ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

17.06.08                                                                                           Справа № 6/47-92

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Г.І. Мельник

суддів: Д.Ф. Новосад

О.В. Михалюк

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Крамниця на Староєврейській», м. Львів б/н та без дати

на ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.02.2008 року

у справі № 6/47-92

за позовом: ВАТ «Луцький райагропостач», с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області

до відповідача-1: ТзОВ «Крамниця на Староєврейській», м. Львів

до відповідача-2: ВАТ «Облагропостач», м. Луцьк

про визнання нечинною мирової угоди

За участю представників сторін:

від позивача: Черненко О.С. –радник голови правління (довіреність № 119 від 27.11.2007 року), Якимчук В.І. –заступник голови спостережної ради (довіреність № 118 від 27.11.2007 року);

від відповідача-1: Павлишин І.М. (довіреність від 01.02.2008 року);

від відповідача-2: не з’явився.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.02.2008 року (головуючий суддя Пахолюк В.А., судді: Гончар М.М., Костюк С.В.) у справі № 6/47-92 вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на об’єкт нерухомого майна та на майно, яке на ньому знаходиться.

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідач-1 звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, оскільки вважає ухвалу такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому покликається на те, що при винесенні ухвали про забезпечення позову місцевим господарським судом відповідач-1 не викликався. Вважає, що позивачем не надано доказів та не аргументовано накладення арешту на майно відповідача-1, а судом при вирішенні питання про забезпечення позову не здійснено оцінку обґрунтованості доказів заявника. Крім того, судом не враховано тієї обставини, що майно (нафтобаза) є об’єктом підвищеної небезпеки, а тому накладення арешту на це майно може завдати значних збитків не тільки відповідачу-1, але й навколишньому середовищу.

У доповненні до апеляційної скарги, надісланому на адресу Львівського апеляційного господарського суду 17.06.2008 року, апелянт зазначає, що позивач в обґрунтування вимог щодо забезпечення позову посилався на рішення Господарського суду Волинської області від 27.12.2007 року у справі № 1/150-76, яким, зокрема, визнано статут ВАТ «Луцький райагропостач»в редакції від 09.07.2001 року недійсним, оскільки в межах повноважень, визначених цим статутом, голова правління ВАТ «Луцький райагропостач»уклав мирову угоду від 12.05.2003 року у справі № 4/114-34. Недійсність редакції статуту позивача, що надавала голові правління повноваження на укладення мирової угоди, на думку скаржника, є обставиною, яка була визнана господарським судом встановленою та послужила підставою для винесення ухвали від 09.02.2008 року про вжиття заходів забезпечення позову, проте після набрання законної сили постановою Вищого господарського суду України у справі № 1/150-76, якою скасовано рішення Господарського суду Волинської області від 27.12.2007 року, вище обумовлена обставина залишилась недоведеною.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що вимога апелянта про скасування заходів забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 68 ГПК України, а посилання на ту обставину, що при винесенні оскаржуваної ухвали він як сторона у справі не викликався не є підставою для скасування ухвали, якою вжито цих заходів. Крім того, вважає, що твердження скаржника щодо недотримання позивачем вимог ст. 33 ГПК України, щодо неналежної оцінки місцевим господарським судом обґрунтованості доказів заявника, а також посилання на те, що арештоване майно (нафтобаза) є об’єктом підвищеної небезпеки не відповідають дійсності і спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. А тому просить ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.02.2008 року у справі № 6/47-92 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Справа слуханням відкладалася з підстав, наведених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 року та 27.05.2008 року.

Відповідач-2 явку уповноваженого представника в дане судове засідання не забезпечив. Згідно довідки органу поштового зв’язку ВАТ «Облагропостач»за адресою, зазначеною в позовній заяві та апеляційній скарзі, не значиться. Інформацію щодо місцезнаходження відповідача-2 сторони суду не надали. Поштова кореспонденція надсилалась за останнім відомим місцем знаходження відповідача-2.

Враховуючи наведене, колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

Представники позивача та відповідача-1 в судовому засіданні підтримали свої доводи та заперечення, викладені, відповідно, в апеляційній скарзі, доповненні до неї та у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши апеляційну скаргу та доповнення до неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.02.2008 року слід залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.02.2008 року задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та накладено арешт на об’єкт нерухомого майна –нафтобазу по вул. Привокзальній, 118 в с. Сенкевичівка Горохівського району Волинської області та на майно, яке на ній знаходиться.

Ухвала суду мотивована тим, що приміщення нафтобази в процесі розгляду даної справи може бути відчужене відповідачем-1, що утруднить виконання рішення у справі.

У відповідності до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв‘язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв‘язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обов‘язок доказування та надання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному випадку це стосується позивача, який довів наявність тих обставин, на підставі яких він пропонував вжити заходи до забезпечення позову. При цьому доводи апеляційної скарги щодо відсутності фактичних обставин, які би зумовлювали необхідність вжиття заходів забезпечення позову висновків місцевого господарського суду не спростовують, оскільки доказів такого твердження відповідачем-1 колегії не надано.

У відповідності до вимог ст. 67 ГПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким здійснюється у безспірному порядку.

Місцевим господарським судом при винесенні оспорюваної ухвали вірно враховано наявність зв‘язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а відтак правомірно забезпечено позов шляхом накладення арешту на об’єкт нерухомого майна –нафтобазу по вул. Привокзальній, 118 в с. Сенкевичівка Горохівського району Волинської області та на майно, яке на ній знаходиться з урахуванням вимог ст. 66 ГПК України, з метою недопущення утруднення виконання рішення суду у даній справі.

Покликання апелянта на те, що при винесенні ухвали про забезпечення позову місцевим господарським судом він як сторона у справі не викликався, не базуються на вимогах діючого законодавства України та суперечать ст. 66 ГПК України, якою передбачено, що забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, а тому якщо клопотання щодо вжиття заходів до забезпечення позову викладено в позовній заяві, суд вправі його розглянути під час підготовки справи до розгляду в порядку ст. 65 ГПК України без виклику сторін.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Волинської області від 09.02.2008 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини та висновку місцевого господарського суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 99,101,103,105,106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.02.2008 року у справі № 6/47-92 залишити без змін.

2. У задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «Крамниця на Староєврейській», м. Львів б/н та без дати –відмовити.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Волинської області.

Головуючий–суддя Мельник Г.І.

Суддя Новосад Д.Ф.

Суддя Михалюк О.В.