ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.06.08р.

Справа № 2/357-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Мода-Сервіс", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс", м.Дніпропетровськ

про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання угоди неукладеною

Суддя Боділовська М.М.

Представники:

від позивача: Буряк І.О., довіреність від 12.03.2008р.

від позивача: Угрин В.М., довіреність від 04.04.2008р.

від відповідача: Мельник О.І., довіреність від 02.06.2008р.

від відповідача: Кожухар В.М., довіреність від 02.06.2008р.

від відповідача: Дубцов Д.В. - адвокат, посвідчення № 0479, свідоцтво № 0922 від 06.04.2000р.

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ "Мода-Сервіс", м.Дніпропетровськ звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс", м.Дніпропетровськ про визнання неукладеним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Серова,3, та його витребування з володіння ТОВ "Альянс".

Позовні вимоги обгрунтовані відсутністю в договорі купівлі-продажу істотних умов, передбачених діючим законодавством України.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на відповідність договору купівлі-продажу вимогам законів, які діяли на час його укладання в 1997 році.

Згідно зі ст. 224 Цивільного кодексу УРСР "За договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму".

З п.1 Договору випливає, що Позивач продав, а Відповідач купив будинок літера П-1, ательє 51, приміщення № 1, яке складається з позицій -1, 1-2, площею 20,8 кв.м. , цегляне, що знаходиться в м.Дніпропетровську, вул.Серова,3.

Відповідно до ст.225 ЦК УРСР право продажу майна належало позивачеві на підставі реєстраційного посвідчення, виданого та зареєстрованого Дніпропетровським інвентарбюро 06.02.1996р. за реєстром Р-5-31. Згідно зі ст.227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений. Форма спірного договору була письмовою, нотаріально посвідченою та зареєстрованою у відповідності до Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міськради від 16.04.1998 р. № 693/4 Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації 01.10.1999р. Статтею 228 ЦК УРСР передбачено що, продаж майна проводиться за цінами, що встановлюють сторони. Продаж майна вчинено за 5802 грн., які були передані Відповідачем Позивачеві в момент вчинення договору. На виконання ст.229 ЦК УРСР позивач попередив відповідача про відсутність прав третіх осіб на продане майно, про що свідчить п.5 Договору.

Відповідач вважає безпідставним посилання позивача на Цивільний та Господарський кодекси України, які набрали чинності після того, як Спірний Договір був виконаний.

Відповідно до положень ст.216 ЦК УРСР "Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином".

Відповідно Акту прийому-передачі від 30.05.1997р. позивач передав, а покупець прийняв майно, згідно договору купівлі-продажу; припинення договору відбулося до моменту набуття чинності Цивільним та Господарським кодексами України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29 травня 1997 року між Відкритим акціонерним товариством "Мода-Сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс" укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округа Якубою О.А., реєстровий № 451. Відповідно до умов даного договору купівлі-продажу ВАТ "Мода-Сервіс" продало, а ТОВ "Альянс" придбало у власність будинок літ.П-1, ательє 51, приміщення номер 1, складається з позицій 1-1, 1-2, площею 20,8 кв.м., цегляне, розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Серова,3.

Право власності на вищезазначене нежитлове приміщення зареєстроване КП "ДМБТІ" за ТОВ "Альянс" 01.10.1999р., запис в реєстровій книзі № 39 ЮН за реєстрованим № 1908-150 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 16.04.1998 р. № 693/4.

Способи захисту цивільних прав визначені статтею 20 Господарського кодексу України та статтею 16 Цивільного кодексу України.

Вимога про визнання неукладеним договору купівлі-продажу від 29.05.1997р. не відповідає способам захисту прав суб`єктів господарювання, оскільки Господарським кодексом України та Цивільним кодексом України не встановлено відповідного способу захисту цивільного права. По суті, така вимога спрямована на встановлення факту, що має юридичне значення, а не на поновлення порушеного права або захист охоронюваного законом інтересу.

Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він застосовується до цивільних відносин, які виникли до набрання цим кодексом чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Стаття 5 ЦК України передбачає, що Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки спірний договір укладений у 1997р., при вирішенні питання щодо його відповідності вимогам закону, слід керуватись нормами Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу від 29.05.1997р., укладений між позивачем та відповідачем відповідає вимогам діючого на час його укладання цивільного законодавства України і повністю виконаний. Вказане свідчить про те, що сторони, зокрема, позивач розуміли предмет угоди та досягли згоди по всіх її істотних умовах.

Таким чином, договір купівлі-продажу від 29.05.1997р., укладений між ВАТ "Мода-Сервіс", м.Дніпропетровськ та ТОВ "Альянс" є дійсним, будинок літ. П-1, ательє 51, приміщення номер 1, складається з позицій 1-1, 1-2, площею 20,8 кв.м., цегляне, розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Серова,3, придбаний ТОВ "Альянс" за вказаним договором купівлі-продажу є власністю відповідача.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати неукладеним договір купівлі-продажу від 29.05.1997р., в зв`язку з чим не підлягає задоволенню і вимога позивача про витребування з володіння ТОВ "Альянс" спірного нежитлового приміщення.

Застосування до спірних правовідносин вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України є безпідставним, оскільки правовідносини між сторонами щодо спірного договору припинились до набрання ними чинності.

Також суд зазначає, що вимоги позивача щодо витребування з володіння ТОВ "Альянс" спірного майна на підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України є безпідставним, оскільки дані норми Цивільного кодексу України не регулюють правовідносини, що виникають з договору.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Статтею 329 ЦК України передбачено, що юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність , та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З врахуванням матеріалів і обставин справи суд доходить до висновку про необгрунтованість вимог позивача.

Згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись, ст.ст.34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Суддя

М.М. Боділовська

Рішення підписано 06.06.2008р.