Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2008 р. Справа № 5/113-08

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Погребняка В.Я. суддів - Афанасьєва В.В., Шевель О.В.

при секретарі Марченко В.О.

за участю представників сторін:

позивача –не з’явився,

відповідача - не з’явився,

розглянувши в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест", м. Харків (вх. № 1441С/3-9 від 19.06.08 р.) на рішення господарського суду Сумської області від 21 квітня 2008 року у справі № 5/113-08

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест", м. Харків

про стягнення 8700,00 грн.,

встановила:

У лютому 2008 р. позивач –Відкрите акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", м. Суми - звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест", м. Харків - про розірвання договору поставки від 18 жовтня 2007 року № 28/5-72, укладеного між сторонами.

05.03.2008 р. позивач подав заяву про зміну предмету позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 46200,00 грн. грн., в тому числі 37500,00 грн. боргу, який виник внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за договором від 18.10.2007 р. № 28/5-72 в частині поставки товару, 8700,00 грн. пені відповідно до п. 6.3. договору.

13.03.2008 р. позивач подав заяву про зміну предмету позовних вимог, в якій просив розірвати договір від 18 жовтня 2007 року № 28/5-72, укладений між сторонами та стягнути з відповідача 8700 грн. 00 коп. пені відповідно до п. 6.3. договору від 18 жовтня 2007 року № 28/5-72 за несвоєчасну поставку товару.

Рішенням господарського суду Сумської області від 21 квітня 2008 (суддя Гудим В.Д.) позов задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" в доход державного бюджету України 17,00 грн. недоплаченого державного мита. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест" на користь Відкритого акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" 8700,00 грн. пені, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн. та витрат по держмито у сумі 187,00 грн. В іншій частині позовних вимог провадження у справі припинено.

Відповідач з рішенням господарського суду Сумської області не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на ті обставини, що, на його думку, судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, не в повному обсязі досліджені обставини справи, фактам була надана невірна оцінка, висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи - просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 21 квітня 2008 року в повному обсязі та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає, що суд прийняв обґрунтоване рішення після повного з’ясування обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

В судове засідання сторони своїх представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Позивач надіслав клопотання, вх. № 4124 від 11.07.2008 р., в якому просить розглянути справу без участі його представника за наявними в ній документами в зв’язку з неможливістю участі його представника в судовому засіданні 14.07.2008 р.

Колегія суддів, враховуючи зазначене, дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2008 р. між сторонами було укладено договір № 28/5-72 на поставку продукції, відповідно до п.1.1 якого відповідач зобов'язувався виготовити та передати у власність позивача товар, а позивач в свою чергу зобов'язувався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених договором. Відповідно до п.п.1.1., 2.3 договору кількісні та якісні характеристики продукції та строк її поставки були викладені в специфікації (додатку №1 до договору).

У відповідності до специфікації № 1 (а. с. 12) відповідач зобов'язувався поставити позивачу 2 (дві) одиниці електродвигунів МА 37-52/4ВПУ2, 160 кВт,1485 об/хв, 360/660 В, конструктивне виконання 1М3011, в комплекті, виконання закрите вибухонебезпечне ІЕхсІ ІІТ4, протягом 5 днів з дати оплати у розмірі 50% від загальної вартості, вказаної в специфікації. Ще одна одиниця товару повинна бути поставлена протягом 50 днів з дати оплати у розмірі 50% від загальної вартості, вказаної у специфікації. Всього відповідач повинен був поставити позивачу 3 одиниці електродвигунів МА 37-52/4ВПУ2, 160 кВт,1485 об/хв, 360/660 В, конструктивне виконання 1М3011, в комплекті, виконання закрите вибухонебезпечне ІЕхсІ ІІТ4 загальною вартістю 225000,00 грн.

Згідно з п. 3.2. договору позивач зобов'язувався здійснити оплату товару, вказаного у рахунку –фактурі, на банківський рахунок відповідача шляхом перерахування 50% загальної вартості товару, вказаного у специфікації, протягом 10 банківських днів з моменту отримання від відповідача рахунку на товар; 50% загальної вартості товару, що поставляється, протягом 10 банківських днів після письмового повідомлення відповідача про готовність товару до відвантаження згідно рахунку.

Позивач перерахував відповідачеві 187500,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від № 7634 від 22.10.07 р. (а. с. 15).

Виходячи з зазначеного вище, відповідач був зобов'язаний поставити позивачу: 2 (дві) одиниці товару в строк до 28.10.2007 р., а ще 1 (одну) одиницю товару в строк до 11.12.2007 р.

02.11.2007 р. відповідач на виконання договору поставив 2 одиниці товару на загальну суму 150 000,00 грн., що підтверджується копією накладної № 02/11 (а.с.16).

Листом від 10.12.2007р. № 105-И/2007 відповідач повідомив позивачу, що поставка третьої одиниці товару загальною вартістю 75000,00 грн. неможлива, мотивуючи відмову в поставці невідповідністю технічним умовам і неможливістю в зв’язку з цим експлуатації товару. Одночасно відповідач гарантував повернення 50% попередньої оплати цього товару у розмірі 37 500,00 грн. у найближчі строки (а.с.14).

Позивач, надаючи пояснення в суді першої інстанції, вважав, що відмова відповідача в поставці третьої одиниці електродвигуна є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, оскільки позивач би тоді не укладав договір з відповідачем, але ж в матеріалах справи відсутні будь-які заперечення позивача щодо такої зміни договору з боку відповідача, лише листом від 21.12.2007 р. №28/5156 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення в строк до 24.12.2007 р. грошової суми у розмірі 37500,00 грн. (передплата 50% за третю одиницю товару) і тільки 20.02.2008 р. звернувся до господарського суду з позовом про розірвання договору №28/5-72.

Кошти в розмірі 37 500,00 грн. були повернуті відповідачем позивачу 04.03.2008 р., тобто після порушення провадження у справі, в зв’язку з чим позивач і подав заяву про зміну предмету позовних вимог (а.с.50)

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення провадження у справі в частині розірвання договору на підставі п.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України в зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки 31.03.2008 р. під час розгляду справи у господарському суді відповідно до п. 9.4. договору від 18 жовтня 2007 року № 28/5-72 закінчився строк його дії.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення пені колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6.3 договору у випадку прострочки поставки товару відповідач сплачує позивачеві пеню в розмірі 0,2 % вартості товару за кожен день прострочення, але не більше 10 % вартості товару, поставленого з простроченням, в зв'язку з чим відповідачеві нарахована пеня, яка згідно з поданим розрахунком становить 8700,00 грн. (а. с. 29).

Позивач посилався на ті обставини, що відповідач в порушення статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України в односторонньому порядку відмовився від зобов’язань, неналежним чином виконав свої зобов’язання по поставці товару, оскільки прострочив поставку товару та не повернув суму переплати за товар у розмірі 37500,00 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вже зазначалося вище, відповідач листом від 10.12.2007р. № 105-И/2007, тобто до спливу строку поставки третьої одиниці товару (11.12.2007 р.), повідомив позивача про неможливість поставки третьої одиниці товару загальною вартістю 75 000,00 грн. У відповідь на це повідомлення позивач направив лист № 28/5156 від 21.12.2007 р., яким просив повернути передплату за товар, що неможливо поставити.

Крім того, як видно з матеріалів справи, відповідач 04.03.2008 р. повернув позивачеві грошову суму у розмірі 37 500,00 грн.(передплата 50% за товар), що підтверджується копією виписки за особовим рахунком за 04.03.2008 р. (а.с.32).

Таким чином, в даному випадку сторони договору узгодили, що поставки третьої одиниці товару не буде здійснено, і відповідач поверне грошові кошти. Позивач не направив своїх заперечень проти непоставки третьої одиниці товару; поставка двох одиниць товару замість трьох з поверненням сплачених грошових коштів за недопоставлену третю одиницю товару (електродвигуна, деталі якого не відповідають технічним умовам, і з цієї причини товар не може експлуатуватись, і усунути цю невідповідність відповідач не в змозі) не може вважатися односторонньою відмовою від зобов'язань або односторонньою зміною його умов; передплата за непоставлений товар було повернута позивачу в повному обсязі, тому підстави для застосування до відповідача п 6.3. вищезазначеного договору відсутні.

Крім того, згідно з вказаним пунктом договору пеня обраховувалася у розмірі 0,2 % вартості товару за кожен день прострочення , але не більше 10% вартості товару, поставленого з простроченням. В даному випадку за узгодженням сторін не відбулася поставка третьої одинці товару, що унеможливлює і застосування пені.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного Кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного Кодексу України пеня як вид відповідальності й засіб забезпечення виконання зобов'язання може застосовуватися винятково за порушення грошового зобов'язання. Отже, вимоги позивача про сплату пені за прострочку товару є такими, що не відповідають закону та задоволенню не підлягають.

Стягнення пені за невиконання грошового зобов’язання передбачено Господарським кодексом України, але позивач при доведенні обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, норми ГК України не зазначив.

Господарський суд, задовольнивши вимогу позивача про стягнення пені за негрошове зобов'язання, порушив п. 3 ст. 549 Цивільного Кодексу України, що є підставою для скасування рішення в частині стягнення пені.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Сумської області від 21.04.2008 р. підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга відповідача - частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ст.ст. 99, 101, 102, п.2 ч.1 ст. 103 , п.4 ч.1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест», м. Харків - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 21.04.2008 р. по справі № 5/113-08 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест», м. Харків на користь Відкритого акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», м. Суми –8 700,00 грн. пені.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову про стягнення пені в розмірі 8700,00 грн. відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Сумської області від 21.04.2008 р. по справі № 5/113-08 залишити без змін.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», м. Суми, пл. Привокзальна, 1 (р/р 8902 в АКІБ «Укрсиббанк», м. Харків, МФО 351005, ) в доход державного бюджету (рах. № 0002 в УДК в Сумській області, МФО 837013, код 236363315) 17,00 грн. недоплаченого державного мита.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», м. Суми, пл. Привокзальна, 1 (р/р 8902 в АКІБ «Укрсиббанк», м. Харків, МФО 351005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест», м. Харків, Київський район, вул. Шевченка, б. 317 (р. 0010 в ХФ АКБ «Форум», МФО 350772, ) витрат по оплаті держмита за подання апеляційної скарги 93,50 грн.

Господарському суду Сумської області видати відповідні накази.

Головуючий суддя Погребняк В.Я.

Суддя Афанасьєв В.В.

Суддя Шевель О.В.