ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2008 р. Справа № 27/32-08

вх. № 1839/4-27

Суддя господарського суду Мамалуй О.О.

при секретарі судового засідання Макаровських А.С.

за участю представників сторін:

позивача - першого – Цвікевич О.А. – представника (за дорученням)

другого позивача Цвікевич О.А. - представника (за дорученням)

відповідача – Кондобарової І.М. - представника (за дорученням)

розглянувши справу за позовом ЗАТ АГ "Спецтехніка", м. Харків

Дочірнього підприємства "СЕРВІС" ЗАТ"Автоторгова група "Спецтехніка", м. Харків

до ВАТ "Харківметробуд" м. Харків

про стягнення 71750,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому прохає суд винести рішення про стягнення з відповідача грошових коштів, а саме:

· Стягнути з відповідача на користь позивача 1 - Закритого акціонерного товариства «Автоторгова група « Спецтехніка» (Код ), збитки за неодержані ним доходи у розмірі 29 250 грн.

·           Стягнути з відповідача на користь позивача 1 - Закритого акціонерного товариства «Автоторгова група «Спецтехніка» (Код ), суму моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

·           Стягнути з відповідача на користь позивача 2 - ДП "Сервіс" ЗАТ "Автоторгова

група "Спецтехніка" (Код ), збитки за неодержані нею доходи у розмірі 22500, 00 грн.

·          Стягнути з відповідача на користь позивача 2 - ДП "Сервіс" ЗАТ "Автоторгова

група "Спецтехніка" (Код ), суму моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

·           Стягнути з відповідача на користь позивача 1 - Закритого акціонерного товариства «Автоторгова група «Спецтехніка» (Код ), суму судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. та 392, 50 грн. державного мита.

·           Стягнути з відповідача на користь позивача 2 - ДП "Сервіс" ЗАТ "Автоторгова група "Спецтехніка" (Код ) суму судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. та 325, 00 грн. державного мита.

Відповідач у відзиві на позов та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що його підприємство фінансується з державного бюджету, а також на те, що предметом позову є, фактично, стягнення з нього орендної плати, а цей предмет спору вже був розглянутий судом у справі №40/390-06.

В судовому засіданні було оголошено перерву до 21.05.2008р. до 09-30 год.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що Позивач 1 по справі був власником нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 608,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 41. Право власності на зазначену будівлю у позивача 1 виникло на підставі Договору купівлі - продажу нежитлової будівлі від 02 листопада 2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакумовою А.В. № 1-5607 (зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за № 936415 від 02.11.2005 р., в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 12476840 від 7.11.2005р.).

Дана нежитлова будівля була передана позивачу 1 продавцем - державою в особі Верховної Ради (користувач - ДП „Харківський метрополітен" (код ЄДРПОУ 4805918)) шляхом укладання акту прийому-передачі нежитлової будівлі від 04.11.2005р.

Судом встановлено, що ні при укладанні договору купівлі-продажу від 02.11.2005 р., ні при укладанні акту прийому-передачі нежитлової будівлі від 04.11.2005 р. продавець - держава в особі Верховної Ради (користувач - ДП „Харківський метрополітен") не повідомив покупця - позивача 1 про існування будь-яких прав третіх осіб на предмет договору, напроти, відповідно до п.1.4. Договору купівлі-продажу: „ Продавець гарантує, що нежитлова будівля, яка є предметом договору, нікому іншому не продана, не подарована, як внесок до статутного капіталу не передана, не відчужена іншім способом, не заставлена ..." Таким чином попередній власник нежитлової будівлі прямо зазначив, що будь-яких прав третіх осіб на спірне приміщення не існує.

Позивач 1 вніс зазначене приміщення, до статутного капіталу Відповідача 2 (ДП "Сервіс" ЗАТ "Автоторгова група "Спецтехніка"), що підтверджується протоколом № 2 загальних зборів акціонерів ЗАТ "Автоторгова група "Спецтехніка" від 25.10.2006, та актом прийому-передачі майна як внеску до статутного капіталу ДП "Сервіс" ЗАТ "Автоторгова група "Спецтехніка" від 25.10.2006р.

Відповідно до Розпорядження Харківського міського голови від 12.12.2006р. № 3212 "Про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно". Виконавчим комітетом Харківської міської ради 20.12.2006р. ДП "Сервіс" ЗАТ "Автоторгова група "Спецтехніка" було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ "А-1" загальною площею 608,2 м , розташовану за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 41.

Право власності ДП "Сервіс" ЗАТ "Автоторгова група "Спецтехніка" на нежитлову будівлю літ "А-1" загальною площею 608,2 м , розташовану за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 41 було зареєстровано в КП "Харківське міське БТІ”, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію права власності № 13193197 від 12.01.2007р.

Відповідно до ст. 325 Цивільного кодексу України юридична особа є суб'єктом права приватної власності та може бути власником будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їй належати.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Таким чином, спочатку позивач 1 а потім позивач 2 були законними власниками нежитлової будівлі літ. А-1, загальною площею 608,2 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 41.

Матеріалами справи підтверджено, що ВАТ "Харківметробуд" безпідставно та безкоштовно займало частину приміщення загальною площею 150 м2 , розташованого в нежитловій будівлі за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 41, яка належить на праві власності ДП "Сервіс" ЗАТ "Автоторгова група "Спецтехніка".

Позивач 1 неодноразово звертався до відповідача з вимогою заключити договір оренди та сплатити орендну плату за фактичне використання приміщення, цей факт підтверджує листування, надане до матеріалів справи, а саме листи вих. № 2338 від 25.01.06р., № 2690 від 07.06.06р., № 2830 від 01.08.2006р., але відповідач вимоги позивача 1 не виконав.

Позивач 2, отримавши приміщення у власність, також неодноразово звертався до відповідача з вимогою заключити договір оренди та оплатити фактичне використання приміщення, цей факт підтверджує лист вих. № 9 від 25.04.2007р., але відповідач продовжував безкоштовно використовувати приміщення, тим самим порушуючи право власності.

Згідно ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденнии строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

У відносинах відповідача простежуються конклюдентні дії. Дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення (правочин), але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір.

Відповідач, починаючи з моменту переходу прав власності як до позивача 1, так і до позивача 2 фактично займав спірне приміщення, при цьому власник приміщення не отримував ніякої плати за користування його майном, хоча і позивач 1 і позивач 2 зверталися до відповідача з вимогою заключити договір оренди. Ці пропозиції були проігноровані відповідачам. Доказом того, що відповідач займав вищевказані приміщення і займав їх безкоштовно, є рішення господарського суду Харківської області по справі № 46/224-07 від 20.06.2007р. на підставі чого державна виконавча служба Київського району м. Харкова 01.11.2007р. надала попередження про звільнення приміщення.

Відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. ст. 762 Цивільного кодексу України. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 208 Цивільного кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Станом на 01.11.2007р. договорів не було укладено ні з позивачем 1, ні з позивачем 2, але відповідач використовував приміщення у своїх цілях, не сплачуючи за це ніяких грошей. Тим самим порушуючи права власності позивачів - спочатку позивача 1, а потім і позивача 2.

На неодноразові звернення обох позивачів з вимогою сплатити за користування приміщенням плату відповідач ухилявся від виконання обов'язків сплати, продовжував безпідставно та безкоштовно займати приміщення, посилаючись на те, що він має право безкоштовно його займати, але докази цього не надавав.

Відповідач неодноразово звертався до позивача 1 та 2 з позовами про визнання права користування приміщеннями та усунення перешкод у користуванні (справи № 53/219-06, 40/390-06) та про визнання недійсним договору купівлі-продажу, а також про визнання права безкоштовного користування приміщеннями (справа № 29/541-07). Всі ці позови не були задоволені судом у зв’язку з безпідставністю вимог. Порушуючи права власників відповідач наніс позивачу 1 та 2 моральну шкоду, своєю протиправною поведінкою тобто бездіяльністю, постійним зверненням до суду, тим самим гальмуючи звичайний робочий процес, вносячи дискомфорт у роботу підприємств позивача 1,2.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

·          неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

· матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Суми збитків за неодержані доходи розраховані позивачами виходячи з розміру орендної плати, яка не отримана ними у той період, коли відповідач незаконно безоплатно користувався вищевказаними приміщеннями. Розмір ставок орендної плати, на підставі яких розрахована сума збитків, визначена позивачами на підставі даних, отриманих від сертифікованого суб’єкту оціночної діяльності - ТОВ „ЛТК-Інтекс”.

Той факт, що відповідач фінансується з державного бюджету, ніяк не звільняє його від обов’язку відшкодовувати заподіяну ним шкоду - відповідач є юридичною особою, господарюючим суб’єктом.

Розглянувши ствердження відповідача про те, що предметом позову є, фактично, стягнення з відповідача орендної плати, а цей предмет спору вже був розглянутий судом у справі №40/390-06, суд встановив наступне:

По справі № 40/390-06 розглядався зустрічний позов ЗАТ „Автоторгова група „Спецтехніка” про зобов’язання укласти договір оренди та стягнення заборгованості 31746 грн. Суд 13.12.2007р. ухвалив рішення по справі №40/390-06, в якому відмовив ЗАТ „Автоторгова група „Спецтехніка” у стягненні заборгованості з орендної плати в сумі 31746 грн. Це рішення суд обґрунтував тим, що між ЗАТ "Автоторгова група "Спецтехніка" та ВАТ "Харківметробуд" не існувало договірних зобов’язань, а тому позивачем за зустрічним позовом не вірно визначено правову природу заявленої до стягнення суми у розмірі 31746,00 грн.

В позові, що розглядається, позивачі вірно визначили правову природу вимог до відповідача - збиткі, що виникли у зв’язку з неотриманням доходу. Таким чином, предмет зустрічного позову по справі №40/390-06 та предмет позову по справі № 27/32-08 не співпадають, а ні за природою, а ні за розміром.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст. 43,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

1.          Стягнути з відповідача Відкритого акціонерного товариства «Харківметробуд» (Код ) на користь позивача 1 - Закритого акціонерного товариства «Автоторгова група « Спецтехніка» (Код ), збитки за неодержані ним доходи у розмірі 29 250 грн.

2.          Стягнути з відповідача Відкритого акціонерного товариства «Харківметробуд» (Код ) на користь позивача 1 - Закритого акціонерного товариства «Автоторгова група «Спецтехніка» (Код ), суму моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

3.          Стягнути з відповідача Відкритого акціонерного товариства «Харківметробуд»

(Код ) на користь позивача 2 - ДП "Сервіс" ЗАТ "Автоторгова група "Спецтехніка" (Код ), збитки за неодержані нею доходи у розмірі 22500, 00 грн.

4.          Стягнути з відповідача Відкритого акціонерного товариства «Харківметробуд» (Код ) на користь позивача 2 - ДП "Сервіс" ЗАТ "Авто торгова група "Спецтехніка" (Код ), суму моральної шкоди у розмірі 10 000грн.

5.          Стягнути з відповідача Відкритого акціонерного товариства «Харківметробуд» (Код ) на користь позивача 1 - Закритого акціонерного товариства «Автоторгова група «Спецтехніка» (Код ), суму судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. та 392, 50 грн. державного мита.

6.          Стягнути із відповідача Відкритого акціонерного товариства «Харківметробуд» (Код ) на користь позивача 2 - ДП "Сервіс" ЗАТ "Автоторгова група "Спецтехніка" (Код ) суму судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. та 325, 00 грн. державного мита.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано __________________

Суддя Мамалуй О.О.