ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 307
РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2008

Справа
№2-13/3895-2008А

за
позовом Прокурора Совєтського району в інтересах держави в особі
Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного
середовища, м. Сімферополь.

до
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,АДРЕСА_1

про
стягнення 4378,68 грн.

Суддя  А.І.Жукова

При
секретарі Ковальчук К.В.

представники:

Від
позивача - не з'явився.

Від
відповідача - ОСОБА_1. - спд, паспорт

З
участю прокурора - не з'явився.

Сутність
спору:  прокурор Совєтського району
звернувся до Господарського суду АР Крим в інтересах держави в особі
Республіканського комітету АР Крим з охорони навколишнього природного
середовища з позовною заявою про стягнення з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 4378,68 грн. збитку, заподіяного державі в результаті
порушення природоохоронного законодавства.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивач при проведенні перевірки дотримання
природоохоронного законодавства
встановив, що відповідачем було порушене законодавство про охорону
навколишнього природного середовища.

Прокурор
та представник позивача у судове засідання не з'явилися, причини неприбуття
суду не відомі.

Відповідач
проти позову не заперечує, проте відзив на позов суду не представив.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд -

В С Т
А Н О В И В :

Відповідно
до ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»
позивач є спеціально уповноваженим органом державного управління в області
охорони навколишнього природного
середовища і використовування природними ресурсами, здійснює серед інших
функцій державний контроль в області охорони навколишнього середовища.

07.02.2008р.
Управлінням екологічної інспекції Північно-Кримського регіону проведена
перевірка суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 по дотриманню вимог
природоохоронного законодавства.

У
результаті перевірки встановлено порушення ст. 44 Водного кодексу України, яке
виразилось у здійснюванні самовільного забору підземної води для виробничих
потреб  без дозволу на спеціальне
водокористування.

За
результатами перевірки складений акт від 07.02.2008 р.

Позовні
вимоги   підлягають частковому
задоволенню виду наступного.

Відповідно
до ст. 38 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”
в  порядку  спеціального
використання  природних    ресурсів громадянам, підприємствам,
установам і  організаціям  надаються
у володіння, користування або оренду природні  ресурси
на  підставі спеціальних дозволів,
зареєстрованих у  встановленому  порядку, за плату для здійснення виробничої
та іншої діяльності.

Згідно
з ст. 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з
водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання
води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкті, включаючи забір води та
скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Відповідно
до ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на
підставі дозволу.

Відповідно
до п. 9 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати
водокористування лише за наявністю дозволу.

З
матеріалів справи вбачається, що суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 у
2007 році та у період з 01.01.2008 року
по 07.02.2008 року здійснював самостійний забір підземної води для
виробничих потреб у об'ємі 3,4 тис. та 450 кубометрів води, а дозвіл на спеціальне
водокористування за даний період був відсутній.

Вина
відповідача підтверджується: постановою про притягнення відповідача до
адміністративної відповідальності, Постанова № 012516-029-48 від 07.02.2008
року, актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від
07.02.2008р.

Крім
того заперечень на вказаний акт не надходило та у судовому порядку він не був
оскаржений.

Таким
чином відповідачем була порушена ст. 44 Водного кодексу України.

Відповідно
до ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і
громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без
громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень
водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством
України.

Відповідно
до наданого розрахунку позивача який виробився по “Методики розрахунків
розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення правил
охорони водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд
і пристроїв, порушення правил їх експлуатації, затвердженою наказом № 290 від
29.12.2001р. Державним комітетом України по водному господарству і
зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 18.01.2002р. за № 44/6332,
державі заподіяні збитки на суму 4378,68 грн.

Однак,
суд вважає, що при розрахунку суми збитків позивачем неправильно застосоване
діюче законодавство.

Так,
розрахунок збитків по самовільному забору води виробився з застосуванням
п'ятикратного коефіцієнту на підставі “Методики розрахунків розмірів
відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення правил охорони
водних ресурсів на землях водного фонду, пошкодження водогосподарських споруд і
пристроїв, порушення правил їх експлуатації, затвердженою наказом № 290 від
29.12.2001р. Державним комітетом України по водному господарству і
зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 18.01.2002р. за № 44/6332.

У п.
4 Наказу № 290 від 29.12.2001р. вказується, що органи Держводгоспа дотримуються
порядку та розрахунків, визначених вищевказаною Методикою.

Таким
чином, наказ який затвердив дану Методику, стосується органів Держводгоспа.

Крім
того, у п. 1.3 дійсної Методики вказується, що вона обов'язкова для
застосування органами Держводгоспу України.

У
цьому же пункті відображено, що Методика може застосовуватися й іншими
органами.

Однак
така формулювання не носить обов'язкового характеру для інших органів та одно
відомство не має право спонукати інші відомства у обов'язковому порядку
застосовувати Методику свого відомства.

Відповідно
до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадови особи
зобов'язані діяти тільки на підставі і у межах своїх повноважень та у спосіб,
які передбачені Конституцією та законами України.

Наказом
Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки
України, з наступними змінами внесеними наказом Мінекоресурсів, затверджена
Методика розрахунку розміру відшкодування збитку, заподіяного державі в
наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних
ресурсів.

Даний
наказ та методика зареєстровані у Міністерстві юстиції України.

У п.
1 методики вказується, що вона обов'язкова для інспекторів інспекційних
підрозділів Мінекоресурсів.

Причому
відповідні зміни про те, що дана методика обов'язкова для інспекторів
інспекційних підрозділів Мінекоресурсів прийняті наказом Міністерства екології
та природних ресурсів 31.01.2002р., зареєстрованого у Міністерстві юстиції
України 18.02.2002р. № 155/6443, тобто після прийняття та реєстрації методики
Державного комітету України по водному господарству.

Таким
чином, методика Міністерства екології та природних ресурсів обов'язкова для
виконання посадовими особами вказаного відомства.

Тобто,
збиток по самовільному забору води, відповідно до вимог діючого законодавства -
Методики розрахунків розмірів відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних
ресурсів, якою застосування п'ятикратного розміру не передбачено.

Крім
того, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від
10.12.2004р. “Про судову практику у справах про злочин та інші правопорушення
проти довкілля”, у    справах   про
відшкодування    шкоди,    заподіяної забрудненням   і
засміченням  вод,  іншими
порушеннями  водного
законодавства,  слід керуватися,  зокрема, ст. 111 Водного кодексу України,
статтями  1166, 1192  ЦК України. Розмір шкоди при цьому
визначається  відповідно  до
Методики  розрахунку розмірів   відшкодування  збитків,
заподіяних  державі  внаслідок порушення законодавства про
охорону  та  раціональне
використання водних   ресурсів   (затверджена   наказом
Міністерства  охорони
навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 18 травня
1995 р. N 37 (z0162-95 ) (зі змінами, внесеними наказом Міністерства
екології   та   природних
ресурсів   України    від 31 січня 2002 р.  N 48 ( z0155-02 );  зареєстрована в Міністерстві юстиції України
1 червня 1995 р. за N 162/698).

При
вказаних обставинах позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню у сумі 875,74 грн.

У
судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення
оформлене у повному обсязі та підписане 11.02.2008 року.

На
підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

п о с
т а н о в и в:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, банківські реквізити
суду не відомі)  на користь  Республіканського комітету АР Крим з охорони
навколишнього природного середовища (АР Крим, 95000, м. Сімферополь, вул.
Кечкеметська, 198; Одержувач: державний бюджет Совєтської селищної ради, р/р
0291 в  ГУ ДКУ в АР Крим м.
Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740431) 875,74 грн. збитку.

У
іншій частині у позові відмовити.

Виконавчий
лист видати після вступу рішення в законну силу.

У
разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили
через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо
після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана,
постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний
господарський суд.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Жукова
А.І.