ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.07.2008

Справа №2-17/5501-2008А

За позовом Прокурора Бахчисарайського району, м.Бахчисарай в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі АРК, м.Бахчисарай

До відповідача Малого приватного підприємства «Спітак», м.Бахчисарай

Про стягнення 1 189,91 грн.

Суддя В.І. Гайворонський

При секретарі Т.Ю. Шенягіной

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від прокурора – не з’явився

Від позивача – Нафієва Є.У. представник дов. №95/05-5 від 16.07.08р.

Від відповідача – не з’явився

Сутність спору: Прокурор Бахчисарайського району звернувся до господарського суду АРК в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі АРК, м.Бахчисарай до Малого приватного підприємства «Спітак» про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1 189,91грн.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не представив, про час слухання справи наперед повідомлений належним чином - рекомендованою поштою, направлену на його юридичну адресу. Згідно ст. 93 ЦК України юридична особа повинна знаходитися за своєю юридичною адресою. Якщо відповідач не знаходиться за своєю юридичною адресою це не може бути поважною причиною та підставою не розглядати справу, оскільки порушення законодавства поважною причиною не є.

Згідно статті 39 КАС України виклик відповідача через засоби масової інформації є правом суду, а не обов’язком.

Використовуючи своє право не робити такий виклик, з врахуванням викладених обставин, суд процесуального законодавства не порушує.

Згідно рішень №880 від 02.09.03р., №773 від 18.07.03р., №814 від 18.07.03р., №641 від 07.09.02р., №191 від 15.03.03р. про застосування фінансових санкцій до Малого приватного підприємства «Спітак» за неподання розрахунку зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у строки визначені законодавством, які згідно поштових повідомлень отримані відповідачем.

Фінансові санкції застосовани відповідно до п.5 ч.9 Закону №1085 на суму 1189,91грн.

По справі проголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

Мале приватне підприємство «Спітак», м.Бахчисарай зареєстровано в Управлінні Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі АРК як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, про що вказується в позові та відповідачем не оскаржується.

На підставі п.17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за не подачу розрахунку зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у строки визначені законодавством до МПП «Спітак» були застосовані фінансові санкції про що винесені рішення №880 від 02.09.03р., №773 від 18.07.03р., №814 від 18.07.03р., №641 від 07.09.02р., №191 від 15.03.03р., які не сплачені в сумі 1 189,91грн.

Вказані рішення не оскаржені, що згідно статті 106 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є достатньою підставою вважати наявність заборгованості.

Указани рішення позивача у встановленому Законом порядку не визнані недійсними (нечинними (не скасовані), і суд не має права не брати їх до уваги при винесенні цієї постанови, а також давати оцінку на предмет невідповідності рішень та вимог законодавству.

Так, ст. 129 Конституції України передбачено, що сторона вільна в наданні суду доказів та доказуванні перед судом їх переконливості, а також закріплений принцип змагальності сторін, та їх рівності перед Законом та судом.

Згідно ст. 8 Конституції України вона має вищу юридичну силу та її норми являються нормами прямої дії.

Про необхідність дотримання принципу диспозитивності сторін також указується в постанові Верховного Суду України від 20.05.2002 року № 02/132 з аналогічного питання (справа № Д12/12), а в постанові Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року “Про застосування норм Конституції України при здійсненні правосуддя” вказується, що суди вправі застосовувати безпосередньо норми Конституції як норми прямої дії.

Направлення вказаних рішень відповідачу підтверджене поштовими повідомленнями. Крім цього відповідачу повинно бути відомо про них, у зв’язку з розглядом цієї справи.

З врахуванням позовних вимог стягненню підлягає сума – 1 189,91грн.

Якщо відповідач погасив заборгованість до прийняття цієї постанови, або є у встановленому Законом порядку рішення позивача будуть відмінені або визнані нечинними, він вправі звернутися в суд з завою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Позивач, згідно ст. 81 ЦК України є юридичною особою публічного права. Відповідно, відношення, які виникають при реалізації ним своїх повноважень є публічно-правовими відношеннями і підлягають розгляду за нормами КАС України згідно п. 4 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є відносно інших норм спеціальною.

Згідно Постанови Верховного Суду України № 06/035 від 24.01.2006 року та Постанови Верховного Суду України від 06.07.2006 року № 06/246 (справа № 14/3 об пн), а також згідно Постанов Верховного Суду України від 24.01.2006 року у справах №№ 11/268, 6/140, 23/178, 11/261, 13/212, 11/206, 11/266, 27/231 аналогічні спори повинні розглядатися за нормами КАС України.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.2. ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у даному випадку відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ч.2 ст. 94, ст. ст. 162-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача Малого приватного підприємства «Спітак» (98400, м.Бахчисарай, вул. Леніна, 82) на користь Управління Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі АРК (98403, м.Бахчисарай, вул. Сімферопольська, 5а, р/р 4601 УДК в АРК м.Сімферополь, МФО 324805, ОКПО 22300435) заборгованість з фінансових санкцій в сумі 1 189,91 грн.

Ст. 254 КАС України передбачено, що постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАСУ, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАСУ - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.