ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.08 Справа № 11/128/08

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий –суддя Гончаренко С.А.,

при секретарі судового засідання –Вака В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “Корпорація “Агросінтез” (пр. Маяковського, 3, м. Запоріжжя, 69035)

до відповідача: Приватне підприємство “Челсо і К” (вул. 3-го Інтернаціоналу, 76/5, м. Гуляйполе, Запорізька область, 70200)

у присутності представників

від позивача: Євлакова Ю.А. –дов. №04/08 від 28.12.2007 р.

від відповідача: не з’явився

про: стягнення 220103,17 грн.,

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду надійшла позовна заява ТОВ “Корпорація “Агросінтез” про стягнення з ПП “Челсо і К” 220103,17 грн., які складаються з 132194,19 грн. –основної заборгованості, 8939,55 грн. –пені, 70346,09 грн. –штрафу, 1551,97 грн. –3% річних та 7071,37 грн. втрат від інфляції, нарахованих за прострочення виконання зобов’язання.

Разом із позовною заявою позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно ПП “Челсо і К”.

11.02.2008р. порушено провадження у справі, призначений судовий розгляд.

В судовому засіданні, яке відбулось 13.03.2008р. судом розглянуто клопотання позивача про забезпечення позову та відмовлено у його задоволенні виходячи з того, що позивачем не надано доказів в підтвердження того, що не вжиття таких заходів може привести до утруднення виконання рішення, або зробить виконання рішення неможливим.

Позивач наполягає на позовних вимогах, що викладені в позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав частково в сумі 140817,53 грн. Проти задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій заперечує, посилаючись на засуху у 2007р. що є форс-мажорними обставинами, просить надати відстрочку виконання рішення до 20.09.2008р.

Позивач проти клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення заперечує.

Вивчивши матеріали справи і заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

26.04.2006р. між ТОВ “Корпорація “Агросінтез” та ПП “Челсо і К” був укладений договір поставки на умовах товарного кредиту № ТК260406/5, відповідно до якого позивач (постачальник) зобов’язався передати у власність відповідача (покупця) товар, а останній –прийняти та оплатити його вартість та відсотки за користування товарним кредитом.

Виконуючи зобов’язання за договором позивач 26.04.2006р. поставив і передав відповідачу товар: насіння соняшнику гібридів “Дніпро”Ґ “Тиса”, “Аранго” на загальну суму 210292,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № А-00000447 від 26.04.2006р. Факт отримання товару відповідачем підтверджується довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯИЧ № 783780 від 26.04.2006р.

Відповідно до п. 2.5 договору відповідач зобов’язався оплатити позивачеві вартість договору в національній валюті України у безготівковому порядку, шляхом перерахування платіжним дорученням на поточний рахунок у строки визначені додатком № 1 до договору.

Відповідно до п. 2.4 договору вартість договору складається з вартості товару та суми відсотків за користування товарним кредитом, яка також зазначена у додатку № 1 до договору.

Згідно з додатком № 1 до договору вартість договору складає 234486,99 грн. і складається з 210292,80 грн. вартості товару та 24194,19 грн. відсотків за користування товарним кредитом. Крім цього, додатком № 1 до договору визначені порядок та строки оплати, а саме: перший платіж в сумі 110950,51 грн. не пізніше 16.10.2006р., другий (заключний) платіж в сумі 123536,51 грн. не пізніше 15.10.2007р.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач взяте на себе зобов’язання належним чином (в повному обсязі та у встановлений договором строк) не виконав, 27.11.2006р. частково здійснив перший платіж в сумі 102292,80 грн. Заборгованість за першим платежем становить 8657,68 грн., а заключний платіж в сумі 123536,51 грн. не оплачений відповідачем взагалі.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині заявлені позивачем правомірно, підтверджені зібраними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 546 ЦК України та ст. 230 ГК України, виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно закону або договору неустойкою (штрафом, пенею), предметом якої є грошова сума, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. П. 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В п. 5.3.1 Договору сторони передбачили відповідальність покупця за порушення терміну оплати у вигляді пені в розмірі 0,25%, але не більше розміру, визначеного законодавством, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Крім цього за кожний факт порушення терміну платежу відповідач зобов’язаний сплатити штраф у розмірі 30% від вартості договору.

За порушення терміну виконання зобов’язання позивач нарахував відповідачу санкції у вигляді 8939,55 грн. пені та 70346,09 грн. штрафу. Розрахунок санкцій перевірено у судовому засіданні, вимоги заявлені на законних підставах тому підлягають задоволенню.

Відповідно із ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути 1551,97 грн. 3 % річних та 7071,37 грн. втрат від інфляції.

Вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних витрат законні та обґрунтовані. Позов в цій частині підлягає задоволенню.

Враховуючи сезонний характер діяльності підприємства відповідача та наявність форс-мажорних обставин, підтверджених випискою з протоколу № 6 засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 26.06.2007р., суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення до 20.09.2008р.

Судові витрати віднести на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, 47-1, 49, 82-85, 121 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства “Челсо і К” (вул. 3-го Інтернаціоналу, 76/5, м. Гуляйполе, Запорізька область, 70200, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Корпорація “Агросінтез” (пр. Маяковського, 3, м. Запоріжжя, 69035, ) 132194,19 грн. –основної заборгованості, 8939,55 грн. –пені, 70346,09 грн. –штрафу, 1551,97 грн. –3% річних та 7071,37 грн. втрат від інфляції, 2201,03 грн. – державного мита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Відстрочити виконання рішення до 20.09.2008р. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Гончаренко С.А.