ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2008 р.

№ 1/84-4805

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М., Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

Комунального підприємства "Тернопільводоканал"

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 22.04.2008р.

у справі за позовом

Комунального підприємства "Тернопільводоканал"

до

ВАТ "Тернопільське об’єднання "Текстерно"

про

стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2007 року, Комунальне підприємство "Тернопільводоканал" звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з ВАТ "Тернопільське об’єднання "Текстерно" 11 475 грн. 23 коп. на відшкодування понаднормативних витрат води, які виникли внаслідок неналежної експлуатації водопровідних мереж і порушення умов договору № 71/1520 від 01.03.2006р.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 04.02.2008 року в задоволенні позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 року апеляційна скарга позивача залишена без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Прийняті у справі судові рішення оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 07.07.2008 року, порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи, помилковість висновків щодо необґрунтованості його позовних вимог і просить рішення та постанову скасувати, постановивши нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, зокрема і після оголошення у судовому засіданні перерви до 24.07.2008р., судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно статті 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що в обґрунтування своїх вимог, позивач послався на умови договору № 71/1520 від 01.03.2006р. "Про надання послуг з водопостачання та водовідведення" та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, за якими відповідач зобов’язаний відшкодувати різницю між фактичними витратами води та кількістю води спожитою абонентами будинків, балансоутримувачем яких є останній, зокрема, в будинках по вул. Чалдаєва, 17, по вул. Злуки, 25 та по вул. Ст. Бандери, 88 в м. Тернополі.

Проте, судами попередніх інстанцій встановлено, що предметом укладеного між сторонами договору № 71/1520 від 01.03.2006р. "Про надання послуг з водопостачання та водовідведення" є забезпечення позивачем питною водою об’єктів відповідача, що розташовані в м. Тернополі по вул. Текстильній, 18 (ВАТ "Текстерно"), на пр. Злуки, 25 (адмінбудинок ЖКУ) та на пр. Злуки, 3-5 (гараж-роздягалка).

Будь-яких інших угод, предметом яких було б забезпечення питною водою житлових будинків по вул. Чалдаєва, 17; по вул. Злуки, 25 та по вул. Ст. Бандери, 88, які знаходяться на балансі відповідача та у яких могло бути виявлено витоки холодної води у внутрішньобудинкових мережах водопроводу між сторонами укладено не було.

За таких обставин, враховуючи що між сторонами відсутні договірні відносини стосовно водозабезпечення будинків, зазначених у позові, у позивача відсутні і правові підстави вимагати стягнення з відповідача вартості різниці між фактичними витратами води та спожитою абонентами, а тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили в позові і підстав для скасування рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів з наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        Є.М.Борденюк

В.М. Харченко