ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.08.08 Справа №28/242д/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді Мірошниченко М.В. , Колодій Н.А. , Шевченко Т. М.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача: не з’явився;

відповідача-1: Саланська І.Л., довіреність №7 від 07.06.2008р.;

відповідача-2: Саланська І.Л., довіреність №7 від 08.10.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Елтех-союз», м. Запоріжжя

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.05.2008р.

у справі № 28/242д/08

за позовом Приватного підприємця Нехаєвої Лідії Іванівни,

м. Запоріжжя

до відповідача-1 Відкритого акціонерного товариства

«Запорізький абразивний комбінат», м. Запоріжжя

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю

«Елтех-союз», м. Запоріжжя

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Приватним підприємцем Нехаєвою Лідією Іванівною, м. Запоріжжя було подано позов до Відкритого акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат», м. Запоріжжя і Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтех-союз», м. Запоріжжя про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу № 215 від 08.12.2006р., укладеного між відповідачами.

В позові також містилась заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: металоконструкції недобудованого цеху художньої кераміки, загальною площею 3844,00 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Червоногвардійська, буд. 33, а також заборони ВАТ «Запорізький абразивний комбінат» і ТОВ «Елтех-союз» та будь-яким іншим організаціям або громадянам проводити роботи по демонтажу та вивозу металоконструкцій недобудованого корпусу художньої кераміки та елементи даху у м. Пологи, Запорізької області по вул. Червоногвардійській, буд. 33.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.05.2008р. у справі № 28/242д/08 (суддя Яцун О.В.) клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на майно, а саме: об’єкт незавершеного будівництва цеху художньої кераміки літ. «Г», загальною площею 3844,00 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Червоногвардійська, 33-Б, м. Пологи, Пологівський район, Запорізька область.

Не погоджуючись з прийнятою у справі ухвалою суду, у поданій апеляційній скарзі ТОВ «Елтех-союз», відповідач-2 у справі, вказує на те, що при прийнятті ухвали судом порушені норми процесуального права, внаслідок чого заходи до забезпечення позову застосовані безпідставно. Зазначає зокрема, що судом накладено арешт на майно, що належить на праві власності відповідачу-2, а саме: незавершене капітальне будівництво – модуль для цеху художньої кераміки у м. Пологи, що складається із металоконструкцій загальною вагою 109,68 тон, в той час коли позивачу належать металоконструкції недобудованого корпусу художньої кераміки у м. Пологи у кількості 196,0 тон та елемент покрівлі у кількості 1 шт. Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на припущеннях позивача, що не підтверджені належними доказами. Відповідач-2 просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.05.2008р. у справі № 28/242д/08 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

ВАТ «Запорізький абразивний комбінат», відповідач-1 у справі, у відзиві на апеляційну скаргу підтримує викладені в ній доводи, вказавши зокрема на те, що висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ґрунтується на припущеннях позивача, що не підтверджені належними доказами.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №1457 від 07.08.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Колодій Н.А., Шевченко Т.М.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Від ПП Нехаєвої Л.І., позивача у справі, відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило. Позивач законним правом на участь в судовому засіданні не скористався. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів на підставі ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, у відсутності позивача, оскільки його неявка не є перешкодою для цього.

В судовому засіданні 08.08.2008р. за згодою представника відповідачів оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції. За його клопотанням розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом ст.67 ГПК України, позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з Роз’ясненням ВАСУ «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» № 02-5/611 від 23.08.1994р., умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Стаття 66 ГПК України обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В позовній заяві ставиться вимога про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу № 215 від 08.12.2006р., укладеного між відповідачами.

В обґрунтування такої вимоги позивач послався на те, що з вересня 2006р. він є власником недобудованого корпусу художньої кераміки у вигляді металоконструкцій з дахом, загальною площею 3844,0 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Пологи, вул. Червоногвардійська, 33. На момент укладення договору купівлі-продажу № 215 від 08.12.2006р., майно, що є предметом цього договору, не було власністю відповідача-1 і він не мав повноважень щодо розпорядження цим майном. На думку позивача, договір № 215 від 08.12.2006р. є таким, що не відповідає закону та підлягає визнанню недійсним. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст. 203, 215, 317 – 319, 321, 325, 328, 344, 346, 391, 392 ЦК України, ст.4 Закону України «Про власність».

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що проводиться знищення майна, що може спричинити неможливість виконання рішення суду. На підтвердження наявності зазначених обставин, до позовної заяви додані 4 акти про стан об’єкту охорони від 23.12.2006р., 05.01.2007р., 06.01.2007р., 18.01.2007р., підписані представником власника об’єкту, представником охорони фірми ТОВ «Тритон-3311», представником орендаря фірми ТОВ «Аксона, ЛТД» та свідка. Зі змісту вказаних актів вбачається, що відносно об’єкту охорони, а саме, недобудованого цеху художньої кераміки у вигляді металоконструкцій з дахом, розташованого за адресою: м. Пологи, вул. Червоногвардійська, 33, невідомими особами з відома та під керівництвом посадових осіб ЗАТ «Запорізький абразивний комбінат» були проведені роботи по демонтажу металоконструкцій та іншого майна.

В матеріалах справи також міститься Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий КП «Імпульс» Пологівської районної ради 04.06.2007р. за №14768757, згідно якого Нехаєвій Л.І. на праві приватної власності (частка 1/1) належить об’єкт незавершеного будівництва, цех художньої кераміки літ. «Г», що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Червоногвардійська, 33-Б.

Зміст позовних вимог та фактичні обставини справи свідчать про те, що спір виник щодо певного майна, яке придбано позивачем за договором купівлі-продажу № 04-09 від 04.09.2006р. у ТОВ «ТВФ «ДОМ».

Частиною 1 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з Роз’ясненням ВАСУ №02-5/111 від 12.03.1999р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними”, у разі задоволення позову господарський суд може у резолютивній частині рішення зазначити про визнання угоди недійсною і одночасно про застосування передбачених законом наслідків, вказавши, зокрема, розмір сум, що підлягають стягненню та/або найменування майна, що підлягає передачі, і місце його знаходження (п.4 ст.84 ГПК України). У вирішенні питання про застосування передбачених законом наслідків недійсності угоди господарському суду слід виходити із змісту позовних вимог.

Аналіз змісту позовних вимог і природа спірних правовідносин свідчить про те, що місцевим господарським судом обґрунтовано вжиті заходи до забезпечення позову, оскільки існує обґрунтоване припущення про те, що майно, з приводу якого виник спір, може зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову, які застосовані судом першої інстанції, відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності і пов’язаності вимог заявника, а також принципам допустимості і належності вжитого судом засобу забезпечення. Накладення арешту на спірне майно спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення (в разі задоволення позову) в частині застосування наслідків недійсності угоди.

Статтею 65 ГПК України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду, як зокрема, вирішення питання про вжиття заходів до забезпечення позову. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (п.3 Роз’яснення ВАСУ «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Також, в п.10 Роз’яснення ВАСУ «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено наступне: враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинились до застосування заходів забезпечення позову.

Отже, відповідач-2 не позбавлений права звернутися до суду із заявою про скасування забезпечення позову, у випадку наявності обставин, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинились до застосування заходів забезпечення позову.

Викладені позивачем доводи в заяві про забезпечення позову, з урахуванням змісту позовних вимог та наданих доказів, суд знаходить обґрунтованими.

Скаржником не наведено обґрунтованих і переконливих доводів про відсутність необхідності вжиття заходів до забезпечення позову.

Крім того, вжиття заходів по забезпеченню позову ніяким чином не може порушити право власності відповідача 2 у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вимог по апеляційній скарзі і відсутності підстав для скасування заходів до забезпечення позову. Оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як прийняту з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Елтех-союз», м. Запоріжжя залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.05.2008р. у справі № 28/242д/08 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді Мірошниченко М.В.

Колодій Н.А. Шевченко Т. М.