ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.06.08 р.                     Справа № 20/67

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув увідкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Акціонерна страхова компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам”, м.Київ          хімекс

до відповідача: Виробничо-будівельного підприємства “Спецпідзембуд”, м.Донецьк

про стягнення 2356,00 грн.

За участю представників:

від позивача: Журавель В.М. – дов.

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Закрите акціонерне товариство “Акціонерна страхова компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам”, м.Київ, із позовом до Виробничо-будівельного підприємства “Спецпідзембуд”, м.Донецьк, про стягнення 2356,00 грн. – суми витрат на сплату страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної події (далі-ДТП) та заподіяння шкоди майну Асоціації ФП і ТП “Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” – транспортному засобу (далі-ТЗ) автомобілю “Daewoo Lanos”, реєстраційний номер АН 1378АО, застрахований позивачем відповідно до договору № 102110 від 27.09.05 р. добровільного страхування ТЗ (далі-Договір).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на факт заподіяння водієм відповідача Кралько А.К., який керував під час ДТП належним відповідачеві ТЗ – трактором ЄО2629, реєстраційний номер 01-37 УШ, майнової шкоди застрахованому позивачем ТЗ, на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи, а також на приписи Закону України “Про страхування”, Цивільного кодексу України, на постанову Пленуму ВСУ від 27.03.92 р.

Відповідач позову не визнав, посилаючись на безпідставність позовних вимог, на відсутність у власності відповідача вищезазначеного трактору та на припинення трудових правовідносин з водієм Кралько А.К. у 2005 р.

Ухвалою голови господарського суду Донецької області строк вирішення спору продовжено на 1 місяць.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

09 лютого 2006 р. у м.Донецьку на перехресті пр.Комунарів – вул.Лівобережної сталася ДТП за участю застрахованого позивачем ТЗ, що належить Асоціації ФП і ТП “Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” та трактора ЭО2629, державний номер 01-37 УШ, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю “СК “Спецпідзембуд”, як зазначено в довідці ДАІ від 10.02.06 р., протоколі про адміністративне порушення серії АЗ № 0643314 від 10.02.08 р., постанові Кіровського районного суду м.Донецька від 02.03.06 р.

Відповідно до зазначеної постанови, водія Кралько А.К. притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20,00 грн. за порушення п.13.1 Правил дорожнього руху в порядку ст.124 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

27 вересня 2005 р. позивачем (Страховик) та Асоціацією ФП і ТП “Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” (Страхувальник) укладено Договір, відповідно до умов якого позивач застрахував майнові інтереси власника автомобіля “Daewoo Lanos”, реєстраційний номер АН 1378АО.

У зв’язку із вищезазначеним ДТП позивачем сплачено Страхувальнику 2356,00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

За даних обставин позивач звернувся до суду із позовом до Виробничо-будівельного підприємства “Спецпідзембуд”, м.Донецьк, про стягнення 2356,00 грн. – суми витрат на сплату страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної події та заподіяння шкоди майну Асоціації ФП і ТП “Донбаський Розрахунково-Фінансовий Центр” – транспортному засобу автомобілю “Daewoo Lanos”, реєстраційний номер АН 1378АО, застрахований позивачем відповідно до договору № 102110 від 27.09.05 р. добровільного страхування ТЗ.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на відсутність у власності відповідача вищезазначеного трактору та на припинення трудових правовідносин з водієм Кралько А.К. у 2005 р.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно із ст.979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.993 зазначеного кодексу, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Параграфом 1 глави 82 Цивільного кодексу України визначені загальні положення про відшкодування шкоди, які у даному випадку підлягають застосуванню судом, оскільки спір виник у зв’язку із заподіянням шкоди внаслідок ДТП.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1172 зазначеного кодексу передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно із ст.1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Матеріали адміністративної справи № 3-1228/06 стосовно гр.Кралько А.К., надані Кіровським районним судом м.Донецька, мають посилання на належність трактора ЭО-2629, номерний знак 01-37 УШ, Товариству з обмеженою відповідальністю “СК “Спецпідзембуд”. Будь-які дані про місцезнаходження цього товариства у зазначених матеріалах відсутні, позивачем суду не надані.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО № 303659, повним найменуванням відповідача є – Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробничо-будівельне підприємство “Спецпідзембуд”.

Згідно із наказом зазначеного товариства № 13/к від 31.05.05 р. машиніста екскаватора Кралько А.К. звільнено на підставі його заяви, тобто зазначена особа на момент ДТП на знаходилась у трудових правовідносинах з відповідачем.

Відповідно до довідки відповідача № 14 від 11.06.08 р., підписаної директором підприємства, на момент ДТП у власності відповідача знаходився автомобіль ГАЗ 3110, державний номер АН 472-34.

Даних про те, що на час ДТП трактор ЭО –2629, державний номер 01-37 АШ, належав саме відповідачеві, суду не надано.

Клопотання позивача про витребування від Інспекції державного технологічного нагляду інформації щодо власника цього ТЗ судом залишено без задоволення у зв’язку з тим, що матеріали справи є достатніми для вирішення даного спору по суті, а також внаслідок закінчення строку вирішення спору, який вже було продовжено на 1 місяць.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять доказів заподіяння майнової шкоди застрахованому позивачем ТЗ саме працівником відповідача під час виконання ним трудових обов’язків та керування належним саме відповідачеві ТЗ як джерелом підвищеної безпеки.

Отже, докази вини відповідача у заподіянні шкоди застрахованому позивачем ТЗ відсутні, внаслідок чого він не може відповідати за даним позовом.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати – покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.979, 993, 1166, 1172, 1187 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову – відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 12.06.08 р.

Повний текст рішення підписано 17.06.08 р.

Суддя

Надруковано 3 примірники: 1- позивачеві; 1 – відповідачеві; 1 – у справу