СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.08
Справа № 6/66пн

Суддя Василенко Т.А.,   розглянувши матеріали  за позовом

Стаханово -Алчевської
міжрайонної природоохранної прокуратури
в інтересах держави в особі Брянківської міської ради , м. Брянка
Луганської області

до
Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м. Брянки
Луганської області

про повернення  земельної ділянки

в присутності представників
сторін:

від позивача
-Лісогор О.М. (дов. № 1485 від 04.10.06),

від відповідача
- не прибув;

від заявника
-Шидлаускас П.В. (посв. № 129 від 09.10.06).

в с т а н о
в и в:

Обставини  справи: заявником заявлено вимогу про повернення  відповідачем земельної ділянки площею 0,08га
в районі Брянківського міського парку під розміщення літнього торгівельного
майданчику, який є тимчасовою спорудою.

Відповідач
надав до суду клопотання від 13.05.08 про розгляд справи у його відсутність.

Представник
позивача та прокурора проти заявленого клопотання не заперечував.

Суд клопотання
задовольнив та розглядає справу у відсутність представника відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що Брянківською міською радою було прийнято рішення від 06.03.07 №
12/52, за яким було затверджено акт вибору земельної ділянки від 20.02.07 та
наданий дозвіл на складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки
в м. Брянка по вул. Дворова на території паркової зони для розміщення літнього
торгівельного майданчику відповідачу (орієнтирована площа земельної ділянки
796,25 км.м).

З моменту
отримання рішення сесії міської ради (06.03.07) до теперішнього часу проект
землеустрою по відведенню земельної ділянки відповідачу, не подано для розгляду
на черговій сесії Брянківської міської ради з метою отримання рішення про
передачу земельної ділянки в оренду та укладення з міськрадою договору оренди
земельної ділянки.

Використання
земельної ділянки без правовстановлюючих документів триває більш ніж один рік
(а саме з моменту отримання рішення 06.03.07 до останньої перевірки державним
інспектором по контролю за використанням та охороню земель від 15.02.08 і
далі).

За цей період
використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів
підтверджується ще й тим, що на підставі постанов про накладення
адміністративного стягнення від 30.07.07 за № 20 та від 10.10.07 за № 5
відповідач особисто сплатив штраф в розмірі 170 грн. 00 коп. 08.08.07 та штраф
в розмірі 51 грн. 00 коп. за адміністративне порушення виявлене державним
інспектором.

Актом перевірки
дотримання вимог земельного законодавства від 15.02.08 державний інспектор з
контролю за використанням та охороною земель встановив, що правовстановлюючі
документи на земельну ділянку не оформлені та порушення земельного
законодавства триває.

Виходячи з
викладеного в результаті неправомірних дій з боку відповідача бюджет тривалий
час (більше року) не отримував кошти від сплати за використанням земельної
ділянки, тим самим поніс значні витрати.

З огляду на
викладене, позивач вказує на те, що
відповідач повинен виконати певні дії
-повернути, власнику Брянківській міській раді, самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,08га, розташовану в районі Брянківського міського парку та
привести її у належний для використання стан, шляхом знесення літнього
торгівельного майданчику (тимчасової споруди), за свій рахунок до отримання
правовстановлюючого документу на користування вищевказаною земельною ділянкою.

Відповідачем до
суду надано відзив на позовну заяву, за яким останній зазначає що вимоги   заявника
станом   на   день
подачі   позовної   заяви необґрунтовані  та не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п. п. 4
п. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що
компетенція адміністративних судів поширюється на суперечки по обігах суб'єкта
владних повноважень у випадках установлених законом.

Відповідно до
ч. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним
адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однієї зі сторін
є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної
Республіки Крим, їх посадова або службова особа, крім справ із приводу їхнього
рішень, дій або бездіяльності в справах про адміністративні правопорушення.

У відповідності
з п. 1 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим
загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у
яких однієї зі сторін є орган або посадова особа місцевого самоврядування,
посадова або службова особа органа місцевому самоврядуванні, крім тих, які
підсудні окружним адміністративним судам.

Згідно п. 1 ч.
1 ст. 12 господарського процесуального кодексу України, з урахуванням змін
внесених Законом України від 15 грудня 2006 р. № 483-V господарським судам
підвідомчі справи в суперечках, що виникають при висновку, зміні, розірванні
господарських договорів, у тому числі, відносно приватизації майна, та по іншим
підставам, зокрема: спорів, що виникають із публічно-правових відносин і
віднесених до компетенції Конституційного Суду України й адміністративних
судів.

Виходячи з
вищевикладеного, виробництво по даній справі могло бути відкрито тільки
окружним адміністративним судом Луганської області (91021 р. Луганськ вул.
Чапаєва, 62) або місцевим Брянківським міським судом (94100  м. Брянка вул. Смоленська, 4), але ніяк не
господарським судом Луганської області, оскільки в цьому випадку порушується
предметна підсудність, а отже, позовна заява заявника, згідно ст. ст. 1, 2, 12,
21 ХПК України, п. 6 ч. 3 ст. 108, 165, пп. 5, 6 Заключних і перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України повинне було бути йому
повернуто, разом із доданими документами.

Крім цього,
відповідачем фактично була написана заява від 13.06.06. з  проханням виділити земельну ділянку площею 30
кв/м. під розташування тиру. Рішенням позивача № 6/25 від 18.08.06. був
затверджений акт вибору земельної ділянки й даний дозвіл на складання проекту
землеустрою для розміщення тиру площею 60 кв/м. Даний проект був розроблений,
зібрані всі необхідні висновки, як попередні (до акту вибору), так й остаточні
(до проекту землеустрою), а також пройдена його експертиза в Державному
комітеті із земельним ресурсам. Після затвердження даного проекту сесією
міської Ради (приблизно, квітневої) з відкриттям міського парку 1 травня
відповідач і планує здійснювати діяльність по використанню тиру. До цього часу,
як уже було зазначено, тир  не був
використаний, у зв'язку з його відсутністю на території міського парку.

Оцінивши
матеріали справи та доводи учасників процесу, у їх сукупності суд прийшов до
наступного.

Щодо доводів
відповідача про непідвідомчість даної справи господарському суду Луганської
області, слід визначити таке.

Поняття
"справа адміністративної юрисдикції" визначено у статті 3 КАС
України,  і під такою справою розуміється
переданий на вирішення  адміністративного  суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що
здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства,  в  тому
числі  на виконання делегованих
повноважень.

Отже, справою  адміністративної  юрисдикції
є  переданий  на вирішення
адміністративного  суду  публічно-правовий  спір,
який виник  між  двома (кількома) конкретними суб'єктами
стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча
б один  суб'єкт законодавчо уповноважений
владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів,  а ці
суб'єкти  відповідно  зобов'язані виконувати вимоги та приписи
такого владного суб'єкта.

Статтею 17 КАС
України встановлено категорії спорів, на які поширюється компетенція
адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.  З господарськими спорами можуть пересікатися
категорії спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 частини першої зазначеної статті,
а саме:

а) спори
суб'єкта  господарювання   із
суб'єктом   владних
повноважень   щодо   оскарження
рішень,   дій  чи
бездіяльності останнього;

б)
спори   між   суб'єктами
владних  повноважень  з
приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління,  а також спори з приводу укладання та
виконання адміністративних договорів;

в) спори
за  зверненням  суб'єкта
владних   повноважень   у випадках, встановлених законом.

Поняття "суб'єкт  владних
повноважень"  визначено  статтею 3 КАС України, згідно з якою це -
орган державної влади, орган  місцевого
самоврядування,  їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій
на основі  законодавства,  в
тому  числі  на
виконання  делегованих

повноважень.

Таким чином,  від справ господарської  юрисдикції
за  участю суб'єктів господарської
діяльності і суб'єктів владних повноважень адміністративні    справи
відрізняються    особливим    змістом правовідносин між сторонами та
предметом позовних вимог.5.3. З огляду на викладене до компетенції
господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах:

а) про оскарження рішень (нормативно-правових
актів чи  актів індивідуальної дії),
ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта  господарювання  вчинити
певні  дії, утриматись від
вчинення певних дій або нести відповідальність,
за умови,  що оскаржуваний акт
згідно  із  законодавством  України
є

обов'язковим до
виконання;

б) про
оскарження     суб'єктом     господарювання    дій (бездіяльності)   органу
державної   влади,   органу
місцевого самоврядування,
іншого   суб'єкта  владних
повноважень,  їхньої посадової чи
службової особи,  що випливають з наданих
їм  владних

управлінських
функцій,  якщо ці дії (бездіяльність) не
пов'язані з відносинами, врегульованими господарським договором;

в) між
суб'єктами  владних  повноважень
з  приводу  їхньої компетенції у сфері управління;

г) з
приводу   укладання   та
виконання  адміністративних
договорів;

д) за
зверненням  суб'єкта  владних
повноважень у випадках,
встановлених законом.

Інші справи за участю
господарюючих  суб'єктів  та
суб'єктів владних
повноважень   не   мають
ознак  справ  адміністративної юрисдикції  і
повинні  розглядатися  господарськими   судами
на загальних  підставах.  До таких справ належать усі справи у спорах
про  право,  що
виникають  з  відносин,
врегульованих  Цивільним

Кодексом
України,  Господарським  кодексом
України,   іншими   актами
господарського   і    цивільного законодавства.

В рамках даної
справи розглядається питання щодо звільнення земельної ділянки, що врегульовано
положеннями Цивільного та Господарського кодексів і тому підвідомчій
господарському суду Луганської області.

Згідно ст.14
Конституції України та ст.1 Земельного кодексу України земля є основним
національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.

Розпорядження
землями територіальних громад належить до повноважень сільських, селищних,
міських рад ( пункт „а” частини 1 ст.12 ЗКУ).

Землі, які
належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ та міст, є
комунальною власністю (ч. 1 ст.83 ЗКУ).

Згідно ст. 3 ЗК
України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а
також прийнятими відповідно до них нормативно -правовими актами.

Рішенням
Брянківської міської ради від 06.03.07 № 12/52, був затверджений акт вибору
земельної ділянки від 20.02.07 для розміщення торгівельної площадки ПП
ОСОБА_1-відповідачу у справі наданий дозвіл на складання проекту землеустрою по
відведенню земельної ділянки, розташованої за адресою -Луганська область,  м. Брянка,
вул. Дворцова на території паркової зони (орієнтировно площа земельної
ділянки складає 796,25 кв. м).

Відповідно до
ст. 116 ЗК право власності та право постійного користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує
таке право, та його державної реєстрації.

Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, на державної реєстрації
забороняється.

Згідно ст. 212
Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають  поверненню власникам  землі, приведення земельних ділянок у
придатний для  використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних  осіб,  які  самовільно  зайняли земельні ділянки.

Згідно ст. 9
Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною
земель»державний контроль  за  використанням
та  охороною  земель у

системі
центрального органу виконавчої влади
з  питань  земельних ресурсів  здійснює
Державна інспекція з контролю за використанням та охороною земель і її
територіальні органи.

Державний
контроль   за  використанням
та  охороною  земель, дотриманням вимог  законодавства
України  про  охорону
земель  і моніторинг ґрунтів
здійснюються шляхом: проведення перевірок;
розгляду звернень юридичних і фізичних осіб;  участі у
роботі   комісій   при
прийнятті  в  експлуатацію меліоративних   систем
і   рекультивованих   земель,
захисних лісонасаджень,
протиерозійних
гідротехнічних  споруд  та
інших

об'єктів,  які споруджуються з метою підвищення
родючості  ґрунтів та забезпечення
охорони земель; розгляду документації
із    землеустрою,    пов'язаної
з використанням та охороною земель, тощо.

Відповідно до «Порядку планування та
проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням
та охороною земель», затвердженого наказом Державного комітету України по
земельним ресурсам від 12.12.03 № 312 держземінспекція та   її
територіальні   органи  проводять планові, позапланові та оперативні
перевірки.

Пунктом 4.1.
Порядку встановлено, що державні інспектори проводять перевірки стану
дотримання земельного законодавства в присутності власників земельних ділянок

чи
землекористувачів або уповноважених ними осіб,
а  також  осіб, які вчинили порушення земельного
законодавства. У разі відсутності при перевірці власника чи землекористувача
або уповноважених  ними осіб перевірка
проводиться за наявності двох свідків.

Згідно розділу
5 Порядку при проведенні всіх видів перевірок складається акт у двох
примірниках. Перший примірник акта
залишається  у   державного
інспектора,   який   проводить перевірку,   другий
-   вручається  або
надсилається  керівнику
юридичної  особи  чи
фізичній  особі,   які
перевірялись.

При врученні  акта
юридичній  чи  фізичній
особі особисто в примірнику акта,
який залишається в інспектора, робиться відмітка про  дату
вручення  акта  та
ставиться  підпис  особи,
яка його отримує.  У разі надсилання
акта поштою на примірнику  акта,  який залишається   в
інспектора,  робиться  відповідна
відмітка.  Акт надсилається з
повідомленням про вручення.

В акті державний інспектор
зазначає:      дату та місце складання
акта;      посаду та  прізвище
інспектора  (інспекторів),  який
(які) проводив (проводили) перевірку;      посади та прізвища осіб, які були
залучені до перевірки; посаду та
прізвище  представника юридичної
особи чи прізвище фізичної особи, які були присутні при перевірці;      місцезнаходження юридичної    чи
фізичної    особи,    які перевіряються;  місце розташування  земельної
ділянки,  її  площу
згідно із земельно-кадастровою
документацією   та   фактичну
площу,   яка
використовується;   категорію земель та
склад угідь;  цільове призначення та
фактичний стан використання (освоєння) земельної ділянки;

наявність
документів,  які  посвідчують
право  власності  чи право користування земельною
ділянкою;  обставини порушення земельного
законодавства;  суть порушення з
посиланням на  акти  чинного
законодавства, вимоги яких порушені.

Акт
підписується  державним
інспектором (інспекторами), який  (які)   проводить
(проводять)   перевірку,   представником юридичної  особи
чи  фізичною особою,  що використовують земельні  ділянки, свідками (за їх наявності). В  акті
наводиться   план-схема   місця
розташування земельної
ділянки   (схематичний   абрис
чи   викопіювання   з картографічних матеріалів планів земельної
ділянки з прив'язкою до місцевості   та
зазначенням   суміжних   землекористувачів).  На плані-схемі вказується загальна площа
земельної ділянки та  площа, на  якій
виявлено  порушення  (забруднення,
самовільне  зайняття тощо).

25.07.07
спеціалістом управління з контролю за використанням та охороною земель у
Луганській області складено акт про порушення відповідачем вимог земельного
законодавства, за яким визначено, що
відповідачем самовільно зайнята земельна ділянка під обслуговування
літнього майданчику на землях рекреаційного призначення Брянківської міської
ради.

На підставі
вказаного акту щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне
правопорушення та внесено припис про усунення виявлених порушень та визначено
строк усунення цих порушень до 25.07.07.

30.07.07 щодо
ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за  виявлені порушення земельного  законодавства, а саме самовільне зайняття
земельної ділянки, розташованої на території
міського парку м. Брянка площею 0,08 га.

Разом з цим,
13.09.07 також був складений акт перевірки дотримання вимог земельного
законодавства щодо відповідача, , складено протокол про адміністративне
правопорушення від 13.09.07, внесено припис про усунення порушень та
винесено  постанову про накладення на
ОСОБА_1 адміністративного штрафу.

05.11.07  було складено ще один акт перевірки
земельного законодавства, за яким зазначено, що ОСОБА_1 припис не виконано.
Правовстановлюючі документи на земельну ділянку не оформлені. Порушення
земельного законодавства триває.

15.02.08
складено аналогічний акт.

Разом з цим, позивачем до суду надано акт
перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 14.05.08, за яким  вбачається, що  на цей час відповідачем фактично  використовується спірна земельна ділянка під
розміщення торгівельного майданчику.

В силу статей 42, 43, 33 ГПК України
правосуддя в господарських сулах здійснюється на засадах змагальності та
рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

З огляду на
вказані положення позивач при зверненні з позовом мав обґрунтувати свої вимоги
поданими суду доказами, а відповідач -спростувати доводи позивача. Тобто,
виходячи з наведених приписів, згідно з принципом змагальності саме позивач мав
надати суду певні докази допущення відповідачем порушень. У разі ж надання
позивачем відповідних доказів та невизнання певних обставин відповідачем, на
останнього покладається обов'язок їх спростування.

В той же
час,  відповідачем до суду не надано
доказів оформлення у  встановленому
законом порядку документів, що посвідчують право користування та володіння
спірною земельною ділянкою.

Навпаки, із
відзиву відповідача вбачається, що останній
планує використовувати  земельну
ділянку без оформлення відповідних документів з 1 травня, що і підтверджується
актом  перевірки від 14.05.08.

З огляду на викладене позов слід
задовольнити у повному обсязі з віднесенням судових витрат на відповідача.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и
в :

1.          Позов задовольнити.

2. Зобов'язати
- суб'єкта підприємницької діяльності фізичну особу ОСОБА_1, яка мешкає за
адресою - АДРЕСА_1,   повернути власнику
- Брянківській міській раді, м. Брянка Луганської області, пл. Леніна, 9,  самовільно зайняту земельну ділянку площею
0,08га, розташовану в районі Брянківського міського парку та привести її у
належний для використання стан, шляхом знесення літнього торгівельного
майданчику (тимчасової споруди), за свій рахунок до отримання
правовстановлюючого документу на користування вищевказаною земельною ділянкою.

3. Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, яка мешкає за
адресою - АДРЕСА_1 на користь:

- Державного
бюджету України на поточний рахунок 0006, банк -ГУ ДКУ в Луганській
області, МФО 804013, ОКПО 24046582, одержувач -Управління Державного
казначейства у м. Луганську ГУ ДКУ у Луганській області, код бюджетної
класифікації 22090200, символ звітності -095, державне мито у сумі 85
(вісімдесят п'ять) грн. 00 коп., наказ видати ДПІ в м. Брянка;

-
Державного бюджету України  п/р
0006, банк: ГУДКУ у Луганській області, одержувач УДК у м. Луганську,
МФО 804013, код ОКПО 24046582, код бюджетної класифікації 22050000, символ
звітності банку 259 витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 118  (сто вісімнадцять)
грн. 00 коп.,  видати наказ ДПІ в м.
Брянка.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно
до ст. 84 ГПК України.

Дата
підписання рішення -03.06.2008.

Суддя
Т.А.Василенко

Помічник судді
Т.В.Шкуть