ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.08                                                                                           Справа№ 13/136А

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л., при секретарі Малюшевському А.П., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ЛМКП „Львівводоканал”, м.Львів

до відповідача: ДПІ у м.Львові, м.Львів

про скасування податкового повідомлення-рішення №/0/19115 від 22.10.07р.

За участю представників сторін:

Від позивача:Оприск З.Л. –представник

Від відповідача: Мазан О.І. –гол.держ.под.інсп.

Відкрито провадження у справі за позовом ЛМКП „Львівводоканал”, м.Львів до відповідача: ДПІ у м.Львові, м.Львів про скасування податкового повідомлення-рішення №/0/19115 від 22.10.07р.

В судовому засіданні 08.07.08р. оголошено перерву до 11.07.08р.

Позивачем в судових засіданнях позов підтримано з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачем в судових засіданнях позов заперечено з підстав, викладених у поясненні на позов.

З”ясовано:

22 жовтня 2007 року ДПІ у м. Львові, на підставі акту перевірки №35/15-3 від 19.10.2007р. винесено податкове повідомлення-рішення №/0/19115 про сплату штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання із збору за спеціальне використання водних ресурсів, передбаченого п.п.5.3.1 ст.5 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року та на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року. За затримку на 249 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання застосовано штрафну санкцію у розмірі 50% - 105407,76 коп.

ЛМКП „Львівводоканал" оскаржувало вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, в зв”язку з чим, ДПІ у м.Львові складено та надіслано позивачу податкове повідомлення-рішення №/3/9355 від 21.05.2008р., яким, відповідно до акту ДПІ у м. Львові № 35/15-3 від 19.10.2007 року та рішення Державної податкової адміністрації України № 9244/7/25-0215 від 08.05.2008 року „Про результати розгляду повторних скарг", застосовано суму штрафної санкції на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та податкове повідомлення-рішення №/2/4193 від 29.02.2008р., яким відповідно до акту ДПІ у м. Львові № 35/15-3 від 19.10.2007 року та рішення Державної податкової адміністрації у Львівській області № 3947/10/25-005/207 від 25.02.2008 року „Про результати розгляду повторних скарг", застосовано суму штрафної санкції на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Позивачем вважається, що наведені вище рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийняті з порушенням податковим органом норм матеріального права і підлягають скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами" №21810-ІІІ від 21.12.2000 року, відповідно до якого винесено оспорюване податкове повідомлення-рішення, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у визначених цим Законом розмірах.

Згідно преамбули Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами", цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про систему оподаткування", встановлення і скасування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам, здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього Закону, інших законів України про оподаткування; ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

При цьому, ставки, механізм справляння (порядок обчислення і справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів, складання розрахунків, їх подання до органів державної податкової служби та сплату до бюджетів) встановлено підзаконними нормативно-правовими актами - Наказом Міністерства фінансів України, Державної податкової адміністрації України, Міністерства економіки України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки Українивід 1 жовтня 1999 року N 231/539/118/219, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 жовтня 1999 р. за N 711/4004 "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту".

Таким чином, на думку позивача, невірно застосовано приписи Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" для нарахування штрафу за несвоєчасну сплату збору за спеціальне використання водних ресурсів, оскільки таке відрахування не є податковим зобов'язанням, і, відповідно, погашена сума не є податковим боргом.

Відповідачем зазначається, що: на підставі акта перевірки №35/15-3 від 19.10.2007р. винесено податкове повідомлення - рішення №1/0/19115 від 22.10.07р., яким до підприємства застосовано штрафні санкція в розмірі 105407,76грн. за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання по збору за спеціальне використання водних ресурсів.

Перелік загальнодержавних податків і зборів наведено в ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування», відповідно до якого передбачено, що до загальнодержавних належить збір за спеціальне використання природних ресурсів.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення є Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181-ІІІ.

Податкові зобов'язання, самостійно задекларовані шляхом подання податкових декларацій, а отже, відповідно до пп. 5.1 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації.

Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з вимогами підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України №2181-111 у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у визначених цим пунктом Закону розмірах, в т.ч. - при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно п.17.3 ст.17, сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

З цього відповідачем зроблено висновок, що ДПІ у м. Львові правомірно застосовано штрафні санкцію у розмірі 50% та винесено вищезгадане податкове повідомлення-рішення, на підставі п.п.17.1.7 пункту 17.1 ст.17 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

При винесенні рішення у даній справі, суд керувався наступним:

згідно преамбули Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами", цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Статтею 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" №2181 від 21.12.2000р. встановлено:

пеня - плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання (п.1.4.);

податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання (п. 1.3.);

податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України (п.1.2.).

Згідно п.1 ст.2 ЗУ України „Про систему оподаткування", під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Суд не може не погодитись з позивачем, що відповідно до статті 1 Закону України „Про систему оподаткування", встановлення і скасування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам, здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього Закону, інших законів України про оподаткування; ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

При цьому, ставки, механізм справляння (порядок обчислення і справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів, складання розрахунків, їх подання до органів державної податкової служби та сплату до бюджетів) встановлено підзаконними нормативно-правовими актами - Наказом Міністерства фінансів України, Державної податкової адміністрації України, Міністерства економіки України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки Українивід 1 жовтня 1999 року N 231/539/118/219, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 жовтня 1999 р. за N 711/4004 "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту".

Таким чином, ДПІ у м.Львові не вправі застосовувати приписи Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами" для нарахування штрафу за несвоєчасну сплату збору за спеціальне використання водних ресурсів, оскільки таке відрахування не є податковим зобов'язанням, відповідно погашена сума не є податковим боргом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122,123,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.Позов задоволити повністю.

2.Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Львові №/0/19115 від 22.10.07р.

3.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя                                                                                                     Станько Л.Л.