ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"03"
червня 2008 р.

Справа
№ 3/25-93.

за
позовом підприємця
ОСОБА_1, смт. Стара Вижівка

до
відповідача: Старовижівської
районної спілки споживчих товариств, смт. Стара Вижівка

про
визнання дійсним
договору купівлі-продажу та визнання права власності

Голова господарського суду Волинської області

Кравчук
В.О.

за
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_1
-підприємець

від
відповідача: не
з'явились

Відповідно
до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України позивачу було
роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому
засіданні на підставі ст. 22 ГПК України учаснику судового процесу було
роз'яснено його права та обов'язки. Заяв та клопотань на розгляд господарського
суду не поступило.

Суть
спору: підприємець
ОСОБА_1, смт. Стара Вижівка звернувся                      до господарського суду
Волинської області з позовом про визнання дійсним укладеного з відповідачем
-Старовижівською районною спілкою споживчих товариств, смт. Стара Вижівка
договору купівлі-продажу основних засобів та визнання за суб'єктом
господарювання права власності на придбаний останнім                у відповідності до зазначеного
договору об'єкт нерухомого майна -приміщення кафе „Чайка”, котрий знаходиться
за адресою: Волинська область, Старовижівський район, с. Кримне.

В
судовому засіданні позивач пред'явлений до відповідача позов підтримав та
просить суд задовольнити останній в повному об'ємі.

Відповідач
у відзиві від 28.05.2008р. №77 на позовну заяву пред'явлений до Старовижівської
районної спілки споживчих товариств позов визнав та не заперечив, засвідчивши
при цьому укладення 28.09.2007р. з підприємцем ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
та проведення позивачем повних розрахунків, спрямованих на оплату вартості
відчужуваного об'єкту нерухомості. Одночасно з цим відповідачем на адресу суду
було направлено заяву від 28.05.2008р. №78 про здійснення судового розгляду
справи за відсутності представника райспоживспілки.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення підприємця-позивача, господарський суд,-

встановив:

28
вересня 2007 року між Старовижівською районною спілкою споживчих товариств,
смт. Стара Вижівка та підприємцем ОСОБА_1, смт. Стара Вижівка було укладено
договір купівлі-продажу основних засобів.

Підставою
для укладення даного договору стала постанова правління Волинської обласної
спілки споживчих товариств №142 від 28.08.2007р. „Про продаж основних засобів
Старовижівської РСС”
на підставі котрої було надано попередню згоду правлінню Старовижівської
РСС на продаж з аукціону основних засобів, в тому числі кафе „Чайка”, що
знаходиться в с. Кримне Старовижівського району,                     а також протокол
проведеного аукціонною комісією Волинської обласної спілки споживчих товариств
аукціону за №2 від 24.09.2007р. відповідно до якого підприємця ОСОБА_1 було
визнано переможцем аукціону з продажу об'єкту нерухомого майна -приміщення кафе
„Чайка”, котре знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський
район, с. Кримне.

У
відповідності до умов зазначеного договору Старовижівська районна спілка
споживчих товариств зобов'язалась передати (продати) підприємцю Кондрацькому
Ростиславу Івановичу основні засоби - приміщення кафе „Чайка”, котре
знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський район, с. Кримне, а
підприємець ОСОБА_1, в свою чергу, прийняти зазначений об'єкт нерухомого майна
та оплатити вартість останнього у встановленому договором порядку та розмірі
(згідно з пунктом 1 договору №2 від 28.09.2007р. вартість об'єкту відчуження
склала 80000 грн.) Пунктом  2 договору
від 28.09.2007р. було визначено, що покупець зобов'язується внести кошти в
розмірі 80000 грн. в строк до 01.11.2007р.

На
виконання умов договору купівлі-продажу та з метою проведення належних
розрахунків                   по оплаті
об'єкту нерухомості позивачем було перераховано відповідачу кошти в розмірі
80000 грн.,                  що
підтверджується платіжними дорученнями №52 від 20.08.2007р. на суму 7000 грн.,
№200 від 04.10.2007р. на суму 10000 грн., №202 від 08.10.2007р. на суму 10000
грн., №203 від 11.10.2007р. на суму 10000 грн., №214 від 26.10.2007р. на суму
3000 грн., №215 від 31.10.2007р. на суму 40000 грн. (а.с. 12-14).

На
підставі підписаного між договірними сторонами акту приймання-передачі основних
засобів від 28.09.2007р. (а.с. 11) Старовижівською РСС було передано, а
підприємцем ОСОБА_1 прийнято придбаний останнім у відповідності до угоди від
28.09.2007р. об'єкт нерухомості.

Підписаний
між сторонами договір купівлі-продажу основних засобів №2 від 28.09.2007р. та
інші додаткові документи з метою подальшої реєстрації права власності на об'єкт
нерухомості -приміщення кафе „Чайка” було направлено позивачем на адресу
комунального підприємства „Волинське ОБТІ”.

Рішенням
від 21.04.2008р. №4705 КП „Волинське ОБТІ” було відмовлено позивачу у
проведенні державної реєстрації права власності на зазначений об'єкт
нерухомості.

Підставою
для відмови у проведенні державної реєстрації права власності стало
посилання                     на невідповідність
представлених первинних правовстановлюючих документів вимогам, встановленими
Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженому Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. за №7/5
(зареєстровано в Міністерстві юстиції України за №157/6445 18.02.2002р.) та
вимогам інших актів чинного законодавства України, відсутність
правовстановлювальних документів на об'єкт нерухомості за попереднім власником,
відсутність обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Відмова
Волинського обласного бюро технічної інвентаризації у державній реєстрації                                за підприємцем
ОСОБА_1 права власності на об'єкт нерухомості стала підставою для звернення
останнього до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно
до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки
суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать, а згідно ст.
147 Господарського кодексу, майнові права суб'єктів господарювання захищаються
законом.

Згідно
положень ст.ст. 655, 656 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу
-це угода,              за якою одна
сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти
майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначена
угода спрямована на безповоротне відчуження продавцем майна і перехід його                              у власність
(повне господарське відання чи оперативне управління) покупця, виступає
юридичною підставою виникнення права власності іншої сторони за угодою на
придбаний згідно договору об'єкт.

Істотними
умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну угоди,
недосягнення сторонами згоди щодо цих істотних умов, незважаючи на визначення
останніми всіх інших можливих істотних умов (про строк, місце, спосіб виконання
і т.п.) тягне за собою визнання цієї угоди неукладеною.

У
відповідності до ст.ст. 328, 334 Цивільного кодексу України, право власності
набувається                      на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності                              не встановлена
судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не встановлене законом або договором. Право
власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної
сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Позивач
набув права власності на об'єкт нерухомості -приміщення кафе „Чайка”, що
знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський район, с. Кримне, на
підставі укладеного                                     із
Старовижівською районною спілкою споживчих товариств договору купівлі-продажу
основних засобів №2 від 28.09.2007р., шляхом передачі нерухомого майна у
власність покупця у зв'язку з підписанням між сторонами акту
приймання-передачі.

Сторонами
за договором купівлі-продажу основних засобів №2 від 28.09.2007р. поряд                               із зазначенням в угоді умов щодо
строків, місця та способу її виконання, положень щодо порядку проведення
розрахунків за придбаний об'єкт та порядку передачі останнього у власність
покупця, було визначено і всі необхідні при цьому обов'язкові істотні умови
договору купівлі-продажу -умови щодо предмету договору (його складу,
особливостей, місце знаходження і т.п.) та ціни договору купівлі-продажу (в
даному випадку, вартості об'єкту відчуження).

Зазначений
договір між сторонами було укладено у відповідності до вимог чинного
законодавства України, будь-яких порушень та недоліків при укладенні даного
договору господарським судом встановлено не було, зазначена угода предметом
судових розглядів не була, в судовому порядку недійсною та неукладеною не визнавалась,
а тому у суду відсутні будь-які підстави вважати договір купівлі-продажу
недійсним. Вимоги підприємця ОСОБА_1 ґрунтуються на положеннях чинного
законодавства України.

Разом
з тим, у відповідності до ст. 220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання
сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є
нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне
нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В
даному випадку мають місце усі обставини, необхідні та достатні для визнання
договору купівлі-продажу основних засобів №2 від 28 вересня 2007 року, укладеного
між Старовижівською районною спілкою споживчих товариств та підприємцем
ОСОБА_1, дійсним в судовому порядку. Так, між сторонами у справі було досягнуто
згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, що вбачається із тексту
самого договору, підписаного кожною із сторін, на час розгляду справи
господарським судом відбулось повне виконання умов договору шляхом сплати 80000
грн. вартості відчужуваного об'єкту нерухомості, прийняття цих коштів
відповідачем.

Захищаючи
право суб'єкта господарювання підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним і господарський суд,
враховуючи вищевикладене прийшов до висновку про підставність заявлених
останнім позовних вимог               та
необхідність їх задоволення.

Викладеним
в позовній заяві від 21.05.2008р. клопотанням позивач на відшкодуванні
підприємцю    за рахунок відповідача
витрат, понесених при поданні позову до суду (сплата державного мита та оплата
інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), не наполягає.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 144, 147 Господарського кодексу України,
ст.ст. 220, 328, 334, 655, 656 Цивільного кодексу України ст.ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Укладений 28 вересня 2007 року між Старовижівською районною спілкою споживчих
товариств, смт. Стара Вижівка та підприємцем ОСОБА_1, смт. Стара Вижівка
договір купівлі-продажу основних засобів (приміщення кафе „Чайка”, котре
знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський район, с. Кримне)
визнати дійсним.

3.
Визнати за підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) право
власності на об'єкт нерухомого майна -приміщення кафе „Чайка”, котре
знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський район,               с. Кримне.

Голова господарського
суду

Волинської області
В.О. Кравчук