ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2008 Справа № 25/122-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лотоцької Л.О. (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

При секретарі судового засідання Ролдугіній Н. В.

За участю представників сторін:

від позивача: Сакала П.П. юрисконсульт, довіреність № 76 від 28.09.07;

від відповідача-1: Ямковий В.І. адвокат, посвідчення № 0534 від 19.12.92;

від відповідача-2: не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2008 року у справі № 25/122-08

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіапідприємство "Нива", с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика", м. Кривий Ріг

про визнання недійсними договорів та зобов’язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2008 року позивач звернувся в господарський суд Дніпропетровської області з позовом до відповідачів про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 29.03.2004 року повітряного судна Як-18Т (заводський № 5), від 29.03.2004 року повітряного судна Як-18Т (заводський № 6), від 29.03.2004 року повітряного судна Як-18Т (заводський № 3), від 29.03.2004 року повітряного судна Мі-2 (заводський № 546606030), від 29.03.2004 року повітряного судна Мі-2 (заводський № 546708060), укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіапідприємство "Нива" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балтика" та зобов'язання відповідача-2 повернути відповідачу-1 повітряне судно Як-18Т (заводський № 5), повітряне судно Як-18Т (заводський № 6), повітряне судно Як-18Т (заводський № 3), повітряне судно Мі-2 (заводський № 546606030), повітряне судно Мі-2 (заводський № 546708060).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2008 року (суддя Чередко А. Є.) в позові відмовлено з підстав пропуску позивачем позовної давності.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2008 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Скаржник вважає, що при розгляді справи судом не було враховано вимоги статті 27 Закону України «Про приватизацію державного майна», якою визначено, що відчуження майна, обтяженого зобов’язаннями, можливо виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням. Не було також враховано те, що державний орган приватизації зобов’язаний вимагати від нового власника виконання зобов’язань, визначених договором купівлі-продажу об’єкта приватизації і застосувати до нього, у разі невиконання, санкції згідно із законом. Судом не взято до уваги статтю 215 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що недійсним є правочин, що не відповідає вимогам закону вказаним, у статті 203 Цивільного кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2008 року частково, відмовивши позивачу в позові по суті заявлених позовних вимог. Відповідач-1 зазначає, що суд, встановивши, що спірне майно є частиною об’єкту малої приватизації, не врахував тієї обставини, що обмеження, які стосуються відчуження об’єкту приватизації, і передбачені в статті 27 Закону України «Про приватизацію державного майна»та процедура його погодження з органом приватизації, не поширюються на об’єкти малої приватизації, у зв’язку з чим, суд також неправильно і помилково застосував статтю 27 Закону України «Про приватизацію державного майна». Обов’язок покупця відчужувати об’єкт приватизації виключно за згодою органу приватизації та погоджувати таке відчуження з позивачем також не передбачено договором купівлі-продажу державного майна цілісного майнового комплексу –державного авіапідприємства «Нива», укладеним 12.02.2004 року № 591. Місцевий господарський суд також неправильно застосував норми матеріального права, що містяться в статтях 319, 658 Цивільного кодексу України та статті 4 Закону України «Про власність», оскільки відповідач-1, здійснивши повність розрахунок за об’єкт приватизації, набув право власності на спірне майно, а тому мав право його вільного продажу.

Відповідач-2 відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року апеляційна скарга була прийнято до розгляду, її розгляд було призначено у судовому засіданні на 17.07.2008 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2008 року розгляд апеляційної скарги відкладався до 05.08.2008 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Балтика" не скористалось наданим йому правом та не забезпечило у судове засідання явку свого повноважного представника, але, зважаючи на ту обставину, що в матеріалах справи знаходиться поштове повідомлення з відповідною відміткою, яке підтверджує, що про час та місце розгляду апеляційної скарги відповідач-2 був повідомлений належним чином, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтика".

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача-1, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав:

12 лютого 2004 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області –продавець та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіапідприємство Нива»- покупець був укладений договір купівлі-продажу державного майна –цілісного майнового комплексу державного авіапідприємства «Нива», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Вільне, відповідно до якого продавець зобов’язався передати у власність покупця державне майно цілісного майнового комплексу –державне авіапідприємство «Нива».

Майно об’єкта приватизації включало в себе всі його активи і пасиви, інвентар, обладнання, устаткування та інше майно згідно інвентаризації підприємства станом на 31.07.2003 року, та зведеного акту інвентаризації майна підприємства.

Розділом 5 договору сторони визначили обов’язки покупця.

Пунктом 5.13 договору встановлено, що у разі зміни власника об’єкта приватизації покупець повинен покласти всі зобов’язання за даним договором на нового власника, крім обов’язків по сплаті за об’єкт приватизації.

Пунктом 5.15 договору сторони погодили, що у разі подальшого відчуження приватизованого об’єкту приватизації новий власник у двотижневий термін з дня переходу до нього права власності на цей об’єкт, зобов’язаний подати до органу приватизації (продавцю) копії документів, що підтверджують перехід до нього права власності.

Оплата за державне майно проведена в повному обсязі.

29 березня 2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіапідприємство Нива»- продавець та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтика»- покупець були укладені договори купівлі-продажу повітряного судна ЯК-18Т- № 29/03-01, 29/03-02, 29/03-03 та договори купівлі-продажу повітряного судна Мі-2- № 29/03-04, 29/03-05, відповідно до яких продавець зобов’язався передати у власність покупця повітряні судна Як-18Т та Мі-2, заводські номери яких зазначені в договорах, а покупець –прийняти повітряні судна та сплатити їх вартість в терміни, що встановлені договором.

Позивач, посилаючись на те, що відповідачем-1 в порушення норм статті 27 Закону України «Про приватизацію державного майна»; статті 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», було відчужено повітряні судна без відповідного погодження з органом приватизації, просив визнати недійсними наведені договори купівлі-продажу повітряних суден від 29.03.2004 року та зобов’язати покупця за цими договорами повернути продавцю повітряні судна, отримані за договором.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»від 06.03.1992 року № 2171-ХІІ (з наступним змінами) сферою застосування Закону є галузі, які підлягають першочерговій приватизації: переробна і місцева промисловість, промисловість будівельних матеріалів, легка і харчова промисловість, будівництво, окремі види транспорту, торгівля і громадське харчування, побутове обслуговування населення, житлово-експлуатаційне.

В силу частини 1 статті 2 вказаного Закону об'єктами малої приватизації є: цілісні майнові комплекси невеликих державних підприємств, віднесених Державною програмою приватизації до групи А; окреме індивідуально визначене майно; об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти.

Наказом Фонду державного майна України № 1043 від 13.06.2002 року «Про перелік об’єктів, що підлягають приватизації»цілісний майновий комплекс авіапідприємство «Нива», що розташоване в с. Вільне, Криворізького району включено до переліку об’єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації.

Предметом договору купівлі-продажу державного майна від 12.02.2004 року є майно цілісного майнового комплексу.

За таких обставин правовідносини сторін за вказаним договором регулюються Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив у оскаржуваному рішенні про те, що Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" не містить обмежень щодо подальшого відчуження придбаного в результаті приватизації майна лише за погодженням з Державним органом приватизації.

Висновок місцевого господарського суду про те, що питання щодо подальшого відчуження придбаного в результаті приватизації майна не врегульовані Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»є хибним.

Право покупця на подальше відчуження приватизованого майна витікає із змісту статті 23 наведеного Закону, яка не містить вимоги щодо відчуження приватизованого майна виключно за згодою державного органу приватизації, як не містить заборони відчуження предмета договору укладений між позивачем та відповідачем-1 договір купівлі-продажу державного майна № 591 від 12.02.2004 року.

Таким чином, питання подальшого відчуження приватизованого майна врегульовано Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», в зв’язку з чим відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин Закону України «Про приватизацію державного майна», як передбачено частиною 2 статті 1 зазначеного Закону.

Аналогічного висновку дійшов і Вищий господарський суд України приймаючи постанову у справі № 16/47 (а.с. 44-47).

Відчужуючи спірне майно, відповідач-1 не повинен був отримувати згоду державного органу приватизації.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»зобов’язання покупця, передбачені договором купівлі-продажу, зберігають свою дію для осіб, які придбають об’єкт у разі його подальшого відчуження протягом терміну дії цих зобов’язань.

Об’єкт приватизації – цілісний майновий комплекс відповідачем-1 не відчужувався.

Власник об’єкта приватизації не змінювався.

Предметом спірних договорів купівлі-продажу є окреме індивідуально визначене майно.

Твердження скаржника про те, що на нового власника повітряних суден покупець за первісним договором повинен був покласти всі зобов’язання за первісним договором згідно з пунктом 5.13 договору є необґрунтованим, оскільки новий власник об’єкт приватизації –цілісний майновий комплекс, не придбавав.

Висновок місцевого господарського суду про те, що відповідач-1 повинен був погодити з позивачем відчуження повітряних суден, включити до їх умов відповідні обтяження та здійснити нотаріальне посвідчення договорів є помилковим та таким, що не ґрунтується на нормах матеріального права.

Не ґрунтується на нормах матеріального права і висновок суду про нікчемність спірних договорів, оскільки чинне на час укладення спірних договорів законодавство не містило вимоги про нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу повітряних суден, а поширення на спірні договори положень абзацу 5 частини 2 статті 27 Закону України «Про приватизацію державного майна»щодо обов’язкового нотаріального посвідчення договорів про подальше відчуження майна (акцій), обтяжених передбаченими у цій частині зобов’язаннями в силу вищенаведеного не відповідає вимогам закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 року, з наступними змінами, «Про судове рішення»рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування.

Приймаючи постанову у справі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Керуючись статями 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2008 року у справі № 25/122-08 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Головуючий суддя Л. О. Лотоцька

Суддя Р. М. Бахмат

Суддя О. С. Євстигнеєв