КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2008                                                                                           № 30/85

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:           Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі:           Дзюбі О.В.

За участю представників:

від позивача - Борисенко Ю.В. (дов. № 409 від 20.06.2008р.);

відвідповідача : Надьож В.В. (дов. № 187 від 17.06.2008р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Споживчого товариства "Діамед"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.03.2008

у справі № 30/85 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Аполло"

до                                                   Споживчого товариства "Діамед"

про                                                  стягнення 102732,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 30/85 від 20.03.2008р. частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Аполло”, стягнуто з Споживчого товариства “Діамед” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Аполло” 81 742,69 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 1 056,02 грн. 3% річних, 5 641,62 грн. пені, 884,40 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що оскільки Споживче товариство “Діамед” не надало суду доказів здійснення оплати у розмірі 69 450,04 грн. за отриманий на підставі договору купівлі-продажу № 117-х від 02.01.2007р., від Товариства з обмеженою відповідальністю “Аполло” товар, то вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Аполло” про стягнення з Споживчого товариства “Діамед” заборгованості у розмірі 69 450,04 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також місцевий господарський суд, керуючись ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визнав обґрунтованими вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Аполло” щодо стягнення з Споживчого товариства “Діамед” 81 742,69 грн. суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1 056,02 грн. 3% річних.

Господарський суд м. Києва вважає, що на підставі п. 7.5 договору купівлі-продажу № 117-х від 02.01.2007р. Споживче товариство “Діамед” зобов’язано сплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Аполло” пеню у розмірі 5 641,62 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Споживче товариство “Діамед” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд змінити рішення Господарського суду м. Києва по справі № 30/85 від 20.03.2008р. та викласти його в наступній редакції: позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Аполло” задовольнити частково, стягнути з Споживчого товариства “Діамед” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Аполло” 69 450,04 грн. основного боргу, 649,50 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині позову відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що оспорюване рішення прийняте із неповним з’ясуванням всіх обставин справи, оскільки місцевим господарським судом не надано належної оцінки тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Аполло” змінило свої банківські реквізити не повідомивши про це Споживче товариство “Діамед”, чим унеможливило проходження проплат через банківські рахунки.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Аполло” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апелянта заперечує та просить Київський апеляційний господарський суд залишити без змін рішення Господарського суду м. Києва по справі № 30/85 від 20.03.2008р., а апеляційну скаргу Споживчого товариства “Діамед” – без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

02.01.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Аполло” (Продавець) та Споживчим товариством “Діамед” (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 117-х (надалі – Договір), за умовами якого ТОВ “Аполло” зобов'язалось продати (передати) лікарські засоби та iншi товари медичного призначення, а СТ “Діамед” купити (прийняти) та оплатити товари на умовах даного Договору.

У відповідності до п.п. 2.1.-2.2. Договору ціна на товар являється договірною та визначається згідно накладних на кожну конкретну партію товару. Ціна, яка вказана в накладній на конкретну партію товару, являється незмінною для даної партії та не розповсюджується на наступні партії товару.

Згідно п.п. 3.1.-3.3. Договору постачання товару здійснюється окремими партіями в місці за домовленістю сторін. Перехід ризиків і права власності на товар відбувається в момент його прийняття Покупцем, про що засвідчує підпис представника Покупця на накладних при отриманні товару. Датою отримання товару вважається дата, яку відмічає представник Покупця на накладній при прийомі товару від Продавця.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи накладних: № 104-х від 03.04.2007р. на суму 2 844,14 грн., № 1403-х від 27.03.2007р. на суму 3 009,08 грн., № 1203-х від 21.03.2007р. на суму 1 903,24 грн., № 903-х від 15.03.2007р. на суму 4 104,6 грн., № 703-х від 13.03.2007р. на суму 960,96 грн., № 603-х від 12.03.2007р. на суму 2 421,91 грн., № 1103-х від 20.03.2007р. на суму 3 403,42 грн., № 503-х від 05.03.2007р. на суму 2 099,28 грн. (5 159,48), № 103-х від 02.03.2007р. на суму 3 493,74 грн., № 2002-х від 28.02.2007р. на суму 5 329,02 грн., № 1702-х від 26.02.2007р. на суму 386,01 грн., № 1102-х від 20.02.2007р. на суму 693,58 грн., № 802-х від 16.02.2007р. на суму 5 769,41 грн., № 502-х від 12.02.2007р. на суму 2 943,63 грн., № 402-х від 07.02.2007р. на суму 4 873,97 грн., № 202-х від 02.02.2007р. на суму 2 897,41 грн., № 1501-х від 30.01.2007р. на суму 2 733,78 грн., № 1301-х від 26.01.2007р. на суму 3 510,12 грн., № 1201-х від 23.01.2007р. на суму 3 923,72 грн., № 1001-х від 18.01.2007р. на суму 2 684,02 грн., № 801-х від 17.01.2007р. на суму 3 450,84 грн., № 701-х від 15.01.2007р. на суму 2 409,58 грн., № 601-х від 11.01.2007р. на суму 1 342,02 грн., № 401-х від 09.01.2007р. на суму 1 806,62 грн., № 101-х від 03.01.2007р. на суму 3 222,32 грн. та не заперечується представниками сторін, на виконання умов Договору ТОВ “Аполло” поставило, а СТ “Діамед” прийняло товар.

Однак, відповідачем, в порушення умов Договору, свої зобов’язання щодо оплати отриманого від позивача товару в повному обсязі не виконано, станом на час прийняття рішення заборгованість СТ “Діамед” перед ТОВ “Аполло” становить 69 450,04 грн.

09.01.2008р. до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява ТОВ “Аполло”, в якій позивач, з урахуванням змін до позовної заяви, керуючись ст.ст. 173, 193, 198, 199, 216, 223, 224, 229, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 256-258, 526, 550, 551, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, просив місцевий господарський суд стягнути з СТ “Діамед” на його користь заборгованість по сплаті за отриманий товар з урахуванням індексу інфляції, пені і штрафу у розмірі 94 582,37 грн., а також витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Як зазначалось вище, Господарським судом м. Києва частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Аполло”, стягнуто з Споживчого товариства “Діамед” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Аполло” 81 742,69 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 1 056,02 грн. 3% річних, 5 641,62 грн. пені, 884,40 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в іншій частині позову відмовлено.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне:

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

У відповідності до норм ст.ст. 526, 525 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.п. 6.1., 6.2. Договору розрахунок Споживчим товариством “Діамед” за товар здійснюється на умовах відстрочки платежу, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ “Аполло”. Підставою для оплати є даний Договір, рахунок-фактура чи видаткова накладна. Якщо в накладній на передачу товару Продавець не вказав термін, до якого Покупець повинен розрахуватися, розрахунок Покупцем за товар проводиться на протязі 40 банківських днів після його прийняття.

Враховуючи те, що СТ “Діамед” не надало доказів здійснення оплати у poзмipi 69 450,04 грн. за отриманий на підставі Договору від ТОВ “Аполло” товар, то колегія суддів погоджується з доводами місцевого господарського суду та вважає, що вимоги ТОВ “Аполло” щодо стягнення з СТ “Діамед” заборгованості у poзмipi 69 450,04 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

До того ж СТ “Діамед” в апеляційній скарзі визнало позовні вимоги ТОВ “Аполло” по основному боргу загальною сумою 69 450,04 грн. та не оскаржує їх.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок штрафних санкцій (а.с. 85-86) вважає його обґрунтованим, а тому погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо стягнення з СТ “Діамед” на користь ТОВ “Аполло” 81 742,69 грн. суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1 056,02 грн. 3% річних.

Пунктом 7.5 Договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасного розрахунку за товар Покупцем, в термін обумовлений в п. 6.1 або п. 6.2 даного Договору, Споживче товариство “Діамед” сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, оскільки СТ “Діамед” не розрахувалось вчасно за отриманий від ТОВ “Аполло” товар, то колегія суддів вважає, правомірним висновок господарського суду щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 5 641,62 грн. (69 450,04 х 17% : 365 х 85 = 2 749,46 грн.; 69 450,04 х 16% : 365 х 95 = 2 892,16 грн.; 2 749,46 + 2 892,16 = 5 641,62 )

Як вірно встановив місцевий господарський суд, ТОВ “Аполло” в порушення норм ст. 33 ГПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не доведено наявність заборгованості відповідача у розмірі 3 060,2 грн., а тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Посилання апелянта на те, що позивач змінив банківські реквізити не повідомивши СТ “Діамед”, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки з наявного в матеріалах справи листа № 2713-17.1-5 “Про перейменування АКБ “Мрія” на ВАТ “ВТБ Банк” (а.с. 84) вбачається, що Банком змінено товарний знак та юридичну назву, розрахунковий рахунок ТОВ “Аполло” та МФО Банку залишились незмінними.

Також у вказаному листі зазначено, що рішення про зміну назви на “ВТБ Банк” прийнято на загальних зборах акціонерів 25 січня 2007року. 12 квітня 2007р. здійснено державну реєстрацію юридичної особи ВАТ “ВТБ Банк”.

Враховуючи те, що зі збірного меморіального ордеру надходження коштів від СТ “Діамед” (а.с. 58) вбачається, що повний розрахунок по накладній № 101-х від 03.01.2007р. здійснено відповідачем 23.05.2007р., тобто після зміни Банком своєї назви, і зазначений платіж зараховано на рахунок ТОВ “Аполло”, то колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо неможливості здійснення проплат через банківські рахунки.

Платіжне доручення № 230 від 22.01.2008р. на суму 455,94 грн. не може бути належним доказом в підтвердження того, що відповідач намагався виконати свої зобов’язання по Договору належним чином, оскільки у відповідності до п. 6.2. Договору відповідач зобов’язався розрахуватися за поставлений йому товар на протязі 40 банківських днів після його прийняття. Таким чином, відповідач повинен був розрахуватися за поставлений йому товар до червня 2007р., що в порушення умов Договору ним здійснено не було.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва по справі № 30/85 від 20.03.2008р. відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без задоволення апеляційну скаргу Споживчого товариства “Діамед” на рішення Господарського суду м. Києва у справі № 30/85 від 20.03.2008р.

2. Залишити без змін рішення Господарського суду м. Києва у справі № 30/85 від 20.03.2008р.

3. Повернути до Господарського суду м. Києва матеріали справи № 30/85.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Калатай Н.Ф.

Пашкіна С.А.

27.06.08 (відправлено)