РІШЕННЯ

"26" травня 2008 р.

Справа № 9/53-1462

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до
Приватного підприємства "Продторг - Тернопіль" вул. Поліська,
14, м.Тернопіль.

За участі представників:

позивача:   ОСОБА_2, довіреність № 4449 від 26.05.2008
р.

відповідача: не з'явився.

роз'яснивши  у розпочатому судовому засіданні представнику
позивача  права та обов'язки  учасників господарського процесу згідно з
ст.ст. 22,  29  ГПК
України,

Встановив

Позивач - Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1, м. Тернопіль, звернувся  04.04.2008 р.
(вх. № 1233)  до господарського
суду Тернопільської області з позовом до Відповідача -Приватного підприємства
“Продторг-Тернопіль”,  про стягнення  20 095,39 грн. заборгованості, з яких   18 300,25 грн. основного боргу та  1 795,14
грн. пені, посилаючись на таке:

12 квітня 2007 р. між  Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1,
як Постачальником, та  Приватним
підприємством “Продторг-Тернопіль”, як
Покупцем, укладено договір
поставки  за  №
78,  у відповідності до   п. 1 якого
Постачальник  зобов'язався   поставляти , а  Покупець
-  приймати  і оплачувати
товар згідно заявки в порядку і на умовах, визначених цим договором .

На виконання умов вказаної угоди,
згідно товаро-транспортних  накладних :
№АЛ01-00474 від 14.06.2007 р., №АЛ10-00666 від 15.06.2007 р., № АЛ10-00687 від
19.06.2007 р., №АЛ01-00496 від 19.06.2007 р., №АЛ01-00507 від 21.06.2007 р., №
АЛ10-00708 від 22.06.2007 р., № АЛ01-00519 від 23.06.2007 р.,  № АЛ01-00535 від 26.06.2007 р.,  № АЛ10-00732 від           26.06.2007 р.,  № АЛ01-00542 від 28.06.2007 р.,  № АЛ10-00749 від 29.06.2007 р.,  № АЛ01-00547 від 30.06.2007 р.,  № АЛ10-00767
від  03.07.2007 р.,  №АЛ01-00560 від 03.07.2007 р.,  №АЛ01-00569 від 05.07.2007 р., № АЛ10-00781
від 06.07.2007 р.,  № АЛ01-00577 від
07.07.2007 р.,                  №
АЛ-01-00579 від 07.07.2007 р.,  №
АЛ10-00807 від 10.07.2007 р.,  №
АЛ01-00586 від             10.07.2007
р.,  № АЛ01-00594 від 11.07.2007 р.,  № АЛ01-00610 від 14.07.2007 р.,  № АЛ01-00641 від 21.07.2007 р.,  № АЛ01-00650 від 24.07.2007 р., № АЛ10-00879
від 24.07.2007 р.,  № АЛ01-00653 від  24.07.2007 р.,  № АЛ02-00606 від 26.07.2007 р.,  № АЛ01-00676 від 28.07.2007 р.,                  № АЛ01-00675 від 28.07.2007
р.,  № АЛ00-00567 від 31.07.2007 р.,  № АЛ01-00700 від                          02.08.2007 р.,  № АЛ10-00966 від 07.08.2007 р.,  № АЛ10-01207 від 21.09.2007 р.,  № АЛ01-00885 від 27.09.2007 р.,  № АЛ10-01251 від 28.09.2007 р.,  № АЛ10-01266 від 02.10.2007 р.,  № АЛ01-00901 від 02.10.2007 р.,  № АЛ01-00903 від 02.10.2007 р.,  № АЛ01-00904 від 02.10.2007 р.,                    № АЛ10-01313 від 09.10.2007
р.,  № АЛ01-00943 від 12.10.2007 р., №
АЛ10-01381 від             23.10.2007
р.,  № АЛ10-01427 від 02.11.2007 р.,   (копії яких містяться в матеріалах справи)
Позивач передав, а  Відповідач  прийняв вказаний у накладних   товар,
на  загальну суму                     24 709,77  грн.

У відповідності до п.  2.3 договору
Покупець зобов'язався
оплатити  кожну поставлену партію
товару  впродовж 30 календарних днів
після його отримання шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок
Постачальника або шляхом внесення готівки в касу Постачальника.

Як стверджує Позивач,  Приватне підприємство “Продторг-Тернопіль”
порушило грошовы зобов'язання,  оплативши
вартість отриманого товару не у повному обсязі..

Станом на 04.04.2008 р., день
звернення з позовом до суду, борг Відповідача
за  поставлений йому  товар становить  18 300,25   грн.

За неналежне виконання грошового
зобов'язання  на підставі  п. 6.1 договору   Позивач нарахував боржнику,  Приватному підприємству
“Продторг-Тернопіль”  1 795,14  грн.
пені.

Ухвалою від  09.04.2008 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на    12:30 год.
21 квітня  2008 р.

У судовому засіданні 21.04.2008 р.
представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Відповідача у  відзиві на позов № 68-2 від 18.04.2008 р.,
(вх. 12500 (н) від 21.04.2008 р.) заперечив
вимоги у частині стягнення 1 822,97 грн. боргу на тій підставі, що згідно
акту про списання товарно-матеріальних цінностей від 12.06.2007 р. в магазин
"Берегиня", де здійснює підприємницьку діяльність Відповідач, було
поставлено товару на суму  1 822,97 грн.  у стані, не придатному для подальшої
реалізації , з пошкодженням упаковки, втратою споживчих цінностей. Як
стверджує,   неодноразові звернення ПП
"Продторг-Тернопіль"  до
Позивача про необхідність повернення товару залишені останнім без задоволення.

Позивач заперечив проти таких
тверджень Відповідача та  вказав на
відповідність поставленого ним товару усім якісним характеристикам ,  які
визначені   договором. Звертає
увагу суд на те, що  за   умовами договору   товар, який поставлено   у пошкодженій , неналежно   помаркованій упаковці,  або
товар   з простроченим терміном
придатності до споживання   не
приймається Покупцем і  повертається
Постачальнику. Ці дії  повинні бути
здійснені  до моменту прийняття товару
покупцем. У іншому разі  претензії  щодо кількості  та якості товару  Постачальником не приймаються, за
винятком  прихованих виробничих дефектів.

На підставі ст. 77 ГПК України
розгляд справи відкладався до 15:30 год.
26 травня 2008 р.  .

У судовому засіданні 26.05.2008 р.
представник Позивача підтримав позовні вимоги,
представник  Відповідача  не скористався своїм  правом на участь у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до
задоволення,  виходячи з наступного.

Спір  виник
внаслідок  невиконання   Відповідачем, як Покупцем, зобов'язань  по оплаті
Постачальнику вартості
поставленого ним   товару  на
суму 18 300,25  грн.   на підставі       договору   поставки
№ 78  від  12
квітня  2007 р.

Відповідно до  ст. 33 ГПК України  кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.     Докази подаються
сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доводи
, наведені    Відповідачем   у запереченнях на позов     про те, що частина   товару
на суму     1 822,97 грн.   була
передана  у стані, не придатному
для подальшої реалізації , з пошкодженням упаковки, втратою споживчих
цінностей, і на доведення чого Відповідачем
подано   акт  на списання
товарно-матеріальних   цінностей,
судом  відхиляються, з огляду на те,
що  акт
списання    товарно-матеріальних
цінностей складено  в односторонньому
порядку працівниками  Відповідача ,  без участі представника постачальника,    в акті не
визначено   підстав    списання
товарно-матеріальних
цінностей   на суму 1822,97 грн.,
в момент передачі товару  від
постачальника до покупця      не  було здійснено   коригування
накладних,   за якими товар був
переданий  від постачальника
покупцю,    що є   за
змістом   п. 4.3. договору  № 78
наслідком    повернення
постачальнику  товару у зв'язку з його  неприйняттям покупцем з мотивів    передачі товару у пошкодженій
упаковці,  або   неналежно
маркований , або з простроченим терміном зберігання.

Оскільки     товар
на суму   1 822,97 грн.  був
переданий  покупцю   відповідно
до  умов договору,   тому
всі ризики випадкової втрати
товару,  його  пошкодження
чи псування  несе  покупець,
про що  свідчить  умови договору   , викладені
у   пункті  4.7. договору.

З наведеного  випливає, що
Відповідач не довів   і не
спростував  доводів  позову
про   наявність  у нього
заборгованості   перед
постачальником   на суму  18300,25 грн.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених
Господарським кодексом України.

Так, статями 526 ЦК України та 193
ГК України встановлено обов'язок
учасників господарських відносин
належним чином виконувати свої зобов'язання відповідно до вказівок закону,
інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК
України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 ЦК
України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк
(строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити
за нього певну грошову суму.

Як визначається ч. 1  ст. 693 ЦК України, якщо договором
встановлено обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в
строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений  договором , - у строк,
визначений відповідно до статті 530 цього кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару .

Як вбачається з матеріалів справи,
доказів,  що підтверджують  виконання
Відповідачем  оплати  повної ціни
переданого  йому  товару
та відновлення тим самим
порушених  майнових прав  кредитора
на момент  розгляду спору
судом,  Відповідачем  суду не подано,   тому
правомірними є вимоги  щодо
стягнення  з Відповідача    18 300,25 грн.  заборгованості за    переданий
йому   Позивачем   товар.

За загальним правилом, викладеним у
статті  611 ЦК України ,   у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:                           1) припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або розірвання договору;    2) зміна умов зобов'язання;                   3) сплата неустойки;    4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

У відповідності до  п. 6.1 договору  за прострочення терміну оплати вартості
товару покупець   сплачує пеню у розмірі  подвійної облікової ставки  НБУ від суми простроченого платежу за кожен
день прострочення .

Відповідно до  ч. 1
ст. 230 Господарського  Кодексу
України    штрафними    санкціями
у   цьому   Кодексі
визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського зобов'язання.

Враховуючи   те, що
Відповідач порушив  господарське
зобов'язання стосовно оплати  повної вартості
переданого йому товару,  а договором
поставки № 78 від 12.04.2007 р. встановлено
стягнення  пені  за прострочку в оплаті товару,  тому
підлягають  до задоволення  вимоги
стосовно стягнення   1 795,14  грн.
пені, нарахованої  у розмірі   подвійної облікової ставки   НБУ,
яка діяла   на час  виникнення
боргу.

За таких обставин справи, позовні
вимоги задовольняються  повністю  на заявлену
суму, а саме:  18 300,25 грн.
заборгованості  в оплаті товару та  1 795,14 грн. пені.

Судові витрати, які складаються із
201,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на  Відповідача.

У судовому засіданні 26.05.2008
р.   за згодою представника   Позивача
було оголошено   вступну та
резолютивну частини  рішення суду  відповідно до ст.  85 ГПК України .

З огляду на наведене, керуючись ст.
ст. 15, 526, 527,  ч. 1 ст. 712 ЦК
України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75,  82, 84, 85, 116, 117 ГПК України,
Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити .

2. Стягнути
18 300,25 грн. боргу,  1 795,14
грн. пені та  319,00 грн. судових витрат
із  Приватного підприємства  “Продторг-Тернопіль”  (вул. Поліська, 14, м.  Тернопіль, р/р 260048460 в ТОД РБ Аваль, МФО
338501, ід. код 34473634) в користь
(вул. Харківська, 107, м. Суми, р/р № 156 в СФ АКБ
“Правекс-банк”, МФО 337858, ід. код 30608151).

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
“02” червня  2008 р. рішення, через
місцевий господарський суд.

Суддя
Л.В. Кропивна