Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" липня 2008 р. Справа № 12/364

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорської Н.А.

судді

за участю представників сторін

від позивача Лічний С.В, - дов. №25/96 від 04.02.2008р.

від відповідача Борушевська А.А. - дов. №3-59 від 13.02.2008р.

від третьої особи: не з'явився

Розглянув справу за позовом Комунального підприємства Житомирського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (м.Житомир)

до Управління комунального господарства Житомирської міської ради (м. Житомир)

за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Житомирської міської ради

про стягнення 87 854,77 грн.

У відповідності до ч.4 ст.69 ГПК України, справа вирішена у більштривалий термін, ніж встановлено ч.1 ст.69 ГПК України.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 87854,77 грн. заборгованості за водопостачання і обслуговування фонтанів міста .

В судовому засіданні від 19.06.2008р. представником позивача надано доповнення до позовної заяви, відповідно до якої просить зобов'язати третю особу внести зміни в міський бюджет в порядку, визначеному Бюджетним Кодексом України, про фінансування відповідача для виконання рішення господарського суду і погашення боргу.

Враховуючи, що вищевказана вимога позивачем пред"явлена до третьої особи, процесуальний статус якої не відповідає процесуальному статусу відповідача, подане позивачем доповнення до позову судом відхиляється.

Представник позивача вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує з підстав , викладених у письмовому відзиві. (а.с. 44-45).

Представник третьої особи в судовому засіданні від 12.06.08р. надала письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого не визнає позовних вимог (а.с. 60-61).

Дослідивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням ЖКГ Житомирської міської ради (замовник) та КП "Житомирське виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства" (підрядчик) було укладено Договір №1 від 03.04.2006р., №2 від 03.07.2006р. та №10 від 03.01.2006р., відповідно до умов яких замовник доручав, а підрядник зобов'язувався виконати, у відповідності до умов даного Договору роботи по благоустрою міста - обслуговуванню, водопостачанню, фонтанів міста, а замовник зобов'язувався прийняти ці роботи та оплатити їх.

Згідно п.2.1 Договору №1 від 03.04.2006р розрахунок витрат на утримання фонтанів на 2006р. становить 29900,00 грн.

Відповідно п.2.1 Договору №2 від 03.07.2006р. розрахунок витрат на утримання фонтанів на 2006 рік - 29900,00 грн.

Відповідно до п.2.1 Договору №10 від 03.01.2006р. розрахунок витрат на ремонт, обслуговування та утримання фонтанів на 2006 рік - 80000,00 грн.

Загалом на суму 139800,00 грн.

З позовної заяви вбачається, що за виконану роботу управлінню житлово-комунального господарства було виставлено рахунки на загальну суму 181965,66 грн., з яких оплачено лише 94007,43 грн.

Таким чином, на думку позивача, заборгованість відповідача складає 87854,77 грн.

В підтвердження позовних вимог позивач надав акти виконаних робіт, довідки про фактичну вартість витрат на обслуговування фонтанів міста в період з квітня 2006 року по вересень 2006року та виставлені рахунки відповідачу за надані послуги.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує. Надала суду письмовий відзив, в якому вказала, що договори, укладені між КП "ВУВКГ" та Управлінням житлово-комунального господарства міської ради, яке відповідно до п.1.8 рішення Житомирської міської ради від 30.11.06р. № 131 "Про структуру та загальну чисельність виконавчих органів Житомирської міської ради" ліквідоване.

Пояснила, що заборгованість, яка існувала в даному управлінні перед КП "ВУВКГ" була передана до Управління комунального господарства міської ради, згідно рішення МВК № 144 від 22.02.07р. Вказану заборгованість управління не може самостійно погасити, оскільки воно є бюджетною організацією та фінансується виключно з міського бюджету. На даний час дана заборгованість рахується позабюджетною.

Представник третьої особи в судовому засіданні від 12.06.08р. надала письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого не визнає позовних вимог у зв'язку з тим, що зазначена заборгованість рахувалась по управлінню ЖКГ Житомирської міської ради як небюджетна, і виникла у зв'язку з тим, що зобов'язання були взяті головним розпорядником коштів в порушення ст.51 Бюджетного кодексу понад бюджетні призначення.

Пояснила, що згідно п.6 ст. 51 Бюджетного кодексу, постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.02 № 228 "Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ", будь-які зобов'язання взяті юридичними особами за бюджетні кошти без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями.

Представник третьої особи просить визнати заборгованість управління комунального господарства перед комунальним підприємством Житомирського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства безнадійною для погашення.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Житомирської міської ради від 30.11.2006р. за № 131 "Про структуру та загальну чисельність виконавчих органів Житомирської міської ради" (а.с. 48) Управління житлово-комунального господарства Житомирської міської ради було ліквідовано та створено Управління комунального господарства Житомирської міської ради (відповідач у справі).

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ст.628 ЦК України, зміст Договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до розділу 4 договорів №1 від 03.04.2006р., №2 від 03.07.2006р., №10 від 03.01.2006р. "Умови платежу" (п.п. 4.1 -4.3) сторони погодили, що оплата за договором проводиться за фактично виконані роботи. Перерахування коштів проводиться замовником в межах бюджетних асигнувань, затвердженим розписом видатків міського бюджету на відповідні цілі. Кінцевий розрахунок за договором проводиться замовником після повного завершення робіт, включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків.

Отже, умовами договору сторони передбачили певні обмеження при розрахунках, а саме - відповідач повинен провести розрахунок з позивачем тільки в межах отриманих з бюджету коштів.

Причиною виникнення спору у справі стало невиконання відповідачем зобов"язань за договорами №1 від 03.04.2006р., №2 від 03.07.2006р., №10 від 03.01.2006р.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

За приписом ст.607 ЦК України, зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Згідно з частиною п’ятою статті 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов’язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Відповідно до статей 3, 51 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів становить один рік і будь-які зобов’язання, взяті юридичними особами за коштами Державного бюджету без відповідних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, не вважаються бюджетними зобов’язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов’язань не можуть здійснюватися.

Як вбачається з довідки Департаменту бюджетних асигнувань Житомирської міської ради № 1185 від 14.07.08, кошти з міського бюджету протягом 2007-2008 рр. на оплату даної заборгованості не виділялись (а.с.70).

За таких обставин, суд вважає обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству та укладеному договору, позицію відповідача щодо відмови у компенсації реальних витрат позивача понад бюджетні асигнування.

Враховуючи вищевикладені обставини, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 69, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Сікорська Н.А.

Дата підписання: 23 липня 2008 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу

4- третя особа - Житомирська міська рада - Департамент бюджету та фінансів (рек)