ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
03.06.08                                                                                           Справа № 19/292
ПОСТАНОВА

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                                  Галушко Н.А.

суддів                                                                      Краєвської М.В.

Орищин Г.В.

отримавши апеляційну скаргу Державного підприємства «Дирекція по будівництву об»єктів», м.Червоноград №14/02-05 від 04.01.2008р.

на рішення господарського суду Львівської області від 22.11.2007р.

у справі № 19/292

за позовом відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»в особі Харківської обласної дирекції НАСК «Оранта», м.Харків (далі ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»в особі Харківської обласної дирекції НАСК «Оранта», м.Харків)

до відповідача Державного підприємства «Дирекція по будівництву об»єктів», м.Червоноград

про стягнення 9 359,63грн.

За участю представників сторін:

від позивача – не з»явився

від відповідача - Замлинська Л.М.-ю/к.

Права та обов’язки представнику відповідача відповідно до ст. 22 ГПК України роз’яснено.

Рішенням господарського суду Львівської області від 22.11.2007р. у справі № 19/292 (суддя Левицька Н.Г.) задоволено позовні вимоги ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»в особі Харківської обласної дирекції НАСК «Оранта», м.Харків: стягнено з Державного підприємства «Дирекція по будівництву об»єктів», м.Червоноград на користь позивача 9 359,63грн. страхового відшкодування, 102,00грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Державним підприємством «Дирекція по будівництву об»єктів», м.Червоноград подано апеляційну скаргу №14/02-05 від 04.01.2008р. до Львівського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що судом при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального прав, обставини справи не були всебічно і повно з»ясовані; вина Микулика М.В. у вчиненні правопорушення, згідно із ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення не доказана в судовому порядку, оскільки відсутня відповідна постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

Відповідно до Договору страхування транспортних засобів (сертифікату) №021212 від 15.08.2003р. позивачем (Жовтневим відділенням НАСК «Оранта»), м.Харків 20.09.2004р. виплачено по видатковому касовому ордеру №197 гр. Шкірко Д.Е. страхове відшкодування в сумі 9 359,66грн. –завданих матеріальних збитків в зв»язку з настанням страхового випадку –дорожньо-транспортної пригоди. Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Пежо –206»держ. №153-67 ХВ Шкірко Д.Е. в результаті ДТП, становить 11 794,81грн. та підтверджується висновком ХНДІСЕ ім.. Бокаріуса від 25.08.2004р. №6664.

Як зазначає суд першої інстанції, факт ДТП та вина працівника відповідача підтверджується Довідкою ДАІ м.Харкова від 19.08.2004р. №15/2938-1 та протоколом про адміністративне правопорушення №329758 від 12.08.2004р. Виплата страховою компанією страхової суми підтверджується видатковим касовим ордером №197 від 20.09.2004р. на суму 9 359,66грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що дорожньо –транспортна пригода сталася внаслідок зіткнення двох транспортних засобів: Пежо –206 (державний номерний знак 153-67 ХВ), який належитьШкірко Д.Е. та Ауді-100 (державний номерний знак 089-58ТА), який належить ДП «Дирекція по будівництву об»єктів», м.Червоноград.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При винесенні судового рішення, суд першої інстанції прийняв як належний і допустимий доказ вини працівника відповідача Довідку ДАІ м.Харкова від 19.08.2004р. №15/2938-1 та протокол про адміністративне правопорушення №329758 від 12.08.2004р.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення №ДН 329758 за порушення скоєне Микуликом М.В. в результаті ДТП передбачено відповідальність згідно ст.124 КоАП України.

Відповідно до ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, крім передбачених статтею 123, частинами першою або другою статті 130 цього Кодексу, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна, тягнуть за собою накладення штрафу від одного до чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Як вбачається із матеріалів справи, скаржник заперечує вину водія Микулика М.В. у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, посилається на відсутність належних доказів встановлення такої вини.

Львівським апеляційним господарським судом ухвалою від 08.04.2008р. розгляд справи відкладався, позивач зобов»язувався надати суду докази, які обгрунтовують встановлення вини відповідача.

Позивач вимог ухвали суду не виконав, в судове засідання 03.06.2008р. не з»явився, про причини неявки не повідомив, належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину відповідача суду не подав.

Враховуючи вищенаведене судова колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції помилково задоволено позовні вимоги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вини відповідача у вчиненні правопорушення, оскільки довідка ДАІ м.Харкова від 19.08.2004р. №15/2938-1 та протокол про адміністративне правопорушення №329758 від 12.08.2004р. не можуть бути достатніми доказами встановлення вини відповідача, що дало б можливість покласти на нього відповідальність згідно ст.1188 ЦК України.

Згідно із п.4 ст.81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення господарського суду Львівської області слід скасувати, позов залишити без розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись п.4 ст.81, ст.ст. 101, 103, 104, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Львівської області від 22.11.2007р. у справі № 19/292 скасувати.

2.          Позов залишити без розгляду.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.          Справу направити у господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя                                                                      Галушко Н.А.

Суддя                                                                                Краєвська М.В.

Суддя                                                                                          Орищин Г.В.