донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

15.07.2008 р.                                                              справа №21/79

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Шевкової Т.А.

суддів

Діброви Г.І. , Стойка О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

Ахметова Н.В. за дов. від 28.12.2007р. № 07-5157

Буланий М.С. за дов. від 01.04.2008р. № 07-1502,

від відповідача:

Іванова Л.М. за дов. від 09.07.2008р. № 01-13/2241,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Закритого акціонерного товариства "Макіївкокс" м. Макіївка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

09.06.2008 року

по справі

№ 21/79 (Матюхін В.І.)

за позовом

Закритого акціонерного товариства "Макіївкокс" м. Макіївка Донецької області

до

Відкритого акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Пролетарська" м. Макіївка Донецької області

про

стягнення 2046грн. 72коп.

В С Т А Н О В И В :

Закрите акціонерне товариство „Макіївкокс” м.Макіївка Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Пролетарська»м. Макіївка Донецької області збитків, які виникли у зв’язку з отриманням вугільного концентрату з недостачею, у сумі 2046грн. 72коп.

Господарським судом у судове засідання були викликані представники ТОВ “САВІ”, ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод”, ТОВ “Енергоімпекс” і ТОВ “Ресурсенерготрейд” для дачі пояснень по суті спору і щодо відносин, які виникли між ними та сторонами по справі.

Господарський суд Донецької області рішенням від 09.06.2008р. по справі № 21/79 у задоволенні позовних вимог про стягнення 2046грн. 72коп. відмовив.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог господарський суд визнав, що ВАТ ЦЗФ “Пролетарська” не є належним відповідачем у даній справі, а тому вимоги ЗАТ “Макіївкокс” до нього є безпідставними (незалежно від того, факт нестачі мав місце чи ні) і задоволенню не підлягають. Надані ТОВ “Ресурсенерготрейд”, ТОВ “Енергоімпекс”, ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” та ТОВ “САВІ” акти приймання-передачі вугільного концентрату, зокрема акт приймання-передачі продукції, підписаний ЗАТ “Макіївкокс” і ТОВ “САВІ”, за яким останній передав, а позивач прийняв 345т концентрату вугільного марки “К”, отриманого ЗАТ “Макіївкокс” 19.06.07р. за залізничною накладною № 49599868, господарський суд визнав такими, що спростовують твердження позивача про наявність недостачі за спірною відправкою.

Закрите акціонерне товариство „Макіївкокс”, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 09.06.2008р. по справі № 21/79 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заявник скарги вважає рішення господарського суду прийнятим з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст.ст. 1166, 1192 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 6, 24 Статуту залізниць України.

Заявник скарги вважає, що господарський суд помилково застосував до спірних відносин норми права, які регулюють договірні відносини (ст.ст. 655, 662, 670 ЦК України), тоді як позивач, як на правову підставу своїх вимог, посилався на ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, які регулюють не договірні зобов’язання сторін, а саме –завдання майнової шкоди іншій особі (ст.11 ЦК України) і в позовній заяві просив стягнути майнову шкоду у вигляді збитків від недостачі вантажу у вагонах, які надійшли за залізничною накладною від ЗАТ «ЦЗФ «Пролетарська».

Заявник скарги вважає, що поза увагою господарського суду залишились межі відповідальності сторін за договором купівлі-продажу. Відповідно п.1 додаткової угоди № 36 до договору купівлі-продажу № 1678 від 18.08.2003р., поставка товару в спірний період відбувалася на умовах СРТ ст. Покупця (Інкотермс 2000 року), відповідно ст. А.5 Інкотермс Продавець несе всі ризики втрати або пошкодження товару до моменту його вручення перевізникові.

Заявник скарги вважає помилковим висновок господарського суду про те, що акт приймання-передачі вугільного концентрату, підписаний ЗАТ «Макіївкокс»і ТОВ «САВІ», спростовує твердження позивача про наявність недостачі за спірними відправками, оскільки акт приймання-передачі від 30.06.2007р. не є документом, підтверджуючим недостачу вантажу у спірних вагонах, оскільки відповідно п.4.3 договору № 1678/3 від 18.08.2003р. акт приймання-передачі є документом, що підтверджує лише факт відвантаження продукції, а невідповідність маси вантажу даним транспортних документів повинна встановлюватися в порядку визначеному в п.4.2 договору належними та допустимими доказами, визначеними Інструкцією П-6, а саме: актами приймання продукції по кількості №745/п від 19.06.2007р., №7 від 20.06.2007р. та актом про масу тари №745 від 20.06.2007р., які і були надані позивачем у якості доказів у даній справі.

Згідно зі ст. 29 Закону України “Про судоустрій в Україні” розпорядженням заступника голови Донецького апеляційного господарського суду призначена колегія суддів для розгляду апеляційних скарг.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

У відповідності з частиною другою статті 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976р. №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності із нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог про стягнення збитків надано: договір поставки № 1678/3 від 18.08.2003р., укладений з ТОВ „САВІ”, копія залізничної накладної № 49599868, акт приймання по кількості № 745/п від 19.06.2007р., акт приймання продукції по кількості № 745 від 20.06.2007р., акт про вагу тари № 745 від 20.06.2007р., посвідчення № 745/п від 19.06.2007р., посвідчення № 745 від 20.06.2007р., копія телефонограми, рахунок-фактура №1180 від 30.06.2007р., платіжне доручення № 3807 від 10.07.2007р., розрахунок вартості недопоставленої вугільної продукції на вартість недостачі 3,28тн на суму 2046грн. 72коп. (з врахуванням ПДВ).

Між ТОВ „Макіївкокс” та ТОВ „САВІ” 18.08.2003р. було укладено договір № 1678/3 на поставку вугільної продукції зі строком дії до 31.12.2004р.

Додатковою угодою від 04.11.2003р. сторони змінили покупця на Закрите акціонерне товариство „Макіївкокс”, додатковою угодою від 30.12.2004р. сторони встановили строк дії договору до 31.12.2005р. (в даній справі ця додаткова угода відсутня, див. справа № 11/367).

Додатковою угодою № 36 від 31.05.2007р. до договору № 1678/3 від 18.08.2003р. сторони узгодили поставку у червні 2007р. вугільного концентрату марки „К” в кількості 8900тн за ціною 520грн. 00коп. за тону без врахування ПДВ на умовах СРТ ст. покупця (Інкотермс-2000); “Покупець” розраховується з “Продавцем” за поставлений “Товар” шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок “Продавця” протягом 30-ти банківських днів з дати виставлення рахунку (п.2 додаткової угоди №36 від 31.05.07р. до договору №1678/3 від 18.08.03р.).

Пунктом 4.2 договору визначено, що приймання товару здійснюється у відповідності з вимогами „Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості” № П-6, „Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості” № П-7. У випадках невідповідності виклик представника виробника товару є обов’язковим.

В розділі 5 договору поставки № 1678/3 від 18.08.2003р. встановлено, що сторони несуть відповідальність за заподіяні збитки у відповідності з діючим законодавством.

В матеріалах справи знаходиться копія рахунку-фактури № 1180 від 30.06.2007р. (а.с.18) ТОВ „САВІ” про оплату продукції в сумі 5516784грн. 00коп. (з врахуванням ПДВ), в тому числі у 5 спірних вагонах, які надійшли за накладною № 49599868, а також платіжне доручення № 3807 від 10.07.2007р. на суму 6499024грн. 00коп., із призначенням платежу: «Оплату за договором № 1678/3 від 18.08.2003р. за вугільну продукцію».

Таким чином, при наявності даних обставин, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що позивачем вугільна продукція була отримана на виконання умов договору поставки № 1678/3 від 18.08.2003р.

Як вбачається з матеріалів справи 18.06.2007р. ВАТ ЦЗФ “Пролетарська” на адресу ЗАТ “Макіївкокс” у вагонах №№ 67912477, 64193337, 60491610, 67911644, 65290140 за залізничною накладною на маршрут або групу вагонів № 49599868 зі станції Макіївка на станцію Кринична відвантажило концентрат вугілля кам’яного для коксування, із зазначенням вологість згідно ТУ, загальна вага нетто 345000кг (69т + 68т + 69т + 70т + 69т відповідно), вага тари 5-ти вагонів у накладній зазначена 113 100кг.

Відвантаження вугільного концентрату відповідачем здійснено на виконання умов договору № ПР 01/03 від 15.01.07р. на переробку рядового вугілля, укладеного з ТОВ “Ресурсенерготрейд”, і підставі листів останнього від 27.04.07р. № 295 та від 18.05.07р. № 347.

Між ТОВ “Ресурсенерготрейд” з ТОВ “Енергоімпекс” укладено договір № Р 01/10 від 16.01.07р. на поставку вугільної продукції, на підставі якого ТОВ “Ресурсенерготрейд” зобов’язувалося поставити, а ТОВ “Енергоімпекс” прийняти і оплатити вугілля на умовах, передбачених у специфікаціях. Згідно специфікації від 01.06.07р. до договору “Постачальник” в червні 2007р. повинен був поставити вугільну продукцію марки “К 0-100” (вантажовідправник ВАТ ЦЗФ “Пролетарська”) у кількості 22 620 т за ціною 529,17грн./т. без ПДВ і 1 000 т за ціною 491,67грн./т. без ПДВ на умовах поставки FСА ст. відправника.

Між ТОВ “Енергоімпекс” і ЗАТ “Донецьксталь”-металургійний завод” 04.11.05р. укладено договір №04/11/1пр/8851дс, термін дії якого встановлено - з дати підписання і до 31.12.05р., додатковими угодами від 30.12.05р. і 30.11.06р. продовжено на 2006-2007рр.

Згідно додаткової угоди №36 від 29.05.07р. до договору №04/11/1пр/8851дс “Продавець” в червні 2007р. зобов’язується передати, а “Покупець” прийняти та оплатити вугільний коксовий концентрат марки “К” виробництва ВАТ ЦЗФ “Пролетарська” у кількості 22000т за ціною 529,17грн./т. (без ПДВ) на умовах поставки FСА станція відправника (Інкотермс 2000р.).

Між ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” (Продавець) і ТОВ “САВІ” (Покупець) 29.01.07р. укладено договір №2487, згідно додаткової угоди №11 від 31.05.07р. до якого ЗАТ “Донецьксталь”-металургійний завод” зобов’язується передати, а ТОВ “САВІ” прийняти та оплатити вугільний концентрат марки “К” у кількості 8900т за ціною 519,00грн./т. без ПДВ на умовах поставки СРТ станція одержувача (Інкотермс 2000р.).

Наведене свідчить про те, що ЗАТ “Макіївкокс” є вантажоодержувачем вугільного концентрату за спірною відправкою і одночасно його покупцем за договором №1678/3, укладеним 18.08.03р. між ТОВ “САВІ” (Продавець) та ТОВ “Макіївкокс” (Покупець).

Додатковою угодою від 04.11.03р. у зв’язку з перереєстрацією ТОВ “Макіївкокс” в Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс” преамбула договору №1678/3 від 18.08.03р. була змінена. Додатковими угодами від 30.12.04р., 30.12.05р. і 27.12.06р. строк дії договору продовжено відповідно до 31.12.05р., 31.12.06р. і 31.12.07р.

На станцію призначення (Кринична Донецької залізниці) вантаж прибув в справних вагонах, без слідів втрати, розкрадання під час перевезення та 19.06.07р. був виданий ЗАТ “Макіївкокс” залізницею без перевірки маси та кількості місць, згідно ст.52 Статуту залізниць України, про що свідчить відмітка на зворотному боці залізничної накладної.

19.06.07р. під час зважування вагонів з вугільним концентратом позивачем була виявлена розбіжність з даними, зазначеними у перевізних документах, у зв’язку з чим приймання вантажу було зупинене для виклику представника вантажовідправника.

20.06.07р. о 4-00год. позивачем відповідачеві була дана телеграма № 69 про необхідність направлення представника для спільного приймання продукції за кількістю. Відповідач листом від 20.06.07р. № 01-16/2085, надісланим факсом о 8-34год., повідомив, що фабрика погоджується з недостачею з урахуванням 1% граничного розходження визначення маси вантажу та природної втрати вантажу під час перевезення і з метою уникнення простою вагонів просить їх вивантажити без представників відправника.

20.06.07р. о 09год.45хв. без участі представника відповідача, але за участі представника громадськості, який діяв на підставі посвідчення № 745 від 20.06.2007р., приймання продукції було продовжено, за результатами якої складено акт № 745 від 20.06.2007р. про приймання продукції за кількістю.

За даним актом у вагоні № 67912477 вага брутто - 90,3т, вага тари - 21,4т, нетто вантажу - 68,9т, недостача - 0,1т;

у вагоні № 64193337 вага брутто - 88,8т, вага тари - 22,1т, нетто вантажу - 66,7т, недостача - 1,3т;

у вагоні № 60491610 вага брутто - 92,25т, вага тари - 24,15т, нетто вантажу - 68,1т, недостача - 0,9т;

у вагоні №67911644 вага брутто - 90,05т, вага тари - 23,2т, нетто вантажу - 66,85т, недостача - 3,15т;

у вагоні № 65290140 вага брутто - 91,85т, вага тари - 23,35т, нетто вантажу - 68,5т, недостача - 0,5т.

Фактична вага тари загальна - 114200кг, нетто вантажу –339 050кг, недостача вантажу (загалом) - 950кг.

Комісія дійшла до висновку, що недостача виникла в результаті недостатнього наповнення вагонів вантажовідправником, акт затверджений заступником голови правління ЗАТ “Макіївкокс” 21.06.07р.

30.06.07р., через 10 днів після прийняття від перевізника спірних вагонів з вантажем і складення акту № 745 від 20.06.2007р. про приймання продукції за кількістю, ЗАТ “Макіївкокс” і ТОВ “САВІ” був складений і підписаний акт приймання-передачі продукції по договору №1678/3 від 18.08.03р., згідно якого позивач прийняв від ТОВ “САВІ” концентрат вугільний марки “К 0-100” масою 69т у вагоні № 67912477, 68т у вагоні № 64193337, 69т у вагоні № 60491610, 70т у вагоні № 67911644, 69т у вагоні № 65290140 за залізничною накладною на групу вагонів № 49599868. Акт з боку ЗАТ “Макіївкокс” підписаний головою правління і нижче підпису голови правління начальником юридичного відділу зроблене застереження такого змісту: “Цей акт зі сторони ЗАТ “Макіївкокс” підписаний без врахування недовантажень, які можуть бути зафіксовані в актах, складених за “Інструкцією П-6”.

ТОВ “САВІ” і ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” 18.06.07р. підписали акт приймання-передачі продукції, згідно якого ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” передав ТОВ “САВІ” у вагоні № 67912477 - 69т, у вагоні № 64193337 - 68т, у вагоні № 60491610 - 69т, у вагоні № 67911644 - 70т, у вагоні № 65290140 - 69т. Загальна вага поставленого концентрату складає 345 т.

Згідно акту б/н від 25.06.07р. приймання-передачі продукції по договору №04/11/1пр/8851дс від 04.11.05р., підписаного ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” і ТОВ “Енергоімпекс”, ТОВ “Енергоімпекс” передав ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” за спірною відправкою вугільний концентра марки “К 0-100” у кількості 345 т.

Згідно акту б/н від 25.06.07р. приймання-передачі вугільної продукції по договору № Р01/10 від 16.01.07р., підписаного ТОВ “Енергоімпекс” і ТОВ “Ресурсенерготрейд”, останній передав ТОВ “Енергоімпекс” за спірною відправкою вугільний концентра марки “К 0-100” у кількості 345 т.

Відповідно до вищезазначених актів приймання-передачі продукції недостача за спірними відправками відсутня.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 Господарського кодексу (ГК) України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як передбачено ст.511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до ст.194 ГК України виконання господарського зобов'язання може бути покладено в цілому або в частині на третю особу, що не є стороною в зобов'язанні. Управнена сторона зобов'язана прийняти виконання, запропоноване третьою особою - безпосереднім виконавцем, якщо із закону, господарського договору або характеру зобов'язання не випливає обов'язок сторони виконати зобов'язання особисто. Неналежне виконання зобов'язання третьою особою не звільняє сторони від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов'язаним передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України є продавець.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець згідно ч.1 ст.670 ЦК України має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Враховуючи вищенаведені норми права та ті обставини, що ВАТ ЦЗФ “Пролетарська” є вантажовідправником, але не продавцем (постачальником) концентрату вугільного марки “К 0-100”, отриманого ЗАТ “Макіївкокс” 19.06.07р. за залізничною накладною № 49599868, а продавцем концентрату за спірною відправкою є ТОВ “САВІ” згідно договору №1678/3 від 18.08.03р., укладеного між ТОВ “САВІ” (Продавець) та ТОВ “Макіївкокс” (Покупець), а також те, що ЗАТ “Макіївкокс” оплату концентрату вугільного марки “К 0-100” за спірною відправкою здійснив продавцеві - ТОВ “САВІ”, а вартість нестачі (фактично повернення сплачених за не відвантажену продукцію коштів) вимагає від незобов’язаної (щодо нього) сторони, з яким у нього не існує ніяких договірних відносин щодо предмету купівлі-продажу і здійснення розрахунків, колегія суддів вважає, що ВАТ ЦЗФ “Пролетарська” не є належним відповідачем у дані справі, а тому висновок господарського суду про безпідставність вимог ЗАТ “Макіївкокс” до ВАТ ЦЗФ «Пролетарська»є правильним.

Колегією суддів прийняті до уваги надані господарському суду товариствами: ТОВ “Ресурсенерготрейд”, ТОВ “Енергоімпекс”, ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод”, ТОВ “САВІ” акти приймання-передачі вугільного концентрату, зокрема акт приймання-передачі продукції, підписаний ЗАТ “Макіївкокс” і ТОВ “САВІ”, за яким останній передав, а позивач прийняв 345т концентрату вугільного марки “К”, отриманого ЗАТ “Макіївкокс” 19.06.07р. за залізничною накладною № 49599868, які спростовують твердження позивача про наявність недостачі за спірною відправкою.

У відповідності до п.п. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В якості доказів недостачі вугільної продукції позивачем були надані акти приймання продукції по кількості № 745/п від 19.06.2007р. та № 745 від 20.06.2007р., складені за участю осіб, які є працівниками ЗАТ «Макіївкокс».

Вантажовідправником, ВАТ «ЦЗФ «Пролетарська», не був узгоджений такий порядок приймання продукції.

Згідно відміток відправника, в графі 1 залізничної накладної зазначено, що вантаж є власністю ТОВ «Ресурсенерготрейд»для ТОВ «Енергоімпекс»у вл. ЗАТ «Донецьксталь-МЗ»дог. 04/ІІ/І пр. 8851 дс від 04.11.2005р.

Платіжним дорученням № 3807 від 10.07.2007р. підтверджується оплата продукції в сумі 6499024грн. 00коп. саме ТОВ «САВІ».

Враховуючи наведене, надані акти не є доказами, які підтверджують вину ВАТ «ЦЗФ «Пролетарська»в спричиненні майнової шкоди позивачу, сума збитків є недоведеною.

Надані акти не можуть вважатися доказами факту здійснення правопорушення ВАТ «Центральна збагачувальна фабрика «Пролетарська».

Позивач не надав суду документів, які б підтверджували вину відповідача в понесених ЗАТ «Макіївкокс»збитках.

А тому на підставі заявлених Закритим акціонерним товариством «Макіївкокс»вимог у відповідності до ст.ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України колегія суддів визнає позовні вимоги про стягнення з ВАТ ЦЗФ «Пролетарська» 2046грн. 72коп. збитків, які виникли у зв’язку з отриманням вугільного концентрату з недостачею такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що рішення господарського суду від 09.06.2008р. по справі № 21/79 про відмову у задоволенні позову про стягнення збитків в сумі 2046грн. 72коп., які виникли у зв’язку з отриманням вантажу з недостачею, прийнято при повному дослідженні всіх обставин справи, ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, є таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не є підставою для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Макіївкокс” м. Макіївка Донецької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 09.06.2008р. по справі № 21/79 залишити без змін.

Головуючий          Т.А. Шевкова

Судді:          Г.І. Діброва

О.В. Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС