СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03"
квітня 2008 р.

Справа  № 31-16/534-05-12011

За позовом заступник
прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі виконавчого
комітету Одеської міської ради

третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача: Одеська міська рада

до
відповідача підприємецьОСОБА_1

про знесення самочинного
будівництва

Суддя
господарського суду

Одеської
області Лєсогоров В.М.

В
засіданні приймали участь представники:

від
прокуратури: Вайнбранд В.Л.

від
позивача:  Сєміног Л.В. (18.03.2008 року
був присутній Баймуратов М.М.)

від
відповідача: не з'явився;

від
третьої особи: не з`явився (18.03.2008 року був присутній Баймуратов М.М.)

Суть
спору: про знесення самочинного будівництва - кафе -бар „ІНФОРМАЦІЯ_1”
розташований уАДРЕСА_2

З
відзиву відповідача на позов убачається, що відповідач позов не визнає з
підстав зазначених у відзиві. Також у відзиві зазначено, що кафе -бар
„ІНФОРМАЦІЯ_1” був збудований відповідачем.

Представник
прокуратури позов підтримав.

Представники
позивача позов підтримали.

Представник
3-ї особи позов підтримав.

Матеріалами
справи встановлено:

З
копії листа інспекції державного архітектурно -будівельного контролю від
28.10.2005 року убачається, що на АДРЕСА_2 збудовані без дозволу інспекції
об`єкти серед яких кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1”. Також в листі зазначено, що цей об`єкт
в експлуатацію не вводився.

З
копії технічного паспорту від 26.03.2003 року на кафе -бар „ІНФОРМАЦІЯ_1”
убачається, що об`єкт нерухомості розташований у АДРЕСА_2, має загальну площу
73,2 м.кв.

Господарський
суд відхиляє копію акту перевірки виконання природоохоронного законодавства від
18.01.2006 року, оскільки він не засвідчує обставин самочинного будівництва.

Господарський
суд відхиляє копію акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від
19.01.2006 року, оскільки по перше він складений без участі відповідача або
його представника, по друге в акті не зазначено де саме провадилася перевірка,
по третє в акті не зазначено через дослідження яких саме обставин, документів і
відомостей зроблений висновок про те, що на земельну ділянку під спірним
об`єктом у відповідача немає право встановлювальних документів. Отже, цей акт
не є повним, всебічним та об`єктивним.

Господарський
суд відхиляє всі матеріали надані відповідачем оскільки ці матеріали не
засвідчують законності будівництва об`єкту нерухомості. Зокрема ці матеріали не
є дозволом на виконання будівельних робіт і серед цих матеріалів немає дозволу
на виконання будівельних робіт (т.1 а.с. 43 -76, 85 -158, т. 2 а.с. 1 -4).

Відповідно
до ст. 105 ЦК України від 1963 року - господарські і побутові будівлі та    споруди, зведені громадянином без
встановленого дозволу за рішенням виконавчого комітету районної, міської,
районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який    провадив самовільне будівництво, або за його
рахунок.

Відповідно
до ст. 376 ЦК України - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без
належного дозволу. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на нього. У разі істотного порушення
будівельних норм і правил за позовом відповідного органу державної влади або
органу місцевого самоврядування таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає
знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно
до ст. 29 ЗУ „Про планування і забудову територій” - дозвіл на виконання  будівельних робіт - це документ, що засвідчує
право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення
об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення
земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями
державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих
дозволів. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу
на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі  будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з
законодавством.

Відповідно
до Положення  „Про порядок надання
дозволу на виконання будівельних робіт” затвердженого наказом Держбуду України
від 05.12.2000 року № 273,                           зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.12.2000 року за № 945/5166 - 1.1. Дозвіл  на виконання будівельних робіт з нового
будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків,
споруд та інших об'єктів, розширення і технічного переоснащення є документом,
що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на
виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної
документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право
відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання
будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного
контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів. Виконання будівельних
робіт без вищезазначеного дозволу забороняється. 5.1. Виконання будівельних
робіт на об'єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а
також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт уважається
самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно
до Інструкції „Про порядок
проведення технічної інвентаризації                       об'єктів нерухомого
майна” затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 - 1.3.
Інструкція діє на всій території України для здійснення технічної
інвентаризації об'єктів  нерухомого майна
всіх форм власності. 1.4. Технічну інвентаризацію новозбудованих
(реконструйованих) та наявних об'єктів виконують за рахунок замовників комунальні    підприємства - бюро технічної інвентаризації.
На підставі  матеріалів  технічної інвентаризації складаються
інвентаризаційні справи та технічні паспорти. 3.1. Технічній інвентаризації   підлягають об'єкти (згідно з розділом 2)
всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими
адресами),  незалежно від того,
побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки,
включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські
будівлі та споруди.

Відповідно
до ЗУ „Про місцеве самоврядування
в Україні” -ст. 1. Делеговані повноваження - повноваження органів виконавчої
влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження
органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим
державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад. Ст. 31. До відання
виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: б) делеговані
повноваження: 3) здійснення в установленому порядку державного контролю за
дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при  плануванні та забудові відповідних територій.

Оцінюючи
докази у справі в їх сукупності, законодавство яке регулює спірні
правовідносини суд зробив наступні висновки.

Станом на
26.03.2003 року (дата
видачі технічного паспорту) відповідач завершила будівництво об`єкту
нерухомості кафе -бар „ІНФОРМАЦІЯ_1”, що розташований у АДРЕСА_2, має загальну
площу 73,2 м.кв.

Висновок
суду щодо завершення будівництва вказаного об`єкту ґрунтується на тому, що
технічний паспорт виданий на вказаний об`єкт як на завершений будівництвом.

Вказаний
об`єкт дійсно є об`єктом нерухомості оскільки на нього виданий технічний
паспорт, а технічні паспорти видаються лише на об`єкти нерухомості.

Технічний
паспорт не є документом який засвідчує законність будівництва та/або право
власності на збудований об`єкт оскільки таке законодавством не передбачено.
Технічний паспорт видається за результатами технічної інвентаризації об`єкта нерухомості, яка в свою
чергу провадиться незалежно від того, побудований об`єкт за відповідно
оформленими документами чи самочинно. Таким чином технічний паспорт засвідчує
лише факт проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомості і
характеристики об`єкта нерухомості.

В
порушення ст. 105 ЦК України від 1963 року (який діяв
станом на дату завершення будівництва), ст.
29 ЗУ „Про планування і
забудову територій”, Положення  „Про
порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт”, відповідач здійснила
будівництво вказаного об`єкту нерухомості без дозволу на виконання будівельних
робіт. В зв`язку із цим будівництво вказаного об`єкту нерухомості є самочинним
будівництвом.

Ст. 105 ЦК України від 1963 року (який діяв
до 01.01.2004 року) передбачала такі наслідки самочинного будівництва як
знесення збудованого об`єкту за рішенням виконавчого комітету районної,
міської, районної в місті Ради народних депутатів громадянином, який    провадив самочинне будівництво, або за його
рахунок.

Станом на
01.01.2004 року (дата втрати чинності ЦК України від 1963 року та набрання
чинності ЦК України) вказаний самочинно збудований об`єкт існував та продовжує
існувати станом на дату прийняття цього рішення.

Відповідно
до ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦК України - 4. Щодо цивільних відносин,
які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або  продовжують існувати після набрання ним
чинності.

Таким
чином до вказаного об`єкту підлягають застосуванню положення ст. 376 ЦК України відповідно до яких відповідач
яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права
власності на нього, а вказаний об`єкт самочинного будівництва за рішенням суду
підлягає знесенню відповідачем за власний рахунок.

На
підставі викладеного позов підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача
знести вказаний об`єкт самочинного будівництва за власний рахунок.

Господарський
суд відхиляє правові позиції відповідача, в зв`язку з їх невідповідністю
законодавству та обставинам справи.

Виконавчий
комітет Одеської міської ради в розумінні ст. 2, 29 ГПК України є органом
уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах (є належним позивачем), оскільки за ЗУ „Про
місцеве самоврядування в Україні” має встановлені цим Законом делеговані
повноваження щодо здійснення в установленому порядку державного контролю за
дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при  плануванні та забудові відповідних територій.
В свою чергу ст. 376 ЦК України встановлює, що належним
позивачем у справі про знесення самочинного будівництва зокрема є відповідний
орган місцевого самоврядування.

Відповідно
до ст. 84 ГПК України - у
мотивувальній частині рішення вказуються доводи, за якими господарський суд
відхилив клопотання сторін.

02.04.2008
року господарський суд отримав клопотання представника відповідача про
відкладення розгляду справи. Клопотання мотивовано тим, що представник
відповідача зайнятий по роботі, а саме слуханням справ в іншому суді.

Ніяких
доказів на обґрунтування свого клопотання представник відповідача не надав. Це
означає, що клопотання є не обґрунтованим та задоволенню не підлягало.

В той же
час з повідомлення про вручення поштового відправлення убачається, що
відповідач 25.03.2008 року була повідомлена про судове засідання призначене на 03.04.2008 року оскільки повідомлення про вручення поштового
відправлення засвідчує факт вручення відповідачу відповідної ухвали суду.
Відповідач мала достатньо часу для забезпечення явки свого представника у
судове засідання, однак цього не зробила, що свідчить про ухилення відповідача
від участі у розгляді справи.

Відповідно
до ст. 111-12 ГПК України -
вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для
суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Під час
розгляду справи постанова ВГСУ від 16.08.2006 року виконувалася наступним
чином.

Ухвалами
від 05.09.2006 року, від 28.02.2008 року, від 18.03.2008 року у прокурора та
позивача витребувані: документи
про те хто з'являвся власником (користувачем) земельної ділянки на якій розташована
спірна будівля станом на дату будівництва (його початок та закінчення) та
станом на даний момент (акт, договір, відомості з державного земельного
кадастру і т.і.); документи та відомості про те чи закінчено будівництво
спірного об'єкту, чи введено цей об'єкт в експлуатацію, чи здійснена державна
реєстрація права власності на спірний об'єкт.

На
виконання вказаних ухвал господарський суд будь -яких документів не отримав.

Ненадання
господарському суду матеріалів на виконання вказаних ухвал не перешкоджає
повному, всебічному, об`єктивному розгляду справи по суті, що виходить з
наступного.

Ненадання
документів про те хто з'являвся власником (користувачем) земельної ділянки на
якій розташована спірна будівля станом на дату будівництва (його початок та
закінчення) та станом на даний момент (акт, договір, відомості з державного
земельного кадастру і т.і.) не впливає на висновки суду у справі оскільки
незалежно від документів на землю відповідач здійснила будівництво спірного
об`єкту без дозволу на
виконання будівельних робіт, що є самочинним будівництвом яке підлягає
знесенню.

Ненадання
документів та відомостей про те чи закінчено будівництво спірного об'єкту, чи
введено цей об'єкт в експлуатацію, чи здійснена державна реєстрація права
власності на спірний об'єкт не впливає на висновки суду з наступних підстав.

Технічний
паспорт на спірний об`єкт засвідчує, що будівництво спірного об`єкту закінчено.
Листом від 28.10.2005 року інспекція державного архітектурно -будівельного
контролю повідомила, що спірний об`єкт в експлуатацію не вводився, доказів
іншого відповідач не надала. Відсутність право встановлювальних документів на
спірний об`єкт свідчить про відсутність державної реєстрації права власності,
оскільки така реєстрація провадиться лише за наявності право встановлювальних
документів.

Судові
витрати за розгляд позову у суді 1-ї інстанції у справі відсутні.

Керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Зобов`язати
підприємцяОСОБА_1 код НОМЕР_1(АДРЕСА_1) знести за власний рахунок кафе -бар
„ІНФОРМАЦІЯ_1” загальною площею 73,2 м.кв., який розташований уАДРЕСА_2

Датою
складання рішення відповідно ст. 84 ГПК України визначити 03.04.2008
року.

Рішення
набуває законної сили з 15.04.2008 р.

Суддя
Лєсогоров В. М.