ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 р.

№
5/196-07-4980

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
судді

Кравчука
Г.А.

суддів
:

Мачульського
Г.М., Шаргала В.І.

за
участю представників сторін:

позивача

не
з'явився

відповідачів

не
з'явилися

скаржника

не
з'явився

розглянувши
у відкритому судовому засіданні

касаційну
скаргу

Одеської
міської ради

на
рішення

господарського
суду Одеської області від 20.06.2007 р.

у
справі

№5/196-07-4980

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до

1.          Комінтернівської
райдержадміністрації Одеської області 2.          Крижанівської сільської ради
Комінтернівського району

про

визнання
права власності

В С Т А Н О В И В:

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 (надалі СПД ОСОБА_1)
звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Комінтернівської
райдержадміністрації Одеської області та
Крижанівської сільської ради Комінтернівського району і просив визнати
за ним право власності на об'єкти нерухомості,
збудовані позивачем на орендованій земельній ділянці.

Рішенням
господарського суду Одеської області від 20.06.2007 року (суддя Могил С.К.)
позов задоволений, за СПД ОСОБА_1 визнане право власності  на об'єкти нерухомого майна: магазин-бар
літера А, пост охорони літера Б,  навіси
літери В та В1, що розташовані на земельній ділянці площею 0,14 га за адресою:
територія Крижанівської сільської ради, вул. Бочарова, 57, Комінтернівського
району Одеської області.

Судове
рішення мотивоване, зокрема   посилання
на норми ст. 328, 376 Доповідач: Шаргало В.І.

Цивільного
кодексу України та тим, що маючи дозвіл на розміщення об'єктів торгівлі та
сфери послуг виданий Крижанівською сільрадою, а також акт вибору,

висновків,
попередніх погоджень сільради та структурних підрозділів Комінтернівської
райдержадміністрації позивач побудував на орендованій ним земельній
ділянці  названі об'єкти нерухомості,
однак районне БТІ відмовило йому у реєстрації права власності на вказані
об'єкти у зв'язку з відсутністю технічних документів.

Не
погоджуючись з прийнятим у справі рішенням, Одеська міська рада звернулась до
Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на
те, що вказане рішення зачіпає права та інтереси територіальної громади м.
Одеси, які  за  законом представляє скаржник, просить його
скасувати, а справу направити на новий розгляд, оскільки міськраду не було
залучено до участі у справі. Міськрада звертає увагу касаційної інстанції на
те, що земельна ділянка, на якій зведені спірні об'єкти нерухомості, належить
до земель м. Одеси. Крім того, скаржник зазначає, що нерухоме майно, на яке за
позивачем оскарженим рішенням визнане право власності, є самочинно збудованим,
проте суд не дослідив обставини щодо порушення прав інших осіб при здійсненні
такої забудови.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що
касаційна скарга  підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Предметом
спору у даній справі є матеріально правова вимога  про визнання права власності на
нежитлові  приміщення,  що розташовані за  визначенням суду за адресою: територія
Крижанівської сільської ради, вул. Бочарова, 57, Комінтернівського району Одеської
області.

Приймаючи
рішення про визнання права власності суд дійшов висновку, що позовні
вимоги  СПД ОСОБА_1  про визнання права власності на названі
об'єкти нерухомості є обґрунтованими  та
підтверджені наявними в матеріалах справи належними доказами. При цьому,  місцевий господарський суд послався на те, що
позивачем відповідно до наказу  №1 від
10.11.2000 року було прийняте майно, яке належало ПП "Неман" та
прийняті всі договірні зобов'язання у тому числі і по договору оренди земельної
ділянки від 10.07.1998 року, укладеним між ПП "Неман" та
Крижанівською сільрадою.

Проте,
з висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки такий висновок
всупереч положенням ст. ст. 43, 84 Господарського процесуального кодексу
України, роз'яснень, що містяться  в п.
п. 1, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. №11 “Про
судове рішення ” з відповідними змінами через те, що  суд не виконав всі вимоги процесуального
законодавства,  допустив неповноту
дослідження обставин справи, що виключає правильне застосування норм
матеріального права.

Визнання
права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч.
2 ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 15 цього Кодексу кожна
особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Стаття
1 Господарського процесуального кодексу України передбачає право відповідних
осіб звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Приймаючи
оскаржуване рішення, місцевий господарський суд погодився з доводами позивача
та  послався, в тому числі, на норми ст.
376  Цивільного кодексу України,
відповідно до яких право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може
бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

Однак,
при цьому судом не враховано, норми пункту 5 цієї статті Кодексу, згідно з
якими на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Зі
змісту наявного в матеріалах справи договору оренди земельної ділянки від
10.07.1998 року, укладеного між ПП "Неман" та Крижанівською
сільрадою  та відповідного рішення
виконкому сільради від 03.07.1998 року, вбачається, що земельна ділянка площею
0,14 га надається підприємству в тимчасове користування для розміщення
тимчасової автостоянки до початку реалізації генплану м. Одеси.

Разом
з тим, в матеріалах справи наявне рішення господарського суду Одеської області
від 14.05.2007 року у справі № 5/143-07-3426 за позовом СПД ОСОБА_1 до
Комінтернівської райдержадміністрації Одеської області та  Крижанівської сільської ради
Комінтернівського району  про
зобов'язання укласти договір оренди, з якого вбачається, що земельна ділянка
площею 0,14 га розташована біля житлового будинку №57 по вул. Бочарова
знаходиться в розпорядженні Комінтернівської райдержадміністрації, і саме
райдержадміністрацію зобов'язано цим рішення укласти з позивачем договір оренди
на вказану земельну ділянку.

Поряд
з цим, до касаційної скарги Одеської міськради додані документи про
встановлення меж міста Одеси, у тому числі і по суміжності з Комінтернівським
районом Одеської області, до складу якого входить  с. Крижанівка.

З
наведеного вбачається, що приймаючи оскаржене рішення, господарський суд Одеської
області не дослідив обставини щодо відсутності порушень прав інших осіб при
зведенні об'єктів нерухомості на вказаній земельній ділянці та визнанні за
позивачем права власності на ці об'єкти.

Пунктом
1 ст. 65 Кодексу встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного
вирішення господарського спору суддя при підготовці справи до розгляду вирішує
питання про залучення до участі у справі іншого відповідача та про виключення
чи заміну неналежного відповідача.

В
силу п. 3 ч. 2 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу  України прийняття господарським судом рішення
або постанови, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до
участі в справі, є  в будь -якому випадку
підставою для скасування судових рішень.

Зважаючи
на викладене, при новому розгляді справи господарському суду  відповідно до ст.ст. 24, 65 Господарського
процесуального кодексу України слід розглянути питання щодо  необхідності залучення  Одеської міськради до участі у справі та
вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110,
11111, 11112 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Одеської міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області
від 20.06.2007 р. у справі №5/196-07-4980
скасувати, а справу передати на новий розгляд до цього ж суду.

Головуючий  суддя

Кравчук
Г.А.

Суддя

Мачульський
Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.