ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2008 Справа № 7/14-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лотоцької Л.О. (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

При секретарі судового засідання Ролдугіній Н. В.

За участю представників сторін:

від позивача: Беркатюк Л.А. головний бухгалтер, довіреність №1 від 17.03.08;

від відповідача: не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від третьої особи: Попов О.О. представник, довіреність №13771 від 21.11.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2008 року у справі № 7/14-08

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Трест № 17", м. Дніпропетровськ

до відповідача Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

третя особа: Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2008 року (суддя Коваль Л. А.) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Трест № 17": визнано за позивачем право власності на будівлю прохідної літ. «Ж-1», загальною площею 12,8 м 2, розташовану на земельній ділянці площею 0,8802 га по вул. Новобудівельній, 5 в м. Дніпропетровську.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2008 року скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Скаржник вважає, що будь-якого спору між сторонами щодо права власності на будівлю прохідної, що розташована за адресою: вул. Новобудівельна, 5 у м. Дніпропетровську немає, оскільки позивач до Дніпропетровської міської ради з проханням оформити право власності та видати свідоцтво не звертався. Відповідач вважає, що, визнаючи право власності на будівлю прохідної, яка була самочинно збудована, судом не встановлено, яким чином та за чиї кошти здійснювалось будівництво. Судом не було з’ясовано чи порушуються права інших осіб самочинним будівництвом. Судом не встановлено, чи в межах наданої земельної ділянки здійснено прибудову.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2008 року залишити без змін. Позивач зазначає, що після введення в експлуатацію будівлі прохідної літ. Ж-1, загальною площею –12,8 м2, по вул. Новобудівельній, 5 рішенням виконкому Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 24.01.2008 року № 19/7 та звернення до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»із замовленням на проведення поточної інвентаризації для надання витягу з реєстру прав власності для застави нерухомого майна, позивачем отримано відповідь із пропозицією звернутися до суду за визнанням права власності на самовільне будівництво, а потім до інспекції ДАБК для введення в експлуатацію. Позивач вважає, що оскільки стаття 376 Цивільного кодексу України в частині визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно регулює правовідносини між землерозпорядником та землекористувачем, позивач вірно звернувся з позовом до Дніпропетровської міської ради, відповідно до рішення якої 24.12.2004 року № 129/23 виконкомом Дніпропетровської міської ради на підставі договору оренди землі від 11.02.2005 року позивачу надано в оренду земельну ділянку під збудованим нерухомим майном.

Третя особа відзиву на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, її розгляд було призначено у судовому засіданні на 31.07.2008 року.

23.07.2008 року на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання Дніпропетровської міської ради, в якому відповідач у зв’язку з знаходженням його представника у щорічній відпустці, просить перенести розгляд справи на більш пізнішу дату.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Доказів, які б підтверджували викладені в клопотанні обставини, відповідачем до клопотання не додано.

Доводи, на підставі яких Дніпропетровська міська рада не погоджується з рішенням суду першої інстанції, викладені в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене та ту обставину, що з 11.08.2008 року до 15.09.2008 року судді Лотоцька Л. О., Бахмат Р. М. та Євстигнєєв О. С. будуть знаходитись у щорічній відпустці, що унеможливлює відкладення розгляду справи у межах строку, встановленого статтею 102 Господарського процесуального кодексу України для розгляду апеляційної скарги, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що клопотання Дніпропетровської міської ради щодо відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та третьої особи, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 08.02.2002 року позивач набув право власності на нерухоме майно, що розташоване по вул. Новобудівельна, 5 в м. Дніпропетровську.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 24.12.2004 року № 129/23 між останньою та позивачем був укладений 11.02.2005 року договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець передав орендарю - Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Трест № 17" в строкове платне користування строком на п’ятнадцять років земельну ділянку загальною площею 0,8802 га, що знаходиться за адресою: вул. Новобудівельна, 5.

Договір оренди земельної ділянки зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 43 від 22.02.2005 року та посвідчений приватним нотаріусом.

На вказаній земельній ділянці позивачем самовільно було здійснено будівництво прохідної площею 12,8 м2, що прибудована до адміністративної будівлі, яка є власністю позивача.

24 січня 2008 року виконавчим комітетом Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради прийнято рішення № 19/7. яким затверджений акт державної комісії, утвореної рішенням виконавчого комітету Красно гвардійської районної у місті ради № 392 від 20.12.2007 року, про готовність до експлуатації закінченої будівництвом будівлі прохідної літ. Ж-1 загальною площею 12, 8 м2по вул. Новобудівельній, 5.

Пунктом 2 зазначеного рішення орган місцевого самоврядування вирішив узаконити будівлю прохідної літ. Ж-1 за вказаною адресою.

У позовній заяві позивач просив визнати право власності на вказану будівлю.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Спірне нерухоме майно збудовано позивачем без належного дозволу та належно затвердженого проекту, в зв’язку з чим є самочинним будівництвом.

Відповідно до частини 5 статті 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Позивач є користувачем земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво.

Доказів порушення позивачем, який здійснив самочинне будівництво, прав інших осіб, суду не надано.

Будівля прийнята до експлуатації державною технічною комісією за участю заступника голови районної ради, головного державного санітарного лікаря району, представника органу пожежного нагляду та інших, про що складений акт від 25.12.2007 року.

Рішення державної технічної комісії: «Будівля прохідної літ. Ж-1 за адресою вул. Новобудівельна, 5 готова до введення в експлуатацію».

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягали задоволенню.

З урахуванням вищенаведеного рішення прийнято господарським судом за повністю дослідженими обставинами справи з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2008 року у справі № 7/14-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Л. О. Лотоцька

Суддя Р. М. Бахмат

Суддя О. С. Євстигнеєв