялта,98650)

до закритого акціонерного товариства
"Юніор Стар" (вул. Гоголя, 24,Ялта,98635)

3-тя
особа  суб'єкт підприємницької
діяльності  ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

про
усунення перешкод в користуванні майном та стягнення упущеної вигоди у розмірі
153352,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите
акціонерне товариство „Торговий дім „Массандра” звернулось до господарського
суду АР Крим з позовом до закритого акціонерного товариства „Юніон Стар” про
усунення перешкод в користуванні майном та стягнення 87630,20 грн. неотриманого
прибутку.

Позовні
вимоги мотивовано тим, що 16.06.2006 року між сторонами у справі було укладено
договір купівлі-продажу нерухомого майна -нежитлових приміщень загальною площею
500,00 кв.м., розташованих за адресою: м. Ялта, Южнобережне шосе, 42, вартість
предмету договору у повному обсязі сплачено, право власності перейшло та
зареєстровано у встановленому законом порядку. Позивач зазначає, що відповідач,
в порушення пункту 7 договору, не звільнив спірне приміщення та продовжує ним безпідставно
користуватись, порушуючи права ЗАТ „Торговий дім „Массандра” як власника
об`єкту.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги в частині стягнення неотриманого прибутку, позивач посилається
на той факт, що 28.07.2006 року між ним і третьою особою -СПД ОСОБА_1, було
укладено договір оренди нежитлових приміщень, придбаних у відповідача на
підставі договору купівлі продажу від 16.06.2006 року. Позивач зазначає, що в
період з 01.09.2006 року по 31.01.2007 року він міг би отримати прибуток від
орендної плати на загальну суму 87630,20 грн. Збільшивши позовні вимоги в
частині стягнення неотриманого прибутку, ЗАТ „Торговий дім „Массандра” просить
стягнути на його користь 153352,85 грн.

Рішенням
господарського суду АР Крим від 17.01.2008 року у справі № 2-27/2028-2007 позов
закритого акціонерного товариства „Торговий дім „Массандра” задоволено. Суд
зобов`язав закрите акціонерне товариство "Юніон Стар" усунути
перешкоди у користуванні позивачем нерухомим майном, а саме: 27-1 склад площею
82,2 кв.м.; 28-1 - склад площею 158,2 кв.м.; 28А-1 - склад площею 35,3 кв.м.,
розташовані за адресою: м. Ялта, вул. Южнобережне шосе, 42, шляхом виселення, а
також стягнув з закритого акціонерного товариства "Юніон Стар" на
користь позивача суму неотриманого прибутку у розмірі 153352,85 грн.

При
прийнятті рішення суд першої інстанції встановив факт невиконання відповідачем
обов`язку щодо виселення з проданого нежитлового приміщення, а також визнав
доведеними посилання позивача на наявність у нього неотриманого прибутку
внаслідок неправомірних дій ЗАТ "Юніон Стар".

Не
погодившись з цим судовим актом, закрите акціонерне товариство "Юніон
Стар" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у
задоволенні позову закритого акціонерного товариства „Торговий дім „Массандра”
відмовити.

Відповідач
в апеляційній скарзі посилається на належне виконання ним обов`язку по договору
щодо виселення з проданого приміщення та вважає недоведеними позовні вимоги.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
07.05.2008 суддів Гонтаря В.І. та Борисову Ю. В. замінено на суддів Горошко
Н.П. та Гоголя Ю.М.

07
травня 2008 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 08 травня 2008
року.

Третя
особа у судове засідання не з'явилась, своїм процесуальним правом на участь у
судовому засіданні не скористалась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно
до статті 98 Господарського процесуального кодексу України учасники судового
процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Стаття
22 Господарського процесуального кодексу України, зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в
судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може
розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Статтею
77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський
суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд
справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова
колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи за
наявними документами в матеріалах справи.

Повторно
розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників
сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та
скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 1 статті 316, статті 317 Цивільного кодексу України, правом
власності є право особи (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за
своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права
володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності
не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею
328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

16.06.2006
року між закритим акціонерним товариством "Юніор Старий" і закритим
акціонерним товариством "Торговий дім "Массандра" було укладено договір
купівлі-продажу, відповідно до пункту 1.1 якого ЗАТ "Юніор Старий"
продало, а ЗАТ "Торговий дім "Массандра" купило нежитлові
приміщення складу № 4 загальною площею 500,0 кв.м, розташовані за адресою м.
Ялта, вул. Південнобережне шосе, 42.

Відповідно
до пункту 4 вказаного договору, продаж об'єкту здійснюється за ціною, яка
встановлена продавцем та покупцем у розмірі 650000,00 грн., з яких 200000 грн.
покупець сплатив до підписання даного договору, а залишок у розмірі 450000,00
грн. покупець зобов'язується сплатити продавцю у строк до 05.07.2007 року.

З
матеріалів справи вбачається, що платіжними дорученнями № 767 від 09.06.2006
року та № 865 від 03.07.2006 року позивач сплатив відповідно 200000,00 грн.
передплати та 450000,00 грн. оплати по договору купівлі-продажу. Факт оплати
також підтверджується витягом з особового рахунку відповідача, де відображено
надходження вказаних коштів від позивача по справі з відміткою „Сплата за
договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 16.06.2006 року”.

Пунктом
7 договору купівлі-продажу встановлено обов`язок відповідача звільнити вказаний
у договорі об'єкт продажу, передати його позивачеві для безперешкодного
користування у справному стані, передати документи та приналежності, що
стосуються об'єкту продажу та сплатити вартість комунальних послуг за період
користування об'єктом продажу.

Згідно
з пунктом 15 договору купівлі-продажу від 16.06.2006 року, право власності на
об'єкт продажу у покупця - ЗАТ "Торговий дім "Массандра",
виникає відповідно до пункту 4 статті 334 Цивільного кодексу України, з моменту
нотаріального посвідчення, повного розрахунку, підписання Акту прийому-передачі
і державної реєстрації договору.

Пункт
4 статті 334 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договір про
відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту такої реєстрації.

Так,
відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно і їх обмежень", відповідна державна реєстрація -
офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме майно і їх обмежень, яке супроводжується
внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і їх
обмежень.

Відповідно
до п. 1.3 Тимчасового порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно,
державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства
бюро технічної інвентаризації в межах певних адміністративно-територіальних
одиниць.

Відповідно
до п. 3.5 Тимчасового порядку, реєстрації підлягають виключно заявлені права за
умови їх відповідності чинному законодавству України і пред'явленим документам,
що встановлюють право.

Судовою
колегією встановлено, що 22.06.2006 року БТІ в м. Ялта було проведено
реєстрацію права власності приміщення складу № 4 загальною площею 500,0 кв.м,
розташованого за адресою: м. Ялта, вул. Південнобережне шосе, 42 за ЗАТ
"Торговий дім "Массандра" на підставі договору купівлі-продажу
від 16.06.2006 року.

Судом
першої інстанції вірно встановлено, що правомірність реєстрації права власності
на вищевказаний об'єкт нерухомості за ЗАТ „Торговий Дім „Масандра”
підтверджується постановою Севастопольського апеляційного господарського суду
від 13.12.2007 року у справі № 2-13/9464-2007А, відповідно до якої було відмовлено
у задоволенні позову ЗАТ "Юніон Стар" до КП "Ялтинське бюро
технічної інвентаризації про визнання недійсною реєстрації права власності на
спірні нежитлові приміщення.

Дослідивши
фактичні обставини та наявні у справі матеріали, судова колегія погоджується з
висновком господарського суду АР Крим про те, що позивач у даній справі
правомірно набув право власності на об'єкт нерухомості, придбаний на підставі
договору купівлі-продажу від 16.06.2006 року у ЗАТ "Юніон Стар".

Відповідно
до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею
525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття
33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона
повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх
вимог та заперечень.

Згідно
зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає лише
ті докази, які мають значення для справи.

Так,
судом апеляційної інстанції встановлено обов`язок сторін підписати акт
прийому-передачі нежитлових приміщень, які є предметом договору
купівлі-продажу, а також встановлено факт непідписання даного акту.

Крім
того, судова колегія  враховує те, що у
постанові Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.12.2007 у
справі № 2-13/9464-2007А був встановлений факт того, що непередача майна
за договором купівлі-продажу від 16 червня 2006 року закритому акціонерному
товариству „Торговий дім „Массандра” сталася саме з вини закритого
акціонерного товариства "Юніор Стар".

Відповідно
до статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти,   встановлені
рішенням  господарського  суду
(іншого органу,  який  вирішує господарські спори) під час розгляду
однієї справи,  не  доводяться
знову  при вирішенні інших спорів,
в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким
чином, обставини справи свідчать про наявність факту непередачі майна. При
цьому, саме на відповідача у даному випадку покладений обов'язок навести докази
зворотного, зокрема надати відповідний акт прийому-передачі приміщень - складу
№ 4 загальною площею 500,0 кв.м, розташованого за адресою: м. Ялта, вул.
Південнобережне шосе, 42. Такого доказу відповідач суду не надав.

Стаття
387 Цивільного кодексу України передбачає, що власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Також,
колегія суддів вважає неспроможними посилання відповідача в апеляційній скарзі
на факт того, що по узгодженню сторін закрите акціонерне товариство „Юніон
Стар” передало закритому акціонерному товариству "Торговий Дім
"Масандра" в тимчасове користування майно (кондиціонери, офісні
меблі, стелажі, торгове обладнання та ін.). На думку апеляційної інстанції,
таки обставини не впливають на правомірне вирішення спору по суті у даній
справі, а можуть бути лише підставою для подання закритим акціонерним
товариством „Юніон Стар” відповідного позову в окремому провадженні. Крім того,
вбачається суперечність доводів відповідача, а саме той довід, що закрите
акціонерне товариство „Юніон Стар” не може звільнити приміщення, тому що в них
знаходиться вищенаведене майно. Такий довід може свідчити саме про факт
займання приміщень відповідачем.

На
підставі викладеного, судова колегія погоджується з висновком господарського
суду АР Крим про обґрунтованість позовних вимог в частині усунення перешкод в
користуванні майном та необхідність їх задоволення.

Що
стосується позовних вимог в частині стягнення неотриманого прибутку, судова
колегія виходить з наступного.

Відповідно
до статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин,
який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту,
права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Судом
першої інстанції вірно встановлено, що 28.07.2006 року між позивачем у даній
справі (Орендодавець) і третьою особою -СПД ОСОБА_1 (орендар) було укладено
договір оренди нерухомого майна, відповідно до пункту 1.1 якого позивач мав
передати, а СПД ОСОБА_1 мав прийняти в оренду для здійснення підприємницької
діяльності наступні нежитлові приміщення, які входять до складу об'єкту
нерухомості, придбаного позивачем у відповідача на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 16.06.2006 р., а саме: 27-1 склад площею
82,2 кв.м., 28-1 склад площею 158,2 кв.м.; 28А -1 склад площею 35,3 кв. м.

Відповідно
до пункту 2.1 вказаного договору оренди від 28.07.2006 року, за користування
вищевказаними приміщеннями СПД ОСОБА_1 повинен був сплачувати позивачеві
орендну плату у розмірі 21907,55 грн. на місяць в у тому числі ПДВ.

У
зв`язку з тим, що відповідачем спірні нежитлові приміщення у виконання пункту 7
договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.06.2006 року, не виконані,
вказаний вище договір оренди нерухомого майна від 28.07.2006 року фактично не
виконувався. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими
доводи позивача про наявність у нього неотриманого прибутку за період з
01.09.2006 року по 31.03.2007 року в сумі 153352,85 грн.

Статтею
1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким
чином, позовні вимоги закритого акціонерного товариства „Торговий дім
„Массандра” є такими, що відповідають обставинам справи та нормам чинного
законодавства, а їх задоволення судом першої інстанції є правомірним. У зв`язку
з цим, судова колегія вважає оскаржуване рішення  господарського суду АР Крим законним та
обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу закритого
акціонерного товариства „Юніон Стар” залишити без задоволення.

2.
Рішення господарського суду Автономної республіки Крим від 17 січня 2008 року у
справі № 2-27/2028-2007 залишити без змін.

Головуючий
суддя                                                  В.М.
Плут

Судді
Ю.М. Гоголь

Н.П. Горошко