КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2008                                                                                           № 31/105

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Коротун О.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Рачкова Н.В. – представник за дов. № Н-01/5057 від 21.12.2007;

від відповідача - Зонтов Ю.В. – представник за дов. № 304 від 12.02.2008;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство "Донецька залізниця"

на рішення Господарського суду м.Києва від 31.03.2008

у справі № 31/105

за позовом                               Державне підприємство "Донецька залізниця"

до                                                   Відкрите акціонерне товариство - лізингова компанія "Укртранслізинг"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 9087,15 грн.

Державне підприємство „Донецька залізниця” (далі – позивач) у лютому 2008 року звернулось з позовом до господарського суду міста Києва про стягнення з Відкритого акціонерного товариства – лізингової компанії „Укртранслізинг” на користь ДП „Донецька залізниця” 9087,15 грн. та стягнення з відповідача судових витрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 31.03.2008 у справі №31/105 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача пені у розмірі 2524,21 грн., державне мито у розмірі 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2008 у справі № 31/105 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов ДП „Донецька залізниця” в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2008 у справі № 31/105 відновлено строк подання апеляційної скарги, скарга прийнята до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Державне підприємство „Донецька залізниця” аргументувало свою апеляційну скаргу тим, що позовні вимоги ДП „Донецька залізниця”, щодо стягнення пені з ВАТ ЛК „Укртранслізинг” за період з 06.11.2007 по 18.11.2007 в розмірі 6562,94 грн. безпідставно не задоволені судом першої інстанції, при цьому судом було порушено норми матеріального права, а саме ст. 611 ЦК України та ч. 7 ст. 180 ГК України.

Представник відповідача надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги, зокрема, з посиланням на додаткову угоду від 01.11.2007 року.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду № 01-23/1/10 від 02.06.2008 „Про зміну складу колегії суддів”, в зв’язку з виходом судді Смірнової Л.Г. в щорічну відпустку доручено розгляд апеляційної скарги у справі № 31/105 колегії суддів у складі: Коротун О.М.- головуючий суддя, суддів Алданової С.О., Калатай Н.Ф.

В судовому засіданні 03.06.2005 на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву в судовому засіданні до 19.06.2008.

Представник позивача в судовому засіданні надав письмові пояснення по справі № знт-2018/1254 від 11.06.2008, в яких зазначив, що вважає доводи відзиву відповідача на апеляційну скаргу безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки додаткова угода була підписана ним 19.11.2007.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як правильно зазначено судом першої інстанції, 29 серпня 2007 року між відповідачем та позивачем укладено договір фінансового сублізингу (аркуш справи 18) № д/Ш-071764/НЮ (надалі – договір), за умовами якого відповідач взяв на себе зобов’язання передати позивачу в тимчасове платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: автомобілі УАЗ 3163-013М „Патріот” згідно зі специфікацією (Додаток № 1 до договору), узгодженою сторонами в установленому порядку.

Згідно п. 2.1. договору Сублізингодавець (відповідач) передає Сублізингоодержувачу (позивач) в тимчасове платне володіння і користування на умовах, передбачених цим договором, предмет лізингу, отриманий раніше від Лізингодавця за договором фінансового лізингу, що відповідає встановленим Сублізингоодержувачем технічним вимогам, визначеним у додатку № 2 до цього договору.

Відповідно до п. 2.2. договору кількість, виробник товару, модель та термін поставки предмета лізингу в сублізинг визначаються додатками до цього договору.

Згідно п. 5. 2. договору передача предмету лізингу здійснюється відповідно до графіка передачі предмета лізингу в сублізинг (додаток № 3 до договору) на умовах DD (ІНКОТЕРМС-2000) на станцію – ст. Яснувата.

Графіком передачі предмета лізингу в сублізинг передача предмету лізингу, а саме 13 автомобілів УАЗ 3163-013М „Патріот” відповідачем не було виконано.

Відповідно до п. 9.4 договору за несвоєчасну передачу предмета лізингу, передбаченого графіком (додаток № 3), Сублізингодавець (відповідач) сплачує Сублізингоодержувачу (позивач) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НЮУ, що діє на дату виникнення простроченої заборгованості, у відсотках від суми невиконаних зобов’язань за кожен день прострочення виконання зобов’язання.

05.11.2007 позивач направив відповідачу претензію (вимогу) № НГ-НЗІ-06/2275 (докази направлення наявні в матеріалах справи), в якій вимагав перерахувати на поточний рахунок ДП „Донецька залізниця” зазначену у договорі №Д/Ш-071764/НЮ від 29.08.2007 р. суму неустойки у розмірі 2524,21 грн. за прострочення передачі автомобілів УАЗ 3163-013М „Патріот” у відповідності до умов договору (пеня нарахована з 01.11.2007 по 05.11.2007).

Відповідь на претензію позивач не отримав.

Разом з цим, відповідач направив позивачу лист № 1082/11/07 від 07.11.2007, в якому просив розглянути питання щодо підписання додаткової угоди про дострокове припинення договору фінансового сублізингу № Д/Ш-071764НЮ від 29.08.2007.

Відповідач 04.03.2008 у відзиві на позовну заяву до суду першої інстанції надав копію додаткової угоди № 2 до договору фінансового сублізингу № Д/Ш -071764НЮ від 29.08.2007 р. з датою її реєстрації 19.11.2008, тоді як графа „дата” не містить 01.11.2008.

Відповідно до ст. 101 ГПК України Київський апеляційний господарський суд, оглянувши в судовому засіданні оригінал даного договору(примірник позивача) також з зазначенням реєстрації 19.11.2008 та графою „дата”, яка також не місить дати 01.11.2008 ( чи іншої), тоді як відповідач надав суду апеляційної інстанції (свій примірник) оригіналу додаткової угоди № 2 вже з проставленою в графі „дата” датою підписання 01.11.2007. Крім того, в відзиві на позовну заяву (яку надав суду першої інстанції) відповідач не зазначав про підписання даного договору сторонами в місті Києві саме 01.11.2007, тоді як у відзиві на апеляційну скаргу зазначив підставу неподання даного доказу суду першої інстанції з огляду на те, що на час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не мав оригіналу вищезазначеної угоди, тому суду була подана лише її копія.

Відповідно до ст. 101 ГПК України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. З огляду на викладене, відповідно до ст. 101 ГПК України Київський апеляційний господарський суд не приймає оригінал даного договору в якості належного доказу.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не приймає твердження відповідача, що додаткова угода була укладена сторонами в місті Києві саме 01.11.2007 і лише потім передана в юридичну службу ДП „Донецька залізниця” для послідуючої реєстрації, як необґрунтовані, оскільки пропозиція про її підписання була направлена позивачу лише 07.11.2007, а отримана останнім 09.11.2007, що підтверджується матеріалами справи (лист № 1082/11/07 від 07.11.2007).

Між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода № 2 до договору фінансового сублізингу № Д/Ш -071764НЮ від 29.08.2007, відповідно до якої сторони домовились достроково припинити дію договору про передачу на умовах фінансового сублізингу автомобілів УАЗ 3163-013М „Патріот” у кількості 13 шт. у зв’язку з підвищенням раніше обумовленої ціни від виробника.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується витягом з журналу реєстрації договорів залізниці (знаходиться в матеріалах справи), датою реєстрації та підписання додаткової угоди № 2 до договору фінансового сублізингу № Д/Ш -071764НЮ від 29.08.2007, є 19.11.2007, а не 01.11.2007 як стверджує відповідач.

Отже, з огляну на викладене додаткова угода № 2 до договору фінансового сублізингу № Д/Ш -071764НЮ від 29.08.2007 направлялась відповідачу не раніше 19.11.2007.

Відповідно до п. 3 ст. 181 ГК України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. Оскільки ГК України не встановлює спеціального правила щодо моменту укладення договору, потрібно застосовувати норму ст. 640 ЦК України, відповідно до якої договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Крім того, як встановлено в додатковій угоді № 2, дана угода вступає в силу з моменту підписання її сторонами (п. 2 угоди), тобто 19.11.2007.

Відповідно до п. 3 угоди після підписання даної угоди сторони не мають взаємних претензій щодо зобов’язань по поставці автомобілів УАЗ 3163-0113М „Патріот” у кількості 13 шт., обумовлених договором № Д/Ш -071764/НЮ від 29.08.2007.

26.11.2007 позивач направив відповідачу претензію (вимогу) № НЗІ-10/1487 (докази направлення наявні в матеріалах справи), в якій вказав, що відповідно до п. 9.4 договору за несвоєчасну передачу предмету лізингу передбаченого графіком (додаток №3) відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на дату виникнення простроченої заборгованості, у відсотках від суми невиконаних зобов’язань за кожен день прострочення виконання зобов’язань, що за період з 06.11.2007 по 18.11.2007 складає 6562,94 грн., та просило перерахувати дану суму на рахунок позивача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до п. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позивачем правильно нарахована пеня в розмірі 9087,15 грн., що має бути стягнута з відповідача за період прострочення передачі предмету лізинга за договором з 01.11.2007 по 18.11.2007, тобто з першого дня прострочення передачі предмету сублізингу та до укладення додаткової угоди № 2 до договору фінансового сублізингу № Д/Ш -071764/НЮ від 29.08.2007.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про арифметичну помилку при вирахуванні пені та її стягнення лише за період з 01.11.2007 по 05.11.2007 не відповідає матеріалам справи.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, пов’язані з розглядом справи, покладається, зокрема, при задоволенні позову - на відповідача.

Таким чином, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції також підлягають стягненню з відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 104 ГПК України колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2008 по даній справі підлягає частковому скасуванню з підстав неповного з’ясування обставин справи, з прийняттям нового рішення в порядку п. 3 ч. 1 ст. 103 ГПК України, про задоволення позову в цій частині (стягнення пені з 06.11.2007 по 18.11.2007), а апеляційна скарга - задоволенню.

В частині стягнення пені за 01.11.2007 по 05.11.2007 рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства „Донецька залізниця” задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2008 по справі № 31/105 скасувати частково ( п. п 1, 3 резолютивної частини рішення) і прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позову повністю.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Укртранслізинг” (юридична адреса: 03150, м. Київ вул. Анрі Барбюса, 40; фактична адреса: 01103, м. Київ, вул. Драгоманова, 4, офіс 120, код. ) на користь Державного підприємства „Донецька залізниця (08001, м. Донецьк, вул.. Артема, 68, код ЄДРПОУ 96), - з будь якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, пеню у розмірі 6562,94 грн., 51 грн. державного мита за розгляд справи в суді апеляційної інстанції

4. В частині задоволення позову (п. 2 резолютивної частини рішення) рішення залишити без змін.

5. Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку

Головуючий суддя

Судді