Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" червня 2008 р.

Справа № 10/329

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Нікіфоров М.Л. дов. №118 від 26.05.08р., Дяденко В.М. - директор, паспорт НА 039996 від 15.03.96р., витяг з наказу №089 від 02.09.05р.

від відповідача не з'явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат" (м.Нетішин Хмельницької області)

до Приватного підприємства фірми "Лес" (м.Житомир)

про стягнення 23425,75 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 23425,75 грн. боргу за надані послуги (виконані роботи) та передані товарно-матеріальні цінності. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 600,00грн. витрат по оплаті юридичних послуг адвоката.

Представники позивача позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно даних позивача, на підставі усних домовленостей між сторонами, позивач надав відповідачу послуги (пакетування цегли) та передав йому товару на загальну суму 76105,61грн., що підтверджується накладними №8 від 31.10.06р., №9 від 31.10.06р., №10 від 31.10.06р., №9 від 30.11.06р., №12 від 29.12.06 р. та відповідними довіреностями (а.с.17,18,21,22,25-27).

Згідно ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 2 цієї статті передбачено, що правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк виконання обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія № 004 від 17.01.08р. з вимогою в добровільному порядку погасити заборгованість у сумі 23425,75 грн. (а.с.13), яка залишилась без відповіді та задоволення.

Таким чином, на день подання позову до суду заборгованість відповідача перед позивачем становила 23425,75грн. та не змінилась на момент прийняття рішення у справі, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки розрахунків від 15.01.07р. (а.с.30).

Відповідно до ст.ст.525 і 526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно приписів ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

11.12.08 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрегат" уклало з адвокатом Нікіфоровим М.Л. договір № 07-а про надання адвокатських послуг (а.с.14).

Згідно з підпунктами 1.1 та 1.2 вказаного договору, Нікіфоров М.Л. зобов'язався надавати позивачу юридичні послуги з питань і на умовах, зазначених у цьому Договорі.

Підпунктом 4.1 п.4 договору, сторонами передбачено, що за надані юридичні послуги позивач виплачує виконавцю попередню оплату (гонорар) у сумі 600,00 грн.

Факт оплати позивачем адвокатських послуг підтверджується платіжним дорученням №153 від 13.03.08 р. на суму 600,00 грн. (а.с.16).

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката.

Відповідно до статті 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень наданих їм законом та установчими документами, через свого представника.

Відповідно до ч.3 ст.48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Отже, витрати на оплату послуг адвоката в сумі 600,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідач позов не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача борг в сумі 23425,75 грн.

Судові витрати по сплаті державного мита, за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та витрат по оплаті послуг адвоката покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 530, 610 ЦК України, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства фірми"Лес", 10000, м.Житомир, вул.Київська 77, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат", 30100, м.Нетішин Хмельницької області, а/с 315, - 23425,75 грн. боргу, 600,00 грн. витрат по оплаті юридичних послуг адвоката, 234,25 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя

Гансецький В.П.

Дата підписання рішення 05.06.08р.

Друк: 3 прим.

1 - у справу,

2,3 - сторонам.