ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2008 р.

Справа № 8/27-08-662

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Тофана В.М.,

суддів: Журавльова О.О., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання Бритавській Ю.С.

за участю представників сторін:

Від позивача: Ярош О.М., по дов.

Від відповідача: надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Запорізький металургійний комбінат „ЗАПОРІЖСТАЛЬ”

на рішення господарського суду Одеської області від 14.04.2008 року

по справі № 8/27-08-662

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Запорізький металургійний комбінат „ЗАПОРІЖСТАЛЬ”

до Державного підприємства „Одеська залізниця”

про стягнення 4 555,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь” (далі - позивач) звернулось у місцевий господарський суд з позовом до Державного підприємства „Одеська залізниця” (далі - відповідач) про стягнення з останньої 4 555,60 грн., що складають вартість виявленої нестачі вантажу (прокату чорних металів), який прибув на станцію призначення по залізничній накладній № 47247651 у вагоні № 68564848 по договору перевезення вантажу.

У процесі розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги із урахуванням норми 0,5 % природної втрати і просив стягнути з відповідача 4 475,76 грн. нестачі прокату чорних металів.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує складеним комерційним актом № АЭ 879231/581/100 від 17.07.2007 р. на станції Знаменка, згідно якому одна пачка із відправлених 10 пачок по вказаній накладній була пошкоджена –обірвані обрамляючі стрічки, в зв’язку з чим нестача вантажу складає 1 940 кг. Це є порушенням відповідачем –перевізником, як зазначає позивач, взятих на себе зобов’язань в частині схоронності вантажу згідно договору перевезення.

Заявою від 07.03.2008 р., яка була подана до суду 14.04.2008 р., позивач просив відновити йому строк позовної давності враховуючи те, що позовна заява помилково була відправлена відповідачу, а не до господарського суду у строк, передбачений ст. 267 ГПК України.

У відзиві на позов відповідач його не визнає, посилаючись при цьому на пропуск позивачем строку позовної давності, встановленого п. 136 Статуту залізниць України, а тому в позові з цих підстав просить відмовити.

Рішенням місцевого господарського суду Одеської області від 14.03.2008р. (суддя Атанова Т.О.) у позові відмовлено в зв’язку з пропуском строку позовної давності, що згідно з ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу (ЦК) України є підставою для відмови у позові.

Ухвалою від 07.05.2008 р. по справі суд виправив описку у даті прийняття рішення і вказав дату „14 квітня 2008 року”.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з’ясування судом першої інстанції всіх обставин справи і порушення норм матеріального та процесуального права, вважаючи, що відповідно до ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України, згідно ст. 258 якого позовна давність в один рік застосовується у зв’язку з перевезення вантажу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши представника позивача, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

ВАТ „Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь” по залізничній накладній № 47247651 у вагоні № 68564848 відвантажило на станцію призначення Іллічівськ-Експорт прокат чорних металів в кількості 10 пачок масою 67365 кг, одержувачем якого є Морторгпорт за дорученням фірми „Айрол Металс Аг”.

Відповідно до вказаної залізничної накладної, яка згідно ч. 3 ст. 909 ЦК України та п. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 р. № 457, свідчить про укладення між перевізником і вантажовідправником договору перевезення вантажу на користь вантажоотримувача.

Зазначений вантаж по вказаній накладній був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень.

Як вбачається із матеріалів справи, при прибутті названого вагону з прокатом чорних металів по цій залізничній накладній на станцію Знаменка 16.07.2007 р. посадовими особами станції були складені акти загальної форми № 7360 і № 7363, із яких випливає, що на одній із пачок у вагоні зірвані обрамляючі стрічки і існує доступ до вантажу (а.с. 51). В доповнення до цього акту загальної форми 17.07.2007 р. на станції Знаменка її посадовими особами був складений комерційний акт № 879231/581/100, в якому також зазначено, що при прибутті потягу в вагоні № 68564848 по накладній № 47247651 на одній пачці виявлені розірвані всі обрамляючі стрічки з існуючим доступом до вантажу і виявлена нестача вантажу –прокату чорних металів –в кількості 1940кг.

У вказаній залізничній накладній є відмітка про складання комерційного акту.

Вантажоодержувач –Іллічівський морторгпорт –відповідно до п. 133 Статуту залізниць України передав право на пред’явлення претензій и позову по виявленій нестачі вантажу вантажовідправнику –ВАТ „Запоріжсталь”, який цим правом скористався, подавши 15.02.2008 р. позов до ДП „Одеська залізниця” –у господарський суд Одеської області.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у позові, неправомірно застосував п. 136 Статуту залізниць України, якою передбачено шестимісячний строк позовної давності при поданні позовів до залізниць, є помилковим з наступних підстав.

Загальні та скорочені строки позовної давності встановлені у статтях 257, 258 Цивільного кодексу (ЦК) України.

Однак, ч. 2 ст. 9 ЦК України встановлено, що законом України можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Таким законом є, зокрема, Господарський кодекс України, що регулює майнові відносини при перевезенні вантажів, у тому числі і положень про позовну давність.

Стаття 315 Господарського кодексу України та пункт 136 Статут залізниць України встановлюють скорочений шестимісячний строк позовної давності відносно позову до залізниці, що випливають з договору перевезення.

Цей шестимісячний термін обчислюється відповідно до вимог пункту 134 Статуту залізниць України, тобто з дня встановлення обставин, що спричинили пред’явлення позову до залізниці (складання комерційного акту, складання акту загальної форми, тощо).

Звертаючись до господарського суду з позовом до Одеської залізниці ВАТ „Запоріжсталь” цей строк пропустило.

Як зазначалось вище, акти загальної форми про пошкодження однієї пачки з прокатом чорних металів були складені 16.07.2007 р., а комерційний акт в доповнення до акту загальної форми про нестачу вантажу був складений 17.07.2007 р.

Позов до суду ВАТ „Запоріжсталь” направило згідно поштовому штемпелю на конверті 15.02.2008 р., тобто з пропуском шестимісячного строку позовної давності, тому заперечення відповідача проти позову з посиланням на пропуск позивачем строку позовної давності заслуговували на увагу.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Посилання позивача в клопотанні і в апеляційній скарзі на те, що цей строк був пропущений з поважних причин, оскільки позовна заява була помилково направлена відповідачу, а не в господарський суд, не заслуговує на увагу, оскільки це не є поважною причиною.

З цього приводу є практика Верховного Суду України по матеріалам справ і, зокрема, у справі № 17/160 від 16.05.2006 р. за позовом ТОВ „Лемтранс” до Донецької залізниці, а також Оглядовий лист Вищого господарського суду України від 29.11.2007 р. № 01-8/917 „Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства”.

Враховуючи викладене і керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Одеської області від 14.04.2008 р. у справі № 8/27-08-662 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                            В.М. Тофан

Судді:                                                                                 О.О.Журавльов

М.В. Михайлов