ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2008 р. м.Чернівці Справа № 2/176

Суддя господарського суду Чернівецької області Скрипничук Iван Васильович

при секретарі Косташ О.І., розглядаючи справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Машзавод"

до Урядового органу державного управління - Державної інспекції з енергозбереження

про визнання нечинним рішення суб"єкта владних повноважень

за участю представників:

від позивача - Соф’як В.В., довіреність № 1/157-т від 23.06.08р.;

Прокопець Б.М., довіреність від 03.01.08р.

від відповідача - Костик М.І., довіреність від 02.07.08р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Машзавод” м.Чернівці звернулось з позовом до Державної інспекції з енергозбереження м. Київ про визнання нечинним постанови про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів № 18-24/04 від 27.08.07р.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що жодним нормативним документом перевищення коефіцієнту потужності в електричних мережах не визначено як підставу для застосування господварсько-правової відповідальності.

Крім того, коефіцієнт потужності в електричних мережах споживача не є одиницею виміру об’єму споживання електроенергії, оскільки одиницею виміру об’єму спожитої електроенергії є квт/год.

Методика обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, що затверджена Наказом Міністерства палива та енергетики від 17.01.02р. за № 19, на яку посилається відповідач як на новий стандарт, перевищення якого тягне за собою нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів (ПЕР), не являється стандартом і не встановлює норму питомих витрат палива та енергії у відповідних одиницях виміру.

Так, п.1.1 Методики визначено, що вона орієнтована на ринкові відносини електропередавальних організацій зі споживачами при державному економічному регулюванні цих відносин за напрямами енергозбереження, підвищення якості електроенергії та надійності електропостачання.

Перевищення граничного рівня tgф1=0,25 згідно Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії передбачає собою економічне стимулювання споживача у вигляді надбавки П2 за недостатнє оснащення електричної мережі споживача засобами компетенції реактивної потужності, що по своїй суті є технологічною недосконалістю.

Методикою, відхилення фактичного коефіцієнту потужності по заводу від величини нормативного (граничного) значення, що встановлений нею, не віднесено до нераціонального ( неефективного) використання ПЕР.

Таким чином, позивачем не порушено жодного показника питомих витрат, визначених системою стандартів, не порушено норми питомих витрат палива та енергії.

В акті перевірки від 27.08.07р. № 18-24/27 не вказані причини відхилення фактичного коефіцієнту, що є суттєвим при застосуванні економічних санкцій за нераціональне (неефективне) використання ПЕР.

Вказане підтверджується також пунктом “е” ст.11 Закону України “Про енергозбереження”, у відповідності до якого плата за нераціональне використання ПЕР застосовується тільки в залежності від перевитрат ПЕР щодо витрат, встановлених стандартами.

Отже, застосування відповідачем Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики від 17.01.02р. за № 19, є безпідставним, оскільки Методика не є стандартом і не встановлює норму питомих витрат палива та енергії у відповідних одиницях виміру.

Відповідач позовні вимоги позивача заперечує, посилаючись на наступне.

За результатами перевірки ТзОВ “Машзавод” встановлені факти нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, які зафіксовані в акті комплексної перевірки використання паливно-енергетичних ресурсів № 18-24/27 від 27.08.2007 року:

- нераціональне використання електричної енергії на підприємстві внаслідок відхилення фактичного коефіцієнту потужності tg ф2 = 0,283 від величин нормативно (граничного) значення tg ф1 = 0,25, складає 11298,84 квт.год./рік.

На підставі акту комплексної перевірки територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Чернівецькій області прийнято постанову № 18-24/04 від 27.08.2007 року про сплату підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів.

Позивач помилково посилається на ст.17 Закону України “Про енергозбереження”. Державна інспекція з енергозбереження керується у своїй діяльності Законом України “Про енергозбереження” і по даних матеріалах перевірки застосувала правову норму ст.11 Закону України “Про енергозбереження” “Економічні заходи для забезпечення енергозбереження”, де вказано, що економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають:

- введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів, до яких відноситься електрична енергія у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами.

“Методика обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами” затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002 року № 19, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 1 лютого 2002 року за № 93/6381, являється діючим методичним документом і визначає як граничне значення коефіцієнта потужності в електромережах підприємства tg фг= 0,25 ( соsфг = 0,97), так і методи визначення потреб енергії.

Методика визначення неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів затверджена наказами Державного комітету України з енергозбереження від 26.10.2001р. за № 113 та від 27.11.2001р. за № 123. Дана методика поширюється на промислові об’єкти незалежно від форми власності, що виробляють або споживають електричну та теплову енергію, а також інші ПЕР.

Проведеною перевіркою ТзОВ “Машзавод” зафіксовано перевитрати електроенергії в електромережах підприємства за рахунок відхилення (перевищення) фактичного значення коефіцієнта потужності від граничного (нормативного) значення, спричиненого недостатньо ефективною роботою засобів КРП, викликаного недотриманням своєчасного включення та виключення батарей конденсаторів відповідальними за цю ділянку роботи працівниками згідно відповідних графіків, що є підставою для застосування підвищеної плати. Тобто, перевитрати електроенергії викликані недодержанням технологічної дисципліни, а том, підвищена плата застосовується одразу, незалежно від перевірки виконання припису.

Таким чином, Державною інспекцією з енергозбереження не було порушено норми чинного законодавства та правомірно застосовано до позивача економічні заходи у вигляді підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів, передбачені п. “е” ст.11 Закону України “Про енергозбереження”.

У засіданні суду оголошена перерва до 10.07.08р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, суд встановив :

Так, територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Чернівецькій області була проведена комплексна перевірка використання ТзОВ “Машзавод” м.Чернівці паливно-енергетичних ресурсів.

За результатами перевірки відповідачем було складено акт комплексної перевірки використання паливно-енергетичних ресурсів від 27.08.07р. за № 18-24/27, який підписаний позивачем з доповненнями та зауваженнями.

На підставі вказаного акту територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Чернівецькій області прийнято постанову № 18-24/04 від 27.08.07р. про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів та застосовано даною постановою підвищену плату за перевитрату енергії в обсязі 11298,84 квт.год/рік та визначено ТзОВ “Машзавод” до сплати 7154,43грн.

Законом України «Про енергозбереження» визначено, що паливно-енергетичні ресурси – це сукупність всіх природних і перетворених видів палива та енергії, які використовуються в народному господарстві. Нераціональне (неефективне) використання ПЕР - це прямі втрати ПЕР, їх марнотратне витрачання та використання ПЕР понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення в дію стандартів – нормами питомих витрат палива та енергії.

Відповідачем у судовому засіданні не надано доказів встановлення для позивача певного стандарту (нормативу), а також норм питомих витрат палива та споживання електричної енергії, а тому судом встановлено, що Позивачем не перевищено жодного стандарту.

Твердження відповідача, що коефіцієнт зазначений в Методиці є певним стандартом не береться судом до уваги виходячи з наступного.

Згадана методика орієнтована на ринкові відносини електропередавальних організацій зі споживачами при державному економічному регулюванні цих відносин за напрямками енергозбереження, підвищення якості електроенергії та надійності електропостачання.

У взаємодії із чинними методиками формування тарифів на активну електроенергію плата за перетікання реактивної електроенергії є адресним економічним стимулом для зменшення негативного впливу реактивних потужностей конкретних споживачів на втрати активної електроенергії в основній і в розподільчій електромережах та на якість напруги у відповідному енергорайоні.

Методикою передбачено оплату споживачем перетікання реактивної енергії мережами енергопостачальної організації та встановлено надбавку (П2) за перевищення фактичного коефіцієнту потужності від величини нормативного (граничного) значення tg ф1=0,25.

Згідно з методикою обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії значення фактичного tgф2 вираховується за даними одного розрахункового періоду (звітного місяця), а не за середнім значенням річного споживання електроенергії.

Перевищення граничного значення tgф1=0,25 згідно методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії передбачає собою економічне стимулювання споживача у вигляді надбавки П2 за недостатнє оснащення електричної мережі споживача засобами компенсації реактивної потужності, що є технологічною недосконалістю.

За перевищення граничного значення tgф1=0,25, Позивачем сплачено як за спожиту електроенергію, так і встановлену за технічну недосконалість своїх мереж надбавку постачальнику електричної енергії згадану вище надбавку П2.

Як вбачається з акту комплексної перевірки використання ПЕР від 27.08.2007р. за №18-24/27, дійсних причин перевищення ПЕР не зазначено. Не зазначено про це і в оскаржуваній постанові, що є суттєвим моментом при застосуванні економічних санкцій, оскільки у відповідності до додатку до Постанови Кабінету міністрів України «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві» від 02.09.1999р. №699, в залежності від причин нераціонального (неефективного) використання ПЕР застосовуються різні заходи.

Так, якщо перевитрати газу та інших ПЕР викликані недодержанням технологічної дисципліни, споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших ПЕР у двохкратному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься відразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження.

Якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані технологічною недосконалістю процесів і на виконання робіт потрібні значні матеріальні і фінансові ресурси, то за погодженням із споживачем встановлюється термін для їх виконання. У разі невиконання робіт у зазначений термін споживач надалі до їх завершення сплачує за перевитрачений обсяг газу та інших ПЕР в подвійному розмірі встановленої на них ціни.

Окрім того, відповідачем у акті та оскаржуваній постанові не зазначено саме на підставі якого пункту статті 11 Закону України «Про енергозбереження» до Позивача застосовані економічні санкції, що також є суттєвим моментом, так як статтею 11 Закону України «Про енергозбереження» передбачено певний перелік економічних заходів серед яких:

-          плата за нераціональне (неефективне) використання ПЕР застосовується тільки в залежності від перевитрат ПЕР щодо витрат, встановлених стандартами;

-          застосування економічних санкцій за марнотратне витрачання палива та енергії внаслідок безгосподарної діяльності працюючих.

Статтею 17 згаданого закону визначені економічні санкції за марнотратне витрачання ПЕР, зокрема підставою для накладення економічних санкцій є марнотратне витрачання та прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів.

У відповідності до статті 238 Господарського кодексу України, - за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Економічні заходи та санкції, що передбачені Законом України «Про енергозбереження» відносяться до адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок застосування яких регулюється виключно нормами Господарського кодексу України.

У відповідності до статті 218 Господарського кодексу України підставою для застосування господарсько-правової відповідності, в тому числі і адміністративно-господарських санкцій, до учасника господарських відносин є вчинене ним господарське правопорушення, що повинно мати свій юридичний склад.

Як вбачається із матеріалів справи, факт господарського правопорушення не є належно встановлений відповідачем, відсутня протиправна поведінка позивача, відсутній зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, тим більше відсутня вина позивача.

У відповідності до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення

Суд вважає, що вказана постанова прийнята неправомірно, а тому підлягає визнанню нечинною.

З огладу на викладене, керуючись ст.ст. 71, 86, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 185, 186, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинною постанову про сплату підвищеної плати за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів № 18-24/04 від 27.08.2007.

3. Стягнуги з державного бюджету на користь позивача ТзОВ “Машзавод” (м.Чернівці, вул. Прутська,16, , р/р 6001 в ЧФ КБ “Приватбанк”, МФО 356282) 3,40грн. державного мита.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             І.В. Скрипничук