ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14"
травня 2008 р.
Справа №  11/4584

Господарський
суд Черкаської області в складі: головуючого -судді Довганя К.І., при секретарі
-Захаровій А.Г., за участю представників сторін: позивача -Сухоярський Б.В. за
довіреністю, відповідача -ОСОБА_1 особисто, ОСОБА_2 за довіреністю, ОСОБА_3
адвокат,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Техноекспорт" до   суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  про
стягнення 10240 грн.,

ВСТАНОВИВ:

По
справі оголошувалась перерва з 6 по 14 травня 2008 р.

Заявлено
позов про повернення сплачених за договором коштів.   В обґрунтування заявлених вимог позивач
послався на те, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору від
18.01.2005 р. №6/1 сплатив останньому грошові кошти в сумі 152270,00 грн. у
якості попередньої оплати за виконання робіт по ремонту електричного
обладнання. Оскільки відповідач виконав роботи не на повну суму проведеної
оплати, то позивач звернувся до нього з вимогою про повернення коштів у сумі
10240,00 грн., які той повернути відмовився.

У
судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав, викладених
у ньому.

Відповідач
у відзиві на позов  заперечив проти вимог
позивача з мотивів їх необґрунтованості та безпідставності. При цьому
відповідач послався на рішення господарського суду Черкаської області  у справі №02/1209, яким, на його думку, спір
між тими ж сторонами та з тих же підстав було вирішено.

У
судовому засіданні відповідач  та його
представники, заперечуючи проти позову, посилалися на доводи, викладені у
відзиві на позов та  крім того вказали,
що договір на який посилається позивач фактично сторонами не виконувався, а
господарські відносини, що між ними склалися на протязі 2005-2006 р.р.
відбувались на підставі укладених
договорів підряду шляхом пропозиції умов такого договору, викладеній в
рахунку-фактурі та прийняття цієї пропозиції, шляхом оплати коштів. Також
відповідач стверджував, що товарні накладні, на які посилається позивач, як на
доказ прийняття робіт, виконаних відповідачем ним не виписувались.

Оцінивши
докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення  та доводи представників сторін, суд   встановив наступне.

18
січня 2005 р. сторонами було укладено договір №6/1 відповідно до умов якого
відповідач зобов'язався виконувати для позивача ремонт промислового обладнання
(п'ятимашинних агрегатів та електродвигунів екскаватора ЕКГ-5А) в кількості
відповідно до специфікацій по додаткам до договору, а останній зобов'язався
прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до калькуляцій та актів
виконаних робіт. Специфікації по договору сторонами не погоджувались, додатки
до договору  не укладались. Фактично
сторонами здійснювались відносини шляхом пропозиції укладення договору на
виконання ремонтних робіт на умовах, викладених у рахунках-фактури, які
направлялись відповідачем позивачу та прийняття таких умов останнім шляхом
оплати цих рахунків. Направлені відповідачем на адресу позивача рахунки
фактури, платіжні доручення про оплату робіт позивачем та товарні накладні, за
якими здійснювалось прийняття відремонтованого обладнання не містять посилань
на договір від 18.01.2005 р. №6/1, що також свідчить про те, що сторонами
фактично цей договір не виконувався.

За
період 2005-2006 р.р. позивач сплатив відповідачу 152270 грн., що сторонами не
оспорюється. Вказані обставини встановлені рішенням суду від 05.06.2007 р. у
справі №02/1209, що набрало законної сили.

Крім
того за висновками проведеної у справі судової експертизи товарні накладні
від21.07.2005 р. №21, від 23.08.2005 р. №22, від 03.03.2006 р. №5, від
01.12.2005 р. №24, на які посилався позивач у позові як на доказ виконання умов
договору виписані не відповідачем а іншою особою.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст.
525, 526, 610, 611, 837 ЦК України містять такі положення:

„Господарським
визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну  дію
господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого
суб'єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські
зобов'язання можуть виникати:

-          з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких,
які йому не суперечать.

Господарський
договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа,
підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення
господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами,
факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження
прийняття до виконання  замовлень, якщо
законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного
виду договорів.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  ЦК

України
з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання
має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Порушенням
зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

У
разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором
або законом, зокрема:

1)
припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо
це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2)
зміна умов зобов'язання;

3)
сплата неустойки;

4)
відшкодування збитків та моральної шкоди.

За
договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик
виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Оцінивши
фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд
приходить до наступних висновків.

Господарські
відносини склалися на підставі договорів підряду які укладались ними шляхом
пропозиції умов договору, викладених у рахунках-фактури, які направлялись
відповідачем позивачу та прийняття таких умов останнім шляхом оплати цих
рахунків. Договір від 18.01.2005 р. №6/1 фактично сторонами не виконувався.

Таким
чином твердження позивача про перерахування ним відповідачу коштів саме на
виконання умов  цього договору, а відтак
виникнення обов'язку останнього повернути ці кошти у разі  невиконання
його зобов'язань за цим договором не відповідає фактичним обставинам
справи.

За
таких обставин суд вважає, що позовні вимоги, з підстав заявлених у позові
задоволенню не підлягають.

Виходячи з викладеного,  керуючись статтями  49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову
відмовити повністю.

Рішення
може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського
суду.

Суддя
Довгань К.І.

Рішення
підписане суддею 19.05.2008р.

Суддя
Довгань К.І.