ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.08

Справа № 3/75-06нр.

За позовом: Управління з питань внутрішньої політики Сумської обласної

державної адміністрації, м. Суми

До відповідачів: 1-го Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної

інвентаризації», м. Суми

2-го Сумської міської ради, м. Суми

3-го Виконавчого комітету Сумської міської ради, м. Суми

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фодну державного

майна України по Сумській області,

м. Суми

про визнання права власності

Суддя Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Петен Я.Л.

За участю представників:

позивача – Самсоненко О.М.

1-го відповідача – Литовченко А.М.

2-го відповідача – Рожаєва А.А.

3-го відповідача – Литвиненко В.О.

Третя особа – Фролова О.П.

В судовому засіданні 10.07.07р. оголошувалась перерва до 10 год. 00 хв.

Суть спору: позивач просив суд визнати право власності на майно – нежитлове приміщення загальною площею 2127 м2, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2 за державою в особі Управління з питань внутрішньої політики облдержадміністрації та зобов‘язати БТІ видати витяг з реєстру прав власності.

Господарський суд Сумської області рішенням від 09.02.2006р. по справі № 3/75-06 визнав право власності за державою в особі Управління з питань внутрішньої політики Сумської обласної державної адміністрації (м. Суми, пл. Незалежності, 2, код 24004617) на нерухоме майно нежитлове приміщення загальною площею 2127 м2, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, а саме: адмінбудова - 992,9 м2, склад «Г» - 302,0 м2, гараж «Е» - 68,3 м2, майстерня «Д» - 59,2 м2, гараж «З» - 65,5 м2, склад «В» - 307 м2, навіс «О» - 332,1 м2; та зобов'язав Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» (м. Суми, вул. Садова, 33, код 03352478) видати витяг з реєстру прав власності Управлінню з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, (м. Суми, площа Незалежності, 2, код 24004617).

Ухвалою від 06.03.2006р. по справі № 3/75-06 господарським судом Сумської області заяву позивача від 03.03.2006р. було задоволено та п. 2 резолютивної частини рішення суду від 09.02.2006р. виклано в наступній редакції: «визнати право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, а саме: адмінбудівля «А» - 963,1 м2, «Б» - 668,9 м2, склад «В» - 129,1 м2, склад «Г» - 300,8 м2, майстерня «Д» - 41,9 м2, гараж «Е» - 51,6 м2, гараж «З» - 55,2 м2, навіс «О».

Прокуратура Сумської області подала касаційне подання на зазначене рішення. Постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2008р. рішення господарського суду Сумської області від 09.02.2006р. скасовано, а справу направлено для нового розгляду до господарського суду Сумської області.

Ухвалою від 09.06.2008р. розгляд зазначеної справи призначено в судове засідання на 26.06.2008р. на 11 год. 10 хв.

Позивач подав суду письмове пояснення № 216 від 25.06.2008р., в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і зазначає, що згідно технічного паспорту № 1105 на нежитлове приміщення за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, власником даного приміщення є РВ ФДМУ по Сумській області, Управління з питань внутрішньої політики обдержадміністрації, усі договори оренди приміщень за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, укладались за згодою нового балансоутримувача- Управління з питань внутрішньої політики облдержадміністрації; зазначений будинок є власністю держави.

Крім того, як зазначає позивач, будівля знаходиться в центрі міста і значна частина будівлі є архітектурною пам'яткою, а прилеглі до неї приміщення (склади, навіси, гаражі тощо) повинні використовуватися для обслуговування цієї архітектурної пам'ятки відповідно до п.6 Охоронного договору № 39 від 24.05.2005р.

26.06.2008р. господарський суд Сумської області ухвалою по справі № 3/75-06 задоаольнив клопотання першого відповідача та залучив в якості відповідачів у справі Сумську міску рада та Виконавчий комітет Сумської міської ради.

Перший відповідач надав заперечення на позовну заяву № 695 від 29.07.2008р., де вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню посилаючись на те, що КП «Сумське міське бюро технчної інвентаризації» є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до чинного законодавства та Постанови Вищого господарського суду України від 15.05.2008р. не має повноважень щодо визнання права власності; відсутній спір між сторонами, оскільки правовстановлювальні документи, що свідчать про виникнення, зміну чи припинення права власності на спірне майно - у позивача відсутні; оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Сумська міська рада – другий відповідач у справі, подала відзив на позовну заяву № б/н від 16.08.2008р., де проти позову заперечує і просить суд у позові відмовити посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до виконавчого комітету Сумської міської ради щодо визнання права власності та відповідну його реєстрацію. Позивач не надав доказів вчинення відповідачем дій, у тому числі його висловлювань, які можуть бути розцінені як невизнання чи оспорювання права власності.

23.07.2008р. Сумська міська рада подала суду відзив на позовну заяву № 3985-1/6/6юр від 16.07.2008р., в якому не заперечує проти позовних вимог Управління з питань внутрішньої політики Сумської обласної державної адміністрації.

Виконавчий комітет Сумської міської ради надав відзив на позовну заяву № 3983-1/6/6юр від 16.07.2008р., в якому також не заперечує проти позовних вимог Управління з питань внутрішньої політики Сумської обласної державної адміністрації.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши представника позивача суд встановив:

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом. Право власності вважається набутим законно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлено.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 30.07.1993р. на баланс Управління з питань преси та інформації передано майно - нежитлове приміщення розташоване за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2 з усіма прибудовами, гаражами і складськими приміщеннями. З 30.07.1993р. по 07.06.2005р. Управління у справах преси та інформації Сумської облдержадміністрації є балансоутримувачем будівлі, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2.

Згідно інвентаризаційної справи, яка була складена КП «Сумське міське бюро технчної інвентаризації» - першим відповідачем у справі, загальна площа будівлі з пристройками, гаражами, майстернями, навісами, складами становить 2127 м2, а саме: адмінбудівля «А» - 963,1 м2, «Б» - 668,9 м2, склад «В» - 129,1 м2, склад «Г» - 300,8 м2, майстерня «Д» - 41,9 м2, гараж «Е» - 51,6 м2, гараж «З» - 55,2 м2, навіс «О».

Відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації «Про упорядкування структури обласної та районних державних адміністрацій» № 255 від 07.06.2005р. Управління у справах преси та інформації ліквідоване.

А відповідно до розпорядження голови облдержадміністрації «Про деякі питання ліквідаційного процесу Управління у справах преси та інформації обласної державної адміністрації» № 562 від 05.12.2005р., майно яке находилось на балансі Управління у справах преси та інформації передано на баланс Управління з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, тобто позивача у справі.

Положення ст. ст. 13, 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. При цьому, встановлено, що усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

А приписи ст. 13 Конституції України та ст. 386 Цивільного кодексу України, визначають, що держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Чинним законодавством передбачено, що всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава безпосередньо не втручається в господарську діяльність суб'єктів права власності.

Згідно ст. 326 Цивільного кодексу України, у державній власності є майно, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави право власності здійснюють відповідні органи державної влади.

Із змісту ст. 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» № 185-V від 21.09.2006р. випливає, що повноваження щодо реалізації прав держави як власника об'єктів державної власності, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб є компетенцією Кабінету Міністрів України та уповноважених ним органів, а також інших суб'єктів, визначеними цим Законом.

Ст. 4 вказаного вище Закону передбачає, що суб'єктами управління об'єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; Фонд державного майна України; міністерства та інші органи виконавчої влади; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об'єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації; юридичні та фізичні особи, які виконують функції з управління корпоративними правами держави; Національна академія наук України, галузеві академії наук.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Правові підстави набуття права власності визначено у гл. 24 Цивільного кодексу України.

А порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні викладено у Тимчасовому положенні про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженому наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р., який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за № 157/6445.

Згідно п. 1.3 зазначеного Тимчасового положення, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Листом № 15 від 20.01.2006р. позивач повідомляв Виконавчий комітет Сумської міської ради про прийняття на баланс державного майна та проведення процедури реєстрації права власності.

Відповідно до п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про права власності зокрема фізичним та юридичним особам на підставі документів, установлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об'єкти нерухомого майна, крім правовстановлювальних документів, які передбачені у додатку 1 до п.2.1. вказаного положення.

В зазначеному додатку серед переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна передбачено рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що будинок розташований за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2 є власністю держави, що нормативно підтверджується та не заперечується жодною стороною у справі.

Крім того, значна частина зазначеної вище будівлі є архітектурною пам'яткою, а прилеглі до неї приміщення (склади, навіси, гаражі тощо) повинні використовуватися для обслуговування цієї архітектурної пам'ятки відповідно до п.6 Охоронного договору на пам‘ятку культурної спадщини № 39 від 24.05.2005р.

Зі змісту статей 326 та 327 Цивільного кодексу України вбачається, що від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація здійснює на відповідній території управління об'єктами, що перебувають у державній власності та передані до сфери її управління, приймає рішення про створення, реорганізацію та ліквідацію підприємств, установ і організацій, що належать до сфери її управління.

Тобто, облдержадміністрація є органом уповноваженим управляти зазначеним державним майном. Управління з питань внутрішньої політики є структурним підрозділом Сумської обласної державної адміністрації та належить до сфери її управління.

Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є у комунальній власності; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю. Зокрема, в Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджено поняття та зміст права комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

А тому, враховуючи вказані положення чинного законодавства України слід визначити, що комунальна власність і державна зласність є окремими видами власності.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,.а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб‘єкт владних повноважень – це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Органи БТІ, які на підставі приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.2002 р. № 7/5 здійснюють реєстрацію прав власності, є суб‘єктами владних повноважень, яким на основі законодавства делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов’язаних із здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства і належать до компетенції адміністративних судів.

Крім того, частиною 1 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою і підсудні одному адміністративному суду.

Згідно частини 3 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належать розглядати в порядку різного судочинства, якщо іншого не встановлено законом.

Так, об'єднані позивачем в одній позовній заяві вимоги про визнання права власності та про зобов'язання суб'єкта делегованих владних повноважень вчинити дії щодо видачі витягу з реєстру прав власності не можуть бути об'єднані в одне провадження, оскільки їх належить розглядати в порядку різного судочинства, а позивач не може заявляти в одній позовній заяві вимоги, які не підсудні одному адміністративному суду.

З огляду на вище зазначене суд дійшов висновку, що стосовно вимог позивача щодо зобов’язання першого відповідача здійснити дії по видачі витягу з реєстру прав власності нерухомого майна, провадження у справі підлягає припиненню відповідно п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню, шляхом визнання права за державою в особі Управління з питань внутрішньої політики Сумської обласної державної адміністрації (м. Суми, пл. Незалежності, 2, код 24004617) нанерухоме майно – нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, а саме: адмінбудівля «А» - 963,1 м2, «Б» - 668,9 м2, склад «В» - 129,1 м2, склад «Г» - 300,8 м2, майстерня «Д» - 41,9 м2, гараж «Е» - 51,6 м2, гараж «З» - 55,2 м2, навіс «О».

Тому, керуючись ст. ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати право власності за державою в особі Управління з питань внутрішньої політики Сумської обласної державної адміністрації (м. Суми, пл. Незалежності, 2, код 24004617) нанерухоме майно – нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, а саме: адмінбудівля «А» - 963,1 м2, «Б» - 668,9 м2, склад «В» - 129,1 м2, склад «Г» - 300,8 м2, майстерня «Д» - 41,9 м2, гараж «Е» - 51,6 м2, гараж «З» - 55,2 м2, навіс «О».

3.          В іншій частині провадження у справі припинити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 01.08.2008р.

СУДДЯ О.Ю. СОП’ЯНЕНКО