ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2008 р. Справа № 55/169-08

вх. № 5041/5-55

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Д"яченка О.В.

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Спеціалізованого ремонтно- будівельного управління "Харківліфт - 1" уформі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Х-в

до Дочірнього підприємства "СМП-166", м. Харків

про стягнення 105328,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізоване ремонтно- будівельне управління "Харківліфт - 1" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Х-в, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "СМП-166", м. Харків, 100000 грн. заборгованості, 3287,67 грн. пені, 41,09 грн. 3% річних, 2000 грн. збитків- витрат по сплаті юридичних послуг та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору підряду № 124М117 від 27.02.08 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 липня 2008 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 21 липня 2008 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 21 липня 2008 року представника відповідача, враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також те, що у сторін необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на інший день.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 липня 2008 р. було відкладено розгляд справи на 04 серпня 2008 р.

Представник позивача у судовому засіданні 04 серпня 2008 року підтримував позовні вимоги .

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

27 лютого 2008 р. між Спеціалізованим ремонтно- будівельним управлінням "Харківліфт - 1" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Х-в, (далі позивач) та Дочірнім підприємством "СМП-166", м. Харків (далі відповідач) було укладено договір підряду № 124М117, у відповідності до умов якого позивач зобов"язався на умовах DDP м. Харків поставити два пасажирських ліфти вантажопідйомністю 400 кг на 10 зупинок та встановити їх в будинку за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 36(виконати роботи по монтажу та наладці), а відповідач, в свою чергу, прийняти обладнання, роботи та оплатити їх. Пунктом 2.1 договору передбачена вартість договору, яка складає 328472,40 грн. Вартість обладнання визначена на підставі Протоколу узгодження в сумі 218400 грн. Пунктом 2.3 договору сторонами узгоджений порядок розрахунків, який здійснюється шляхом перерахування відповідачем грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача: 118400 грн.- напротязі 3-х банківських днів після підписання договору, 100000 грн.- напротязі восьми тижднів з дати отримання відповідачем обладнання згідно видатковій накладній, до початку виконання монтажних робіт. Пунктом 6.2 догвору передбачена відповідальність сторін, а саме за порушення строків розрахунку за обладнання та роботи відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 5% від цієї суми. Пунктом 9.1 договору передбачений строк дії договору, а саме договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов"язань за договором.

Між сторонами складений протокол узгодження про договірну ціну, за поставку обладнання, роботи по монтажу та наладці, яка складає взагалі 328472, 40 грн., а також специфікація обладнання. Вказані додатки відповідно до п. 9.5 договору підряду № 124М117 від 27.02.08 р. є невід"ємною його частиною.

Як вказує позивач у позовній заяві, після отримання грошей по першому етапу у сумі 118400 грн. позивачем було відвантажено відповідачеві два пасажирських ліфти на суму 218400 грн., що підтверджується видатковою накладною № 5 від 18.03.08 р., яка підписана обома сторонами. У вказаній накладній зазначений договір № 124М117 від 27.02.08 р., що свідчить про те, що поставка була здійснена саме на виконання цього договору.

З боку відповідача товар був отриманий уповноваженою особою на підставі довіреності серії ЯОМ № 880075 від 18.03.08 р., яка видана на отримання цінностей від Спеціалізованого ремонтно- будівельного управління "Харківліфт - 1" у формі ТОВ за договором № 124М117 від 27.02.08 р.

Таким чином, відповідач отримав обладнання, проте не здійснив за нього остаточний розрахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 100000 грн., про що свідчить лист вих№ 139 від 29.04.08 р. та претензія вих. № 165 від 02.06.08 р., що підтверджується поштовим повідомленням та фіксальним чеком з відміткою про відправку. Проте, відповідач на вимоги позивача не відреагував та грошові кошти не перерахував.

Внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов"язань щодо повної та своєчасної оплати, у відповідача виникла заборгованість у сумі 100000 грн.(сума основного боргу), що і стало підставою для звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини, враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач обладнання отримав, однак документи, що підтверджують здійснення повного розрахунку з відповідачем в матеріалах справи відсутні, а також приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі –100000 грн. правомірна та обгрунтована, така , що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов"язання у сумі 41,09 грн. підлягає задоволенню як правомірна.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несоєчасне виконання грошових зобов"язань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно до ст.ст.193,198 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Судом встановлено, що позивач у розрахунках пені допустив помилки.

Враховуючи це, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо стягнення пені підлягає задоволенню частково у сумі 3213,11 грн.(період нарахування пені, який визначений позивачем з 20.05.08 р. по 07.07.08 р.), в решті заявленої вимоги у сумі 74,56 грн. слід відмовити, як зайво нарахованої.

В частині стягнення з відповідача 2000 грн. збитків за надання юридичних послуг, суд позивачу відмовляє з наступних підстав.

Віднесення до збитків витрат позивача на юридичні послуги, суперечить закону, зокрема ст.ст. 611, 623 ЦК України, оскільки такі витрати не мають обов"язкового характеру і факт їх наявності та розмір не знаходяться у необхідному зв"язку із заборгованістю, яка заявлена до стягнення позивачем.

У відповідності зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 124,129 Конституції України, 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625 , ст. 629 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "СМП-166", м. Харків(61145, м. Харків, вул. Рилєєва, 42/44, , п/р 260077301 в ХОД "Райффайзен Банк Аваль" м. Харкова, МФО 350589) на користь Спеціалізованого ремонтно- будівельного управління "Харківліфт - 1" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Х-в(61012, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 28/19 "Д", код 32563804, р/р 8001 в АКІБ "Укрсиббанк" м. Харкова, МФО 351005) 100000 грн. заборгованості, 41,09 грн. 3% річних, 3213,11 грн. пені, 1032,54 грн. державного мита та 115,67 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті заявлених вимог про стягнення пені у сумі 74,56 грн. відмовити.

В частині стягнення 2000 грн. збитків- витрат по сплаті юридичних послуг відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст Рішення підписано 07 серпня 2008 року

Суддя