ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2008 р.
Справа № 42/75-08

вх.
№ 3108/1-42

Суддя
господарського суду Яризько В.О.

при секретарі
судового засідання Кисильова К.В.

за участю
представників сторін:

позивача -
Кірєєв С.О. (дов.)  відповідача - не
з"явився

розглянувши
справу за позовом ВАТ "Морський транспортний банк", м.Іллічівськ
Одеської області

до  ФОП ОСОБА_1, м. Харків

про
стягнення 2461,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ВАТ
"Морський транспортний банк", звернувся до суду з позовною заявою до
ФО-П ОСОБА_1 про дострокове стягнення суми боргу за встановленим овердрафтом
згідно додаткової угоди № 1 від 25.05.2007р. до договору № 15741 від
06.12.2006р. у сумі 2461,73 грн., в т.ч. сума неповернутих коштів - овердрафту
в розмірі 2347,04 грн., сума несплачених відсотків за користування кредитними
коштами в розмірі 70,02 грн., сума заборгованості по сплаті комісійних в
розмірі 44,67 грн.

Відповідач у
судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлювалась
ухвалою суду, яка направлялась на адресу, по якій відповідач зареєстрована.
Ухвала відповідачем отримана, що підтверджується поштовим повідомленням про
вручення.

Відповідач про
причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, правом участі в
судовому засіданні не скористалась.

Суд вважає, що
нез'явлення відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи,
розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши
представника позивача, який підтримує позовні вимоги, розглянувши матеріали
справи, суд встановив, що 06 грудня 2006 року між ВАТ "Морський
транспортний банк" (позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(відповідач) був укладений договір № 15741 про надання та використання
корпоративної міжнародної платіжної картки та 25 травня 2007 року укладена
Додаткова угода №1 до вказаного договору про встановлення санкціонованого
овердрафту (надалі - Договір).

Згідно п.4.11
Договору в редакції додаткової угоди №1 від 25.05.2007р. відповідачу на платній
основі наданий кредит у вигляді санкціонованого овердрафту з лімітом у розмірі
2500,00 грн., терміном користування з 25.05.2007р. по 24.05.2008р. включно.

Згідно п.4.11
Договору процентна ставка за користування кредитом (овердафтом) становить 24%
річних. Щомісячна комісія за обслуговування ліміту санкціонованого овердрафта
складає 0,2% від ліміту овердрафту.

Відповідно до
п.4.12.1 та п.4.12.2 Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 25.05.2007р.)
відповідач зобов'язався не пізніше 15 числа кожного місяця здійснювати сплату
за користування овердрафтом у відповідності з встановленою процентною ставкою
(24% річних), не пізніше 25 числа здійснювати поповнення карткового рахунку на
суму щомісячної комісії за обслуговування овердрафту у розмірі 0,2 % від ліміту
овердрафта, а також здійснювати погашення заборгованості в межах
санкціонованого овердрафту, що виникла в наступному місяці, не пізніше 15 числа
місяця, наступного за звітним (в якому виникла така заборгованість) шляхом
поповнення карткового рахунку на суму заборгованості і суму оплати за
користування овердрафтом.

Позивач
зазначає, що в порушення умов договору відповідач систематично ухиляється від
своєчасного виконання зобов'язань і за таких умов позивач був вимушений
достроково, керуючись п.4.13 Договору, припинити проведення платежів по
картковому рахунку в межах санкціонованого овердрафту. Позивачем до матеріалів
справи наданий розрахунок заборгованості, згідно якого станом на 22.04.2008
року з урахуванням періодів користування овердрафтом заборгованість відповідача
складає 2461,73 грн., в тому числі 2347,04 грн. (сума неповернутих кредитних
коштів - овердрафту), 70,02 грн. (сума несплачених відсотків за користування
кредитними коштами), 44,67 грн. (сума заборгованості по сплаті комісійних).

Розглянувши наданий
позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає, що даний розрахунок зроблений
у відповідності до положень Договору № 15741 від 06.12.2006р. про надання та
використання корпоративної міжнародної платіжної картки з врахуванням
Додаткової угоди № 1 від 25 травня 2007 року.

Судом також
встановлено, що позивач направляв на адресу відповідача лист № 265/09 від
26.11.2007р., претензійний лист № 96/09 від 10.04.2008р., в яких пропонувалось
погасити суму заборгованості.

Однак відповіді
на дані листи не було надано, а також не була сплачена заборгованість, що
підтверджується витягом по рахунку клієнта № /0422 за період з
25.05.2007р. по 22.04.2008р.

Згідно ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами
або договором.

Згідно ст. 526
ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до
ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з
положеннями ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув  суму позики, він зобов'язаний  сплатити грошову суму відповідно до статті
625 цього Кодексу.

Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами   (з розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового
повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів,  належних йому відповідно до статті  1048
цього Кодексу.

Згідно ст. 625
ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки
відповідач своєчасно не виконав умови договору № 15741 від 06.12.2006р. про
надання та використання корпоративної міжнародної платіжної картки з врахуванням
Додаткової угоди № 1 від 25 травня 2007 року, тобто не виконав взяті на себе
зобов'язання, у нього виникла заборгованість перед позивачем в загальній
сумі  2461,73 грн., яку відповідач
повинен сплатити позивачеві.

Враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги є документально та нормативно обгрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до
ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись
ст.ст. 32-35, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Стягнути з ФО-П
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, інші відомості в матеріалах
справи відсутні) на користь ВАТ "Морський транспортний банк" (68003
Одеська область, м.Іллічівськ, вул.Леніна, 28, коресп.рах.№ в
Управлінні НБУ в Одеській області МФО 328027, код 21650966) заборгованість у
сумі 2461,73 грн., державне мито в сумі 102,00 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Яризько В.О.

Рішення підписано
10.06.2008р.