СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.05.2008
Справа  № 12/241

Суддя господарського
суду Тисянчин В. М., розглянувши матеріали справи

за
позовом товариства з
обмеженою відповідальністю „Мак Девід”, м. Київ

до  відповідача-1 приватного підприємця ОСОБА_1,                   м. Виноградів

до
відповідача-2 товариства
з обмеженою відповідальністю „Компанія „Астон”,               м. Київ

третя
особа відкрите
акціонерне товариство „Агропромислова група „Закарпатський сад”, смт. Королево
Виноградівського району

про стягнення суми 50 000 грн.
-передоплати за послуги та 5 050 000 грн. -збитків та спонукання до укладення
договору.

Суддя    Тисянчин
В. М.

Представники:

Від
позивача -Андрієнко
П. В.,  (представник за довіреністю
від 02.10.2007 року)

Від
відповідача - 1-не
з'явився (не викликався, явка на розсуд сторін)

Від
відповідача -2 - Радченко
А. В., (представник за довіреністю від 13.04.2008 року)

Третя особа -  Гримут
І. В., (представник за дорученням № 95 від 08.08.2007 року)

СУТЬ
СПОРУ: заявлено
позов товариством з обмеженою відповідальністю „Мак Девід”, м. Київ до   відповідача-1 приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Виноградів до відповідача-2 товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія „Астон”, м. Київ та третя особа відкрите
акціонерне товариство „Агропромислова група „Закарпатський сад”,                     смт. Королево
Виноградівського району про стягнення суми 50 000 грн. -передоплати за послуги
та 5 050 000 грн. -збитків та спонукання до укладення договору.

Письмовою заявою (вх. № 5007 від
15.05.2008 року) представник позивача повідомила суд про повернення
відповідачем -1 позивачу суми 45 000 грн, про що ствердила копіями квитанцій до
прибуткових касових ордерів №№ 15, 18, 36, 44, 195 та просить стягнути з
відповідача -1, фізичної особи -підприємця (далі ФОП)           ОСОБА_1 залишок суми 5 000 грн.

Водночас,
представник позивача підтримує первісні та збільшені позовні вимоги відповідно
до заяви (вх. № 4170 від 17.04.2008 року) з огляду на ст. 22 ГПК України та
просить визнати укладеними: попередній договір купівлі -продажу житлового
будинку АДРЕСА_1; попередній договір купівлі -продажу житлової АДРЕСА_2;
попередній договір купівлі -продажу житлової АДРЕСА_3; попередній договір
купівлі -продажу № 48/100  житлової
АДРЕСА_4 та попередній договір купівлі -продажу № 47/100 житлової АДРЕСА_5

Відповідач
-1 -ФОП ОСОБА_1 в судове  засідання не
з'явилась, письмовий відзив на позов суду не надсилала, хоча належним чином
повідомлена про час і місце слухання справи (повідомлення про вручення
поштового відправлення в матеріалах справи).

Представник
відповідача -2 заперечила позовні вимоги з мотивів викладених у письмовому
відзиві на позов (вх. № 5006 від 14.05.2008 року), зокрема, посилається на те,
що укладені між ним та позивачем попередні договори купівлі -продажу належної
позивачу нерухомості є нікчемними, оскільки укладені без дотримання письмової
форми з обов'язковим нотаріальним посвідченням, а тому не породжують жодних
юридичних наслідків для сторін цих договорів.

Крім
цього, відповідач -2  - ТзОВ „Компанія
„Астон” та його представник просять зупинити провадження у справі через
касаційне оскарження Постанови Київського апеляційного господарського суду від
01.04.2008 року, про що подали письмову заяву (вх. № 5005 від 15.05.2008 року),
яке у задоволенні судом відхиляється з огляду відсутності правомірних підстав
для його задоволення.

Позаяк,
заява відповідача -2 -ТзОВ „Компанія Астон” (вх. № 11797 від 05.12.2007 року,
а/с123) в порядку ст. 79 ГПК України щодо зупинення провадження у справі -судом
задоволена (ухвала суду від 05.12.2007 рок,
а/с 130, 131).

Третя
особа і її представник  не заперечують
позов та підтвердили укладення договорів з позивачем, про що подали письмовий
відзив на позов (вх. № 5004 від 15.05.2008 року).

За
клопотанням позивача від 17.04.2008 року ухвалою суду від 25.04.2008 року
поновлено провадження у справі у зв'язку із закінченням дії обставин, які
спричинили його зупинення, а саме у зв'язку з відмовою Апеляційним
господарським судом  м. Києва у
задоволенні позовних вимог ТзОВ „Компанія Астон” про визнання попередніх
договорів купівлі -продажу належної позивачу нерухомості нікчемними.

З
поновленням провадження у справі позивачем були уточнені позовні вимоги,
зокрема, позивач просив визнати попередні договори купівлі -продажу укладеними,
мотивуючи свою вимогу тим, що сторони у попередніх договорах купівлі -продажу
належної позивачу нерухомості досягли домовленості щодо усіх істотних умов
договору, мало місце часткове виконання умов цих договорів, проте  ТзОВ „Компанія Астон” ухиляється від
нотаріального посвідчення цих договорів.

Через
задоволення клопотань сторін, спонукання судом сторін до добровільного
врегулювання спору -розгляд справи відкладався, строк розгляду спору
продовжувався за клопотанням сторін відповідно до ст. 69 ГПК України.

В
судовому засіданні 15.05.2008 року оголошено перерву до 22.05.2008 року (в
порядку ст. 77 ГПК України), про що сторони засвідчили своїми підписами (а/с
166 -на звороті).

Вивчивши доводи позовної заяви та
матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення кожної сторони,  їх представників, свідчень інших учасників
причетних до спору,  суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач
є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та власником 49/100 / кв.АДРЕСА_2;
48/100 /АДРЕСА_4 та 47/100 / АДРЕСА_5; житлового АДРЕСА_3. Правовстановлюючими
документами на зазначені об'єкти нерухомості є Рішення Господарського суду м.
Києва від 27.11.2003 року; Ухвали Господарського суду м. Києва від 30.07.2004
року, 29.10.2004 року, 17.11.2004 року, 08.12.2004 року.

Реєстраційні
посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації
прав об'єктів нерухомого майна від 10.12.2004 року, записаних в реєстрову книгу
№№ д. 4-71 та д. 4-69 під реєстровими номерами 1273, 1274.

01.03.2007
року між позивачем та суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою
(ФОП) ОСОБА_1 було укладено договір на посередницькі послуги у сфері
нерухомості. За договором ФОП ОСОБА_1 зобов'язалася здійснити пошук
контрагентів (покупців) на придбання належної позивачу нерухомості, забезпечити
укладення договорів купівлі -продажу нерухомості між позивачем та покупцем і
сприяти належному виконанню цих договорів. Зі своєї сторони позивач сплатив як
передоплату за цим договором ФОП ОСОБА_1 (відповідачу -1) грошові кошти в
розмірі 50 000 грн, що стверджується копіями прибуткових касових ордерів.

Відповідач
-1 частково виконала свої зобов'язання за договором, зокрема, здійснила пошук
контрагентів (покупців), про що свідчить укладення 21.05.2007 року між
позивачем та ТзОВ „Компанія Астон” (відповідач -2) попереднього договору
купівлі -продажу житлового будинку АДРЕСА_1; двох попередніх договорів купівлі
-продажу житлових квартирАДРЕСА_2; попереднього договору купівлі -продажу
житлової квартири № 48/100  житлової
АДРЕСА_4 та попереднього договору купівлі -продажу № 47/100 житлової квартири №
6 у буд. № 5 по вул. Нагірній в
м. Києві. Вказані попередні договори купівлі -продажу належної позивачу
нерухомості укладені у простій письмовій формі.

У
матеріалах справи міститься Постанова Апеляційного господарського суду м.
Києва, якою встановлено, що попередні договори укладені у простій письмовій
формі, однак ч.2 ст. 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору (що підтверджується письмовими доказами) і відбулося
повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Таким
чином, приписами цієї норми договір, що не має нотаріально посвідченої форми,
але яка є обов'язковою, може бути визнаний дійсним в судовому порядку, а
нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду, за
дотриманням таких вимог:

-          сторони домовилися щодо усіх істотних
умов;

-
така домовленість підтверджується письмовими доказами;

-
відбулося повне або часткове виконання договору;

-          одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення.

На
виконання п. 6.1 попередніх договорів покупець -відповідач -2 сплатив продавцю
-позивачу в рахунок оплати за нерухоме майно аванс у розмірі 757 500 грн., що
підтверджується випискою банківської установи за 24.05.2007 року та платіжним
дорученням № 641 від 24.05.2007 року (копія в матеріалах справи).

Крім
того, про часткове виконання попередніх договорів свідчить лист позивача від
15.08.2007 року до відповідача -2, згідно з яким продавець (позивач у справі)
на виконання п. 3.2 попередніх договорів направив до покупця документацію, яка
стосується об'єктів нерухомості, вказаних в попередніх договорах, що
підтверджується фіскальним чеком поштового відправлення (копія в матеріалах
справи).

Також
в матеріалах справи містяться копії листів від 25.05.2007 року та від
30.05.2008 року, які направлялися ТзОВ „Мак Девід” на ім'я ТзОВ „Компанія
Астон” з вимогою привести укладені з ним попередні договори у відповідність до
норм чинного законодавства щодо їх нотаріального посвідчення, в доказ чого для
огляду надавалися фіскальні чеки поштового відправлення (копії в матеріалах
справи).

Таким
чином, підписання сторонами попереднього договору та їх часткове виконання є
підтвердженням того, що сторони домовилися щодо основних умов договору, які
були викладені у попередніх договорах.

Враховуючи,
що сторонами вчинено всі необхідні законодавчо визначені передумови для
дійсності такого роду правочинів -передбачених законом умов для визначення
недійсним попередніх договорів купівлі -продажу об'єктів нерухомого майна не
встановлено, про що свідчить Постанова Київського Апеляційного Господарського
суду від 01.04.2008 року у справі № 34/564,
а/с
160-164).

За
ст. 35 ГПК України визначено, що факти, встановлені рішенням господарського
суду під час розгляду іншої справи не доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Водночас,
Постановою Апеляційного суду м. Києва підстав для визнання недійсними
попередніх договорів купівлі -продажу об'єктів нерухомого майна не встановлено,
а також встановлена та обставина, що сторонами вчинені усі законодавчо
передбачені дії щодо дійсності такого роду правочинів, а тому у відповідності
до ч.2 ст. 220 ЦК України суд вважає, що є всі обґрунтовані правові підстави
для задоволення вимог позивача щодо визнання укладеними: попереднього договору
купівлі -продажу житлового будинку № 7 по                    вул. Нагірній в м. Києві;
двох попередніх договорів купівлі -продажу житлових квартирАДРЕСА_2;
попереднього договору купівлі -продажу житлової квартири № 48/100 житлової
АДРЕСА_4 та попереднього договору купівлі -продажу № 47/100 житлової АДРЕСА_5

Загальна
вартість відчужуваного позивачем майна згідно з попередніми договорами купівлі
-продажу належного позивачу майна склала 6 060 000грн.

До
того ж, у попередніх договорах купівлі -продажу належного позивачу майна
передбачено, що основні договори купівлі -продажу належного позивачу майна
сторони зобов'язалися укласти не пізніше 21.08.2007 року.

Проте,
станом на вказану дату, а також дату розгляду судом цієї справи основні
договори купівлі -продажу належного позивачу майна укладені не були.

Між
тим, відповідач стверджує, що позивачем не були виконані умови попередніх
договорів купівлі -продажу належного позивачу майна, зокрема, в додаткових
угодах № 2 до попередніх договорів -не надано цілий перелік документів, а тому
відповідач ТзОВ „Компанія Астон” не могло прийняти позитивне рішення щодо
укладення договорів.

Таке
твердження відповідача -2 спростовується наявними в матеріалах справи копіями
фіскальних чеків від 15.08.2007 року та від 20.08.2007 року (оригінали оглянуто
в судовому засіданні), які свідчать про те, що позивачем направлялись
документи, проекти основних договорів купівлі -продажу та запрошення до
укладення таких договорів на юридичну адресу відповідача -2, вказаних ним у
попередніх договорах купівлі -продажу. Відповідачем -2 наведене не спростовано,
як і не надано жодних доказів, які б свідчили про відмову від укладення
основних договорів купівлі -продажу через невиконання позивачем умов попередніх
договорів купівлі -продажу належного позивачу майна.

За
таких обставин напрошується висновок, що відповідач -2 порушив свої
зобов'язання за попередніми договорами купівлі -продажу, а саме п. 2.1 кожного
з попередніх договорів купівлі -продажу, що є підставою для застосування
санкцій, передбачених п. 8.2 кожного з попередніх договорів купівлі - продажу
належного позивачу майна -залишенню позивачем авансового платежу у розмірі 757
500 грн. у власному розпорядженні.

Наслідком
не укладення основних договорів купівлі -продажу належного позивачу майна є
невиконання відповідачем -1 (ФОП ОСОБА_1) своїх зобов'язань перед позивачем за
договором про посередницькі послуги у сфері нерухомості, зокрема, зобов'язань
щодо забезпечення укладення договорів купівлі -продажу нерухомості між
позивачем та відповідачем -2.

Наявні
у матеріалах справи прибуткові касові ордери від 05.12.2007 року на суму 10 000
грн.; від 17.01.2008 року на суму -10 000 грн.; від 29.01.2008 року на суму -10
000 грн.; від 20.03.2008 року на суму -10 000 грн.; від 08.04.2008 року на суму
-5 000 грн. (всього на загальну суму 45 000 грн.) свідчать про часткове
повернення відповідачем -1 отриманих від позивача за договором про
посередницькі послуги у сфері нерухомості грошові кошти у розмірі 45 000 грн.
та свідчать про визнання відповідачем -1 позовних вимог.

За
ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно
до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні  встановлений  строк
(термін)  його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договором
про посередницькі послуги у сфері нерухомості, укладеним між позивачем і
відповідачем, визначено строк закінчення дії 01.10.2007 року.

Відповідно
до ст. 615 ЦК України, у  разі  порушення
зобов'язання  однією стороною  друга сторона
має  право  частково або в повному обсязі відмовитися від
зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

За
ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок
прострочення боржника    виконання
зобов'язання втратило інтерес для кредитора,
він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування
збитків.

Зважаючи
на те, що термін дії договору про надання посередницьких послуг у сфері
нерухомості, укладений між позивачем та відповідачем -1 закінчився 01.10.2007
року і невиконання відповідачем -1 своїх зобов'язань за цим договором належним
чином і в строк, заяву позивача про втрату в нього інтересу до зобов'язання, а
також на ту обставину, що відповідачем -1 частково повернуто грошові кошти у
розмірі 45 000 грн., отримані за договором про посередницькі послуги в сфері
нерухомості -підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення грошових
коштів в частині залишку неповерненої добровільно суми в розмірі 5 000 грн.

Крім
цього, позивачем заявлена вимога про спонукання відповідача -2 до укладення
основних договорів купівлі -продажу належного позивачу майна на умовах
-зобов'язання ТзОВ „Компанія Астон” укласти основні договори у строк не пізніше
5 днів з моменту набрання рішенням (у даній справі) законної сили, а також у
цей же строк провести розрахунок з позивачем. У випадку, коли відповідачем -2
не буде підписано основні договори у зазначений строк, він вступає в силу в
редакції позивача.

Відповідно
до ч.3 ст. 203 ЦК України -волевиявлення учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі. За відсутності такого вільного волевиявлення
у відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України такий правочин буде недійсним.
Аналогічна норма міститься і у ст. ст. 6, 627 ЦК України, якими передбачено, що
сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки
відповідач - 2 не заявив про своє волевиявлення щодо придбання нерухомого
майна, належного позивачу і визначеного попередніми договорами купівлі
-продажу, договори купівлі -продажу об'єктів нерухомого майна у відповідності
до ст. 657 ЦК України, якою визначено, що договори купівлі - продажу об'єктів
нерухомого майна укладаються у письмовій формі, підлягають нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації, зобов'язує суд до ухвалення висновку про
неможливість задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача -2
укласти основні договори купівлі -продажу належного позивачу майна у строки,
про які просить позивач, а також про неможливість задоволення позовних вимог
щодо вступу в силу цих основних договорів у редакції позивача, у разі ухилення
відповідача -2 від укладення основних договорів купівлі -продажу.

Водночас,
позивачем заявлена позовна вимога про відшкодування збитків, заподіяних йому
відповідачем -2 невиконанням умов попередніх договорів купівлі -продажу
належного позивачу майна у розмірі 5 625 000 грн, з яких 5 050 000 грн. -
збитки, заподіяні неможливістю виконати інший господарський договір і втратою
передоплати та 600 000 грн. -витрат за правову допомогу.

Встановлено,
що 23.05.2007 року між позивачем та ВАТ „Агропромислова група „Закарпатський
сад” (третя особа) було укладено попередній договір купівлі -продажу ферми з
допоміжними спорудами, вартість якої складає 10 100 000 грн. На виконання умов
попереднього договору купівлі -продажу ферми з допоміжними спорудами позивач
сплатив третій особі авансовий платіж у розмірі 5 050 000 грн.

Пунктом
2.1 вищеназваного попереднього договору купівлі -продажу ферми з допоміжними
спорудами передбачено, що позивач та третя особа зобов'язуються укласти
основний договір не пізніше 06.09.2007 року.

Пунктом
2 додаткової угоди № 1 до попереднього договору купівлі -продажу ферми з
допоміжними спорудами позивач та третя особа визначили, що передумовою
укладення основного договору є сплата позивачем не пізніше 04.09.2007 року
третій особі решти суми у розмірі 5 050,00 грн.

Пунктом
8.4 попереднього договору купівлі -продажу ферми з допоміжними спорудами
передбачено, що у випадку не укладення основного договору в строк, вказаний у
п. 2.1 попереднього договору з вини позивача, третя особа (ВАТ „АПГ
„Закарпатський сад”) залишає аванс у розмірі 5 050 000 грн. у власному
розпорядженні.

Третя
особа -ВАТ „АПГ „Закарпатський сад” зазначила, що у відповідності до п. 7.3.1
попереднього договору купівлі -продажу нерухомого майна, нею було розірвано
вказаний договір у односторонньому порядку. Копія листа про розірвання
попереднього договору купівлі -продажу ферми з допоміжними спорудами міститься
в матеріалах справи.

Позивач
зазначив, а відповідач -2 не спростував, що кошти для оплати 04.09.207 року ВАТ
„АПГ Закарпатський сад” за ферму з допоміжними спорудами позивач планував
отримати за основними договорами купівлі -продажу належного позивачу майна,
укладеними між позивачем та відповідачем -2. Через невиконання своїх
зобов'язань за попередніми договорами купівлі - продажу позивач не зміг
виконати свої зобов'язання перед третьою особою, а тому останній залишив
отриманий товар за ферму з допоміжними спорудами аванс у власному
розпорядженні. Третя особа та її представник у судовому засіданні підтвердили
наведену обставину. Відповідачем -2 наведене не спростовано та не подано
відповідних доказів у спростування такого.

Отже,
позивач довів, а відповідача -2 не спростував, що позивачу невиконанням
попередніх договорів купівлі -продажу належного позивачу майна було заподіяно
збитки у розмірі 5 050 000 грн.

Відповідно
до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання  або
установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен
відшкодувати  завдані  цим
збитки  суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

За
ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське правопорушення включаються в тому числі додаткові
витрати (штрафні санкцій сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

У
відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають,
зокрема, такі правові наслідки, як і сплата неустойки, а також відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Стаття
623 ЦК України зобов'язує боржника, який порушив зобов'язання, відшкодувати
завдані ним збитки.

З
огляду на викладене, підлягають задоволенню вимоги в частині позову про
стягнення збитків у розмірі  5 050 000
грн.

Досліджуючи
критерії розмежування вини і недобросовісності суб'єктів спірних відносин суд
притримувався лінії розмежування специфічних для різних видів цивільних
відносин форм дотримання або порушення обов'язкових з погляду права моральних
велінь вочевидь, що має визначатися
колом обставин, які зумовлюють застосування  до правопорушника заходів цивільно -правової
відповідальності.

Позак, невідповідність параметрам
добросовісності конкретних характеристик діяння учасника цивільних відносин
залежно від мети правового регулювання може призводити не тільки до ненабуття
ним певного права або відмови йому у праві на використання того чи іншого
засобу правового захисту, а й до зміни його правового становища.

Суб'єкти
господарювання  та  інші
учасники  господарських
відносин  повинні  виконувати
господарські  зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів,  договору, а
за відсутності   конкретних   вимог
щодо  виконання зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Вирішуючи
даний спір по суті, суд намагався дотримуватись процесуальних засад  господарського судочинства, де у ст.33 ГПК
України визначено правила розподілу тягара доказування, згідно з яким кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
судового процесу.  Отже, кожна сторона
повинна самостійно визначати предмет доказування, тобто коло фактів
матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. На
склад цих фактів вказує норма матеріального права, яка визначає права і
обов'язки сторін у конкретній справі. Відповідач (заявник) має добросовісно,
відповідно до вимог ст.22 ГПК України користуватись належними йому
процесуальними правами у процесі доказування, а отже самостійно визначати та
подавати докази для обґрунтування свої заперечень, що в свою чергу впливає на
критерії застосування судом ст. 43 ГПК України (оцінку доказів).

За
ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку
із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

З
огляду на таке, ст. ст. 44-49 ГПК України підлягають відшкодуванню витрати
пов'язані з наданням юридичних послуг Британської юридичної компанії „Tick
financial limited” в сумі 606 000 грн. (договір про надання юридичних послуг
від 02.10.2007 року, прибутковий касовий ордер № 47 від 02.10.2007 року про
сплату 606 000 грн. позивача).

Виходячи з викладеного, оцінивши
повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі
доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України;
ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;
ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82 - 84, 115 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2. Визнати укладеними:

-
попередній договір купівлі -продажу житлового будинку АДРЕСА_1;

-
попередній договір купівлі -продажу житлової квартири АДРЕСА_2

-
попередній договір купівлі -продажу житлової квартири АДРЕСА_3

-
попередній договір купівлі -продажу № 48/100
житловоїАДРЕСА_4

-   попередній договір купівлі -продажу № 47/100
житлової АДРЕСА_5 між товариством з обмеженою відповідальністю „Мак Девід”
та  товариством з обмеженою
відповідальністю „Компанія Астон”  від
21.05.2007 року.

3.
Стягнути з
приватного підприємця ОСОБА_1                        (м. АДРЕСА_6; код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю „Мак Девід” (м. Київ, вул. Механізаторів, 2; ) суму 5 000 (п'ять тисяч грн.). Видати наказ.

4.   Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія Астон”                    (м. Київ, вул.
Смілянська, 7 ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю „Мак Девід” (м. Київ, вул. Механізаторів, 2; ) суму 5 656 000 (п'ять мільйонів шістсот п'ятдесят шість грн.) - у
відшкодування завданих збитків та 1 700 (одну тисячу сімсот грн.) -у
відшкодування витрат по оплаті держмита; 118
(сто
вісімнадцять грн.) -у відшкодування витрат по оплаті за інформаційно -технічне
забезпечення судового процесу. Видати наказ.

5.
В задоволенні
решти позову -відмовити.

6. Вжиті ухвалою суду від 15.11.2007 року заходи до
забезпечення позову (Постанова від 04.12.2007 року підрозділу примусового
виконання рішення Головного управління юстиції у м. Києві) залишити в силі до
повного виконання рішення суду.

Дане
рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України.

Суддя
Тисянчин
В. М.