ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 32/115

29.05.08

За позовом:          Українсько-американського спільного підприємства у формі Товариства з

обмеженою відповідальністю „Каіс”;

До:                    ЗАТ „ВТ „Радосинь”;

Про:                     стягнення 735 491,90 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Попов А.С., представник, довіреність б/н від 06.09.2007 р.;

Від відповідача:           Камрікова О.О., представник, довіреність №05/08-д від 18.01.2008 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2007 р. у справі №32/115 позов задоволений повністю: з відповідача на користь позивача стягнуто 599 010,90 грн. основного боргу, 52 500,00 грн. штрафу, 17 490,80 грн. трьох процентів річних з простроченої суми, 66 490,21 грн. інфляційних втрат, 7 354,91 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р. рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2007 р. у справі №32/115 залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2007 р. рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2007 р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р. у справі №32/115 скасовані, справа передана на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду України від 24.01.2008 р. у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 22.11.2007 р. відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2008 р. слухання справи призначене на 18.03.2008 р.

В порядку статті 77 ГПК України, справа була відкладена слуханням з 18.03.2008 р. до 10.04.2008 р.

Від позивача до господарського суду надійшла заява про призначення слухання даної справи у колегіальному складі трьох суддів, за результатами розгляду якої ухвалою Голови Господарського суду міста Києва від 14.04.2008 р. заява позивача залишена без задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2008 р. слухання справи було призначене на 20.05.2008 р.

У справі, в порядку статті 77 ГПК України, була оголошена перерва з 20.05.2008 р. до 29.05.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 665 501,11 грн. (599010,90 грн. основного боргу + 66 490,21 грн. інфляційних втрат), 52 500,00 грн. штрафу, 17 490,80 грн. трьох процентів річних з простроченої суми, 7 354,91 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представник останнього у судових засіданнях позовні вимоги позивача заперечував, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що зобов’язання між сторонами за договором №17/03-Р від 17.03.2005р. та №13/06-РА від 16.06.2005 р. є припиненими, оскільки відповідачем на користь позивача, відповідно до умов угоди про порядок виконання зобов’язань (проведення остаточних розрахунків), були передані прості векселі: № від 14.06.2005 р. на суму 424 010,90 грн. та № від 14.06.2007 р. на суму 227 500,00 грн.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 17.03.2005 р. укладений договір купівлі-продажу №17/03-Р, за умовами якого відповідач зобов’язався передати у власність позивача, а останній прийняти та оплатити товар на умовах даного договору.

Відповідно до п. 4.2. договору загальна сума товару складає 1 000 000,00 грн.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що оплата здійснюється в порядку 100% попередньої оплати продукції.

Згідно з п. 3.2. договору строк поставки встановлюється у додаткових угодах до даного договору.

Пунктом 6.4. договору визначено, що у випадку не поставки товару протягом 14 днів з моменту закінчення строку поставки, обумовленого п. 3.2. договору, відповідач зобов’язаний повернути протягом трьох банківських днів отриману попередню оплату в повному обсязі, а також сплати штраф у розмірі 30% від суми попередньої оплати.

17.03.2005 р. між сторонами укладена додаткова угода №1 до договору №17/03-Р, в якій сторони домовились вважати попередньою оплатою невикористані грошові кошти з попередніх оплат до договорів: №19/10-Р від 19.10.2004 р. у розмірі 688 643,00 грн.; №29/10-Р від 29.10.2004 р. у розмірі 20 010,00 грн.; №04/11-1 від 04.11.2004 р. у розмірі 40 700,00 грн.; на загальну суму 758 673,10 грн.

17.03.2005 р. між сторонами була укладена додаткова угода №2 до договору №17/03-Р, за умовами якої відповідач зобов’язався передати у власність позивача кукурудзу фуражну врожаю 2004 року у кількості 290,750 тон. Згідно з пунктами 6 та 7 додаткової угоди №2 ціна кукурудзи фуражної становить 380,00 грн. за одну тону, а її загальна вартість –110 485,00 грн.; строк поставки кукурудзи фуражної було визначено 18.03.2005 р.

11.04.2005 р. між сторонами була укладена додаткова угода №3 до договору №17/03-Р, за умовами якої відповідач зобов”язався поставити позивачеві кукурудзу фуражну врожаю 2004 р. у кількості 171,900 тон за ціною 320,00 грн. за одну тону на загальну суму 55 008,00 грн. зі строком поставки 12.04.2005 р.

13.06.2005 р. між сторонами укладений договір купівлі-продажу №13/06-РА, за умовами якого відповідач зобов’язався передати у власність позивача, а останній прийняти та оплатити товар –ячмінь фуражний врожаю 2005 р. у кількості та на умовах даного договору.

Згідно з умовами п.п. 2.2. та 4.1. договору ціною товару вважається 92% середньоринкової ціни за одну метричну тону, що склалася на 10.08.2005 р. на Ніжинському, Менському та Ічнянському хлібоприймальних підприємствах та плюс додатково 28,00 грн. за одну метричну тону. Пунктом 3.2. договору строк поставки встановлений 20.10.2005 р. Пунктами 2.2., 4.2., 5.1. договору передбачено, що загальна сума договору складає 175 000,00 грн.; при цьому розрахунки повинні були здійснюватися шляхом 100% попередньої оплати.

14.06.2005 р. між сторонами укладена угода про порядок виконання зобов’язань (проведення остаточних розрахунків), згідно з якою сторони підтвердили, що заборгованість відповідача за договором №17/03-Р від 17.03.2005 р. складає 599 010,90 грн., та встановили, що частка заборгованості у розмірі 424 010,90 грн. повинна бути перерахована на рахунок позивача до 24.06.2005 р., а обов’язок по поверненню частки заборгованості у розмірі 175 000,00 грн. замінюється на зобов’язання відповідача поставити товар на умовах договору №13/06-РА.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що сторони шляхом укладення угоди про порядок виконання зобов’язань (проведення остаточних розрахунків) замінили первісне зобов’язання новим, а саме, зобов’язання відповідача щодо поставки позивачеві кукурудзи фуражної врожаю 2004 р. на загальну суму 599 010,90 грн. згідно з договором №17/03-Р та ячменю фуражного врожаю 2005 р. на загальну суму 175 000,00 грн. згідно з договором №13/06-РА зобов’язанням відповідача повернути частину заборгованості у розмірі 424 010,90 грн. на рахунок позивача до 24.06.2005 р. та зобов’язання відповідача поставити товар на умовах договору №13/06-РА на суму 175 000,00 грн. до 20.10.2005 р.

Згідно з п. 3 угоди про порядок виконання зобов’язань з метою забезпечення зобов’язань, зазначених в п. 2 даної угоди, відповідач передає в заставу позивачеві простий вексель на суму 424 010,90 грн. зі строком платежу 29.06.2005 р.

Пунктом 4 угоди про порядок виконання зобов’язань передбачено, що позивач зобов’язаний в момент передачі відповідачем векселя на суму 424 010,90 грн. та векселя на суму 227 500,00 грн. передати останньому вексель на суму 593 080,10 грн., отриманий позивачем від відповідача на виконання умов договору купівлі-продажу №17/03-Р від 17.03.2005 р.

Відповідно до акту приймання –передачі векселів від 14.06.2005 р. відповідач передав, а позивач отримав, зокрема, прості векселі: № від 14.06.2005 р. на суму 424 010,90 грн. зі строком погашення –29.06.2005 р. та № від 14.06.2005р. на суму 227 500,00 грн. зі строком погашення –30.10.2005 р.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позову. При цьому, господарський суд виходить з наведеного нижче.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено статтею 604 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін; зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація); новація не допускається щодо зобов'язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом; новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи вищезазначені обставини, господарський суд дійшов до висновку, що укладення між сторонами 14.06.2005 р. угоди про порядок виконання зобов’язань (проведення остаточних розрахунків) є обставиною, яка припиняє зобов’язання за договорами №17/03-Р від 17.03.2005 р. та №13/06-РА від 13.06.2005 р.

Слід зазначити про те, що відповідач належним чином виконав свої зобов’язання за угодою про порядок виконання зобов’язань (проведення остаточних розрахунків), а саме, передав на користь позивача прості векселі: № від 14.06.2005 р. на суму 424 010,90 грн. зі строком погашення –29.06.2005 р. та № від 14.06.2005р. на суму 227 500,00 грн. зі строком погашення –30.10.2005 р.

З огляду на вищевикладене, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

О.В. Мандриченко