КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2008                                                                                           № 23/474б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Дзюбка П.О.

суддів:           Дикунської С.Я.

Сотнікова С.В.

при секретарі:           Галак Д.Ю.

За участю представників:

від боржника:не з’явився

від ДПІ:Нещерета Д.Б. дов. №15350/9/10-209 вд 12.11.2007 р.

від Київського міського центру зайнятості:Коваленко Т.Л. дов. №11-1521 від 20.02.2008 р.

ліквідатор:Шевченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 23.01.2008

у справі № 23/474б (Демидова А.М.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Шинсал"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Шинсал"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.01.2008 року, що прийнятау справі № 23/474-б, за заявою боржника ТОВ “ШИНСАЛ” (надалі – Боржник, Товариство) про визнанням банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута – ТОВ “ШИНСАЛ” як юридичну особу у зв’язку з банкрутством з усіма передбаченими законодавством наслідками, провадження у справі №23/474-б припинено, припинено дію мораторію.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ДПІ у Печерському районі м. Києва (далі - Скаржник) звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Відповідно до усних уточнень представника ДПІ у Печерському районі м. Києва, Скаржник просить скасувати ухвалу, винести нову ухвалу, якою заяву ТОВ “ШИНСАЛ” про визнанням банкрутом залишити без розгляду.

Вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 33, 43 ГПК України та ст. 7, 23, 51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”( далі Закон).

Представник ДПІ у Печерському районі м. Києва в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Ліквідатор боржника не надав відзив на апеляційну скаргу, однак в судовому засіданні заперечував вимоги апеляційної скарги та просить суд залишити її без задоволення, ухвалу місцевого суду без змін.

Представник Київського міського центру зайнятості не надав відзив на апеляційну скаргу, в судовому засіданні не висловив власної думки з приводу вимог апеляційної скарги та залишив її вирішення на розсуд суду.

В судове засідання апеляційної інстанції не з’явився представник Боржника, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника Боржника.

Апеляційний господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються апеляційні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановила, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін із наступних мотивів:

Київським апеляційним господарським судом за результатами дослідження матеріалів справи встановлено такі обставини, що мають значення для справи.

22.10.2007р. ухвалою господарського суду м. Києва порушено провадження у справі про банкрутство за № 23/474-б на підставі ст. 51 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі - Закон).

До заяви ТОВ “ШИНСАЛ” про визнанням банкрутом додано протокол загальних зборів учасників Товариства №04 від 20.09.2007 р., відповідно до якого учасниками Товариство було одностайно прийнято рішення про ліквідацію ТОВ “ШИНСАЛ” та встановлено строк проведення ліквідації 4 місяці з моменту опублікування інформації про ліквідацію (а.с.13-14).

Відповідно до акту інвентаризації ліквідаційної маси Товариства боржник не володіє жодним майном, у тому числі грошовими сумами і дебіторською заборгованістю (а.с. 16).

Кредиторська заборгованість Боржника за грошовими зобов’язаннями складає 15300,00 грн., що виникла за поставлений товар на підставі договору купівлі-продажу №11-04/07 від 23.04.2007 р., який укладений з ТОВ “АВТОРЕСУРС”. Сума заборгованості Боржником визнається повністю (а.с.7-12).

Постановою Господарського суду м. Києва від 12.11.2007 р. Товариство визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру з всіма передбаченими законодавством наслідками, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Шевченка В.М.

На виконання вищезгаданої постанови Ліквідатором було подано до місцевого господарського суду звіт ліквідатора (а.с. 66-79).

Відповідно до звіту Ліквідатора в ході ліквідаційної процедури у банкрута не виявлено майна (основних засобів на балансі банкрута). З метою виявлення будь-яких інших активів банкрута ліквідатор отримав достовірну інформацію, що підтверджує відсутність у банкрута на праві власності (в користуванні) транспорту, об'єктів нерухомості, що підтверджується наступними документами:

·          Лист-відповідь Київського міського Бюро технічної інвентаризації №38596 від 13.12.07р. про відсутність у банкрута на праві власності нерухомого майна (а.с. 73).

·          Відповідь ДАІ ГУ МВС України в м. Києві №4936 від 11.12.2007 р. про те, що станом на 24.12.2007 р., згідно даних АІС “Автомобіль” на банкрута транспортних засобів не зареєстровано (а.с.74).

Відповідно до звіту Ліквідатора, банкрут не має заборгованості з податків і зборів (обов'язкових платежів), що підтверджується довідкою ДПІ у Печерському районі м. Києва №9728/14/24-212 від 27.12.2007 р.(а.с. 72).

В ході ліквідаційної процедури були виявлені кредиторські вимоги до Боржника Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності в сумі 45,00 грн. та кредиторські вимоги Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в сумі 26,10 грн..

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.01.2008 року затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс та ліквідовано банкрута, як юридичну особу у зв’язку з банкрутством.

ДПІ у Печерському районі м. Києва в апеляційній скарзі зазначає, що Боржником при зверненні з заявою до суду про визнання банкрутом було порушено вимоги ст. 33, 43 ГПК України та ст.ст. 7, 51 Закону, а саме не доведено відсутність платоспроможності, що є обов’язковою умовою для порушення справи. Скаржник зазначає, що відповідно до декларацій наданих ТОВ “ШИНСАЛ” за 2006р. та 2007 р. Боржником було здійснено суттєві грошові обороти, що на думку ДПІ у Печерському районі м. Києва дає підстави вважати банкрутство даного підприємства сумнівним та безпідставним.

Однак, з даним твердженням Скаржника, апеляційний суд не може погодитись враховуючи наступне. Неплатоспроможність Боржника, на момент звернення з заявою до суду, підтверджується актом інвентаризації ліквідаційної маси ТОВ “ШИНСАЛ” від 21.09.2007 р., відповідно до якого грошові кошти, основні засоби, нематеріальні активи та інші активи у Боржника відсутні, що є належним та допустимим доказом у відповідності до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України.

Грошовий оборот Боржника під час здійснення ним фінансово-господарської діяльності не може бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки це не передбачено чинним законодавством України.

Посилаючись на ст. 23 Закону в апеляційній скарзі податковий орган стверджує, що наслідками, які передбачає зазначена норма, податковий орган фактично позбавлено можливості проведення перевірки боржника з питань дотримання податкового законодавства та при необхідності застосування до підприємства відповідних штрафних санкцій.

Апеляційний суд, не приймає до уваги дане твердження податкового органу, оскільки ст. 23 Закону встановлено наслідки визнання боржника банкрутом, а саме настання строку виконання всіх грошових зобов’язань, з моменту винесення постанови, та припинення нарахування штрафних санкцій, передбачені законодавцем в процедурі банкрутства з метою визначення дійсного та реального фінансового стану підприємства, який в подальшому буде проаналізований ліквідатором та покладений в основу ліквідаційного балансу. На основі ліквідаційного балансу в процедурі банкрутства відбувається процес задоволення вимог кредиторів.

До того ж, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ст.23 Закону про банкрутство передбачає наслідки визнання боржника банкрутом, що є обов’язковою умовою процедури банкрутства, а тому дана норма взагалі не може порушувати будь-які права учасників процесу.

ДПІ у Печерському районі м. Києва в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої в порушення ст. 43 ГПК України оскаржувана ухвала не містить відповідного дослідження доказів у справі, обставин, за результатами яких суд прийшов до висновку про ліквідацію боржника в зв’язку з недостатністю вартості майна для задоволення вимог кредиторів, отже скаржник вбачає порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст. 104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Посилання Скаржника, щодо неповноти дослідження обставин справи судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не приймається апеляційним судом до уваги, оскільки а ні ст. 32, а ні ст. 51 Закону не закріплено обов’язок господарського суду перевіряти звіт ліквідатора щодо повноти дослідження та виявлення в ході ліквідаційної процедури майна боржника або інших активів, ґрунтовного і повного аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, який проведений ліквідатором під час здійснення своїх повноважень, за результатами яких було складено останнім звіт ліквідатора.

ДПІ у Печерському районі м. Києва не надало Київському апеляційному господарському суду жодних доказів, що підтверджують той факт, що ліквідатор не дослідив в повному обсязі фінансово-господарську діяльність та не проаналізував фінансове становище боржника.

Твердження податкового органу про недотримання місцевим господарським судом практики по направленню до ДПА у м. Києві, прокуратури м. Києва та прокуратури за місцезнаходженням боржника ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство є необґрунтованими та безпідставними. Відповідно до відмітки про направлення сторонам зазначеної ухвали, на зворотньому боці останнього аркушу, даний процесуальний документ було направлено за вихідним номером 29/14832 на адресу ДПА у м. Києві; 29/14831 - прокуратуру, даний напис скріплений печаткою відділу діловодства господарського суду та підписом вповноваженої особи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі відповідають обставинам та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення за умов недотримання місцевим господарським судом вимог процесуального права.

Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 23.01.2008р. Відповідно до ст. 33 ГПК ДПІ у Печерському районі м. Києва не довело ті обставини, на які посилається, як обставину своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що ухвала місцевого суду відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, винесена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”, а тому відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 99, 101-103, 105, ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі м. Києва на ухвалу Господарського суду м. Києва від 23.01.2008 р. у справі № 23/474-б залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 23.01.2008 р. у справі №23/474-б залишити без змін.

2.          Матеріали справи № 23/474-б повернути Господарському суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану ухвалу.

Головуючий суддя                                                                      Дзюбко П.О.

Судді                                                                                          Дикунська С.Я.

Сотніков С.В.

02.07.08 (відправлено)