ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 р.

№ 30/320

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О. В. –головуючий

Полянський А. Г.

Коробенко Г. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Пустомитівської міської ради

на рішення

та постанову

Господарського суду Львівської області від 11.01.2008 року

Львівського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 року

у справі

№ 30/320 Господарського суду Львівської області

за позовом

Пустомитівської міської ради

до

Відкритого акціонерного товариства "Львівська ПМК-7"

про

визнання права та зобов'язання вчинення дії

За участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача :

Лешківець О.М. дов. від 08.11.2007 року

Морозов Р.В. дов. від 08.11.2007 року

Нагірний Р.М. дов. від 24.10.2007 року

Шайдич Т.В. дов. від 24.10.2007 року

В С Т А Н О В И В:

Пустомитівська міська рада звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом Відкритого акціонерного товариства "Львівська ПМК-7" про виділення житлової площі.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.01.2008 року по справі № 30/320 (суддя Морозов Н. В.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 року у справі № 30/320 (головуючий суддя Якімець Г. Г., судді Дубник О. П., Юрченко Я. О.), в задоволенні позовних вимог Пустомитівської міської ради відмовлено.

Пустомитівська міська ради звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Львівської області від 11.01.2008 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 року по справі № 30/320, в якій стверджує про порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати оскаржені рішення та постанову і прийняти нове рішення, яким визнати право вимоги Пустомитівської міської ради до Відкритого акціонерного товариства "Львівська ПМК-7" щодо безоплатної передачі внеску на розвиток соціальної інфраструктури м. Пустомити в розмірі 10% житлової площі будинку, збудованого на земельній ділянці, переданій відповідачу в оренду на підставі договору оренди землі від 15.03.05, що становить квартири в будинку, житлова площа яких сумарно складає 206,47 кв. м та зобов'язати відповідача безоплатно передати позивачу як внесок на розвиток соціальної інфраструктури м. Пустомити квартири, житлова площа яких сумарно складає 206,47 кв. м в житловому будинку, збудованому на земельній ділянці, переданій в оренду на підставі договору оренди землі від 15.03.05р.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

У зв'язку з перебуванням судді Фролової Г. М. у відпустці для перегляду в касаційному порядку справи № 31/508 призначену до розгляду на 01.07.2008 року розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 27.06.2008 року утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий –Муравйов О. В., судді Полянський А. Г., Коробенко Г. П.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставою для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судами було встановлено, що Відкрите акціонерне товариство "Львівська ПМК-7" здійснює будівництво 60-ти квартирного житлового будинку в м. Пустомити в мікрорайоні "Юність", що підтверджено дозволом на виконання будівельних робіт № 405ж від 24.05.2005 року, виданим інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.

На підставі рішення Пустомитівської міської ради № 399 від 09.03.2005 року "Про надання в оренду Відкритому акціонерному товариству "Львівська ПМК-7" земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку" 16.03.2005 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під будівництво багатоквартирного житлового будинку в м. Пустомити, на північ від вул. Відродження площею 4587 кв. м.

Пункти 19, 31 договору встановлюють умовою передачі земельної ділянки в оренду виділення 10% житлової площі для забезпечення соціальних потреб м. Пустомити.

Пустомитівська міська рада стверджує, що для Відкритого акціонерного товариства "Львівська ПМК-7" був встановлений обов'язок щодо пайової участі на розвиток соціальної інфраструктури м. Пустомити, у вигляді 10% загальної площі житла, збудованої у зазначеному будинку.

Позивач вважає, що такий обов'язок виникає у замовника будівництва після отримання ним дозволу на будівництво, а в даному випадку наявна додаткова підстава виникнення такого обов'язку –договір оренди землі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої та апеляційної інстанції виходили з наступного.

Норми ст. 11 Цивільного кодексу України визначають, що договори та акти органів місцевого самоврядування є окремими підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 25 Закону України "Про планування і забудову територій" договорами визначаються лише відносини по залученню на пайових засадах коштів інвесторів, на підставі яких ці кошти залучаються для упорядкування території комплексної забудови та виключно у випадку проведення комплексної забудови.

Частинами 4 та 5 ст. 24 вказаного Закону передбачено, що у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкта. Дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт у порядку, визначеному цим Законом.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що будівництво 60-квартирного будинку носить характер комплексної забудови території, суди правомірно відхилили посилання Пустомитівської міської ради на необхідність застосування вищевказаних норм.

Доводи заявника касаційної скарги про неправильне застосування положень Закону України "Про планування і забудову територій" та Закону України "Про архітектурну діяльність" судом відхиляються, оскільки вони не спростовують встановлених судами обставин.

При аналізі змісту договору оренди від 16.03.2006 року судами встановлено, що дата передачі площі позивачем в ньому не визначена, а п. 31 договору передбачає лише обов'язок передати збудовані площі, а отже обов'язок передачі частини площі виникає після настання юридичного факту –введення будинку в експлуатацію, що підтверджує завершення будівництва об'єкту.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пункт 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243, передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, зокрема, як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч вказаній нормі позивачем не надано доказів введення житлового будинку в експуатацію.

Посилання скаржника на ст. ст. 526, 651 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України не приймається, оскільки суди правомірно дійшли висновку, що Пустомитівською міською радою позовні вимоги заявлені завчасно, до настання у відповідача обов'язку по передачі площі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Пустомитівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.03.2008 року по справі № 30/320 та рішення Господарського суду Львівської області від 11.01.2008 року по справі № 30/320 залишити без змін.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді А. Г. Полянський

Г. П. Коробенко