Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р. Справа № 08/357-07

Колегія суддів у складі:

Головуючого судді - Пушай В.І.,суддів –Барбашової С.В., Плужник О.В.

при секретарі –Карпенко Ж.М.

за участю представників сторін:

позивача – Кулєшова О.О., Правніченко Л.А.

відповідача –Ткаченко О.Т.

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. № 1175Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 15.04.08 року по справі № 08/357-07

за позовом – Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк в особі Луганської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці, м. Луганськ

до – ТОВ «ВОЛЬФ УНД МЮЛЛЄР МІНІРАЛЬС Україна», с. Старовірівка

про стягнення 12795,00 грн.,

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в якому просить стягнути з відповідача штраф за неправильно зазначену масу вантажу у залізничній накладній в сумі 12750,00 грн., а також покласти на відповідача витрати по сплаті держмита в сумі 127,50 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В обґрунтування вимог позивач посилається на статті 24, 37, 118, 122 Статуту залізниць України.

Відповідно до статті 24 Статуту, під час перевезення на побіжній станції Родакові була здійснена контрольна перевірка вантажу у вагонах 66601469, 65792145, 67343954, 67372789, які були відправлені 23 червня зі станції Старовірівка призначенням на станцію Луганськ Північний по груповій залізничній накладній 44259672 по 69000 кг у кожному вагоні. Масу вантажу при відправленні визначав відповідач (вантажовідправник).

Зважуванням визначено, що у вагоні 66601469 завантажено 70850 кг. піску, тобто більше на 1850 кг.; у вагоні 65792145 завантажено 71050 кг, тобто більше на 2050 кг; у вагоні 67343954 - 70850 кг, більше на 1850 кг про що був складений комерційний акт станції Родакові БИ 563287/8 від 26.06.07р.

Таким чином, виявлена маса вантажу в 3-х вагонах виявилась вище вантажопідйомності вагонів, не відповідає масі вказаній в залізничній накладній № 44259672 - надлишок складає 5750 кг. Надлишок вантажу після перевантаження в інший вагон був направлений до станції призначення, був складений акт загальної форми № 9 від 02.07.07р.

За неправильно зазначені у накладній маси вантажу, згідно статті 122, 118 Статуту залізниць, позивач нарахував на вантажовідправника штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати та вимагає стягнути суму 12795 грн. 00 коп. з відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.04.2008 року (суддя Ковальчук Л.В.) у задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивоване з тих підстав, що наданий до справи комерційний акт складений з порушенням Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 року, тому він не має доказової сили, щодо дійсної маси вантажу. Крім того, позивач при встановленні фактичної маси вантажу не врахував осадки у вигляді дощів, котрі випали під час слідування вагонів з вантажем, котрі могли бути причиною збільшення маси вантажу без збільшення його об’єму.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погоджується, подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та позов задовольнити, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права.

В своїй скарзі позивач зазначає, що суддею при розгляді справи взяті до уваги тільки документи, які надав відповідач і зовсім не взяті до уваги документи та заперечення позивача.

Так, висновки суду щодо визначення маси тари вагонів ґрунтуються на даних, вказа них в перевізних документах, а саме в залізничній накладній. Проте, при зважуванні ва гонів по станції Родакове, результати яких відображено позивачем у комерційному акті БІ № 563289/10 від 23.10.07 були використані також другі документи, які прямували з вантажем та перевізними документами. Данні про масу тари вказані у вагонному листі форми ГУ-38 Б ст.Старовіровки №44259672 від 23.06.2007р., який, згідно Інструкції по заповненню вагонних листів збірника №13 „Правил перевезень і тарифів залізничного транспорту України", являється документом, використаним при вивантаженні, видачі вантажу, для обліку завантаження, вивантаження вантажу та заповнення натурного лис ту. У п.5.9 Інструкції вказано, що данні про масу тари рухомого потягу беруться с кузо ва або швелерного брусу вагона. Таким чином, маса тари була взята з брусу та звірялася по вагонному листу. Проте, не дивлячись на те, що даний вагонний лист був наданий по зивачем до суду при поданні позову та робилося позивачем посилання на нього в засі данні суду, останній до уваги судом не був прийнятий.

Ствердження відповідача, що масу вантажу на станції Родакове було визначено дру гим способом являється надуманим та нічим не обґрунтовано із наступного. Відповідач весь час стверджував, що ним зважування проводилося на 200 тонних механічних вагон них вагах і в залізничній накладній також проставлено на 200 тонних вагах . В той час, коли при своєї відповіді на претензію відповідач надіслав свій технічний паспорт на ваги, в яких чітко вказано, що ваги в нього також 150 тн., та з його витягу не можливо точно визначити дату їх повірки (дата не чітка) та клеймення, про що в рішенні суду навіть не згадується. Крім того ні в одному з наданих документів відповідачем не вказано яким же він способом (з розчепленням, або без розчеплення вагонів) проводив у себе переваження вагонів. Це були тільки його слова, які також судом взяті до уваги, як визначення маси вантажу іншим способом. Хоча маса визначалася що відповідачем, що залізницею переважуван ням на вагонних вагах, т.є. одним і тим же способом. В підтвердження справності ваг від повідачем до суду не були надані належним чином заповнені документи. Позивач звертає увагу на те, що станцією Родакове було проведено перевірку вантажу як в статиці (тобто з зупи нкою та розчепленням), а також в динаміці (без зупинки та розчеплення), що підтверджують протоколи переваження. Різниці між статикою та динамікою при переваженні не бу ло виявлено. Відповідно до п. 1.3."Інструкції про порядок застосування засобів вагоновимірювальної техніки на залізничному транспорті", затвердженої Мінтрансом України 05.04.2004 №279 вказано, що для визначення маси вантажів, які перевозяться залізничним транспортом, за стосовуються тензометричні та механічні засоби ваговимірювальної техніки таких типів: вагонні ваги (найбільші межі зважування до 100т, до 150т і до 200т)..., за результатами зважування на яких оформлюються перевізні документи. Вагонні ваги можуть бути при значені для зважування із зупинкою (статика) або під час руху (динаміка) .Всі ваги повинні відповідати вимогам чинних нормативно-правових та нормативно-технічних актів. Таким чином різниці при переважуванні на тензометричних, чи механічних вагах не має.

Посилання суду на порушення п.9 Правил складання актів до нашого випадку відно шення не має, оскільки цим пунктом передбачено опис в комерційному акті при виявленні незбережності вантажу, а також обставин, які могли бути причиною незбережності вантажу. У даному випадку вагони прийшли з надлишком. Правильність навантаження, розміщен ня та закріплення не перевіряються, так як пісок перевозиться навалом та захисного марку вання на нього не наноситься.

Також посилання на те, що позивачем не була проведена експертиза згідно зі ст.53 Статуту залізниць України являється необґрунтованим, т.я. експертиза проводиться у разі виявлення нестачі, псування або пошкодження вантажу і зниженні суми, на яку знизилася його вартість. Ні однієї з цих причин в нашому випадку не було, т.я. вагони при йшли з надлишком, тому й необхідності проводити експертизу у дороги не було. Крім всього пісок у вагонах був сухим, про що також постійно доказував позивач. У даному випадку, станцією Родакове при встановленні неправильно зазначених від правником у перевізному документі відомостей про масу вантажу під час перевезення крім комерційного акту були оформлені акти загальної форми № 7 від 26.06.07р., №8 від 02.07.07 та №9 від 02.07.07 на відправку вагонів по досилці, підписаний робітниками станції Родакове, які приймали участь при переваженні вантажу; на станцію відправлення дана телеграма за підписом начальника станції Родакове № 821 від 26.06.07р., порушень дорогою в даному випадку не було. Тобто, крім комерційного акту, акти загальної форми також служать доказом отримання вантажу з невідповідністю даних, вказаних у перевіз ному документі. На станції призначення Луганськ Північний різниці між даними акту по путної станції і фактичною наявністю та станом вантажу не було виявлено, тому згідно ст.12 Правил складання актів, в комерційному акті в розділі Ж проставлена відмітка стан ції з підписами та завірена печаткою. При поданні позовної заяві, поданої до суду позивачем при кладений оригінал комерційного акту з відмітками, але судом до уваги він не був взятий. Крім того, підтвердженням отримання вантажу згідно з даними дороги є лист отримувача ВАТ „Сталь", де й проводилась перевірка маси вантажу, так як на станції Лу ганськ - Північній ваги відсутні. В залізничній накладні відповідно п.4.3 Правил оформ лення перевізних документів в графі 5 зроблена відмітка про складання комерційного акту та причина його складання. Таким чином, порушень з боку дороги не було допущено, але ж судом надані позивачем документи до уваги не взяті.

Ствердження суду про те, що позивач підтвердив шлях проходження вагонів за період з 23.06.07 до 25.06.07 від станції Старовіровка до станції Дебальцеве в зоні дощів також являється невірним, т.я. позивач на підставі даних геофізичної станції Донецької залізниці та довідки Харківської гідрометеорологічної служби на всіх засіданнях та в своїх запере ченнях доказував, що в наданих відповідачем розрахунках випадених осадків при транспортуванні вантажу, які могли сплинути на вагу прибулого вантажу вказано час, коли спірних вагонів з піском в тому місці, коли йшов дощ, там не було.

Як зазначає позивач, ним надані докази прямування вагонів від станції до станції з конкретною вказівкою часу та дати прибуття та відправлення, номеру потягу була надана дорогою ін формація з архіву вагонів на кожен з прибулих вагонів. Із зазначеного вище видно, що потяг з цими вагонами був прийнятий: зі станції Букіно 25.06.07р. 7 год. 38 хв., де осадків згідно довідки Харківської гідрометеорологічної служби не зареєстровано.

На станцію Красний Ліман Донецькі залізничні вагони прибули 25.06.07 в 8-45 годин, де також осадків не було. З Красного Лиману в 18-20час вагони були відправлені на ст.Дебальцево, куди прибу ли 25.06.07 в 22,10час. В даний період с 21,30час 25.06.07 до 19час 26.06.07 осадків не було зареєстровано, що підтверджується довідкою геофізичної станції Донецької залізни ці. З Дебальцеве вагони відправлені 26.06.07 в 4-25час на станцію Родакове з прибуттям 6-50час і простояли до переважування до 19 час. Дощів у даний період по станції Рода кове не зареєстровано, температура повітря складала 27 градусів та дув вітер від 1 до 3 метрів за сек., тому не про які форс-мажорні обставини не може бути речі. В наданих від повідачем розрахунках випадених осадків при транспортуванні вантажу, які могли спли нути на вагу прибулого вантажу вказано час, коли спірних вагонів з піском в тому місці, коли йшов дощ, там не було. Таким чином відповідач необґрунтоване намагається пере класти свою вину по перевантаженню вагонів на форс-мажорні обставини.

На підставі вищенаведеного позивач вважає що, господарським судом Харківської області неправильно застосовані норми матеріального права ст.22 Закону України „Про залізнич ний транспорт", ст.ст. 24,118,122,129, Статуту залізниць України, п.п. 8,9,10,12 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.2002 №334, зареєстрова них в Мін’юсті України 08.07.2002 за №567/6855, „Правил оформлення перевізних доку ментів", затверджених Мінтрансом України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Мін’юсті 24.11.2000 за №863/5084 та процесуального права згідно ст. 43 ГПК України.

Відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції винесено без порушень норм матеріального та процесуального права і підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставою для скасування або зміни рішення є невиконання або невірне застосування вимог передбачених зазначеною статтею.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23 червня 2007р по договору перевезення - групова залізнична накладна № 44259672, вантажовідправником ТОВ "ВОЛЬФ УНД МУЛЛЄР МІНІРАЛЬС УКРАЇНА" зі станції Старовірівка Південної залізниці призначенням на станцію Луганськ Північний Донецької залізниці, відправлені вагони №№ 639, які були оформлені груповим перевізним документом, вантаж пісок формовочний ГОСТ 2138-91, вологість піску 4,5 %( згідно Сертифіката Якості №1800 від 23.06.2007р.) Перевізником вантаж був прийнятий до перевезення 23.06.07р в 16-оо годин, що вказано в договорі на перевезення та станційних документах про прийом вагонів.

Масу вантажу визначав вантажовідправник на своїх справних 150 тонних вагонних вагах , приписаних до станції Старовірівка, повірених та з контролем придатності про що є відмітка в паспорті № 4836 на ваги (копія паспорту в матеріалах справи з чіткими відмітками дати повірки та контролем придатності для зважування.) і це було з'ясовано при розгляді справи.

Маса вантажу в кожному вагоні, яка визначалася 23.06.07р при прийнятті залізницею до перевезення, складала 69000 кг. при вантажопідйомності вагону 69 тонн.

На станції Родаково Донецької залізниці при зважуванні трьох вагонів №№3954 на 150 тонних тензометричних вагах залізниці визначилась маса вантажу вище вантажопідйомності вагону відповідно на 1850 кг, 2050 кг, 1850 кг. про що був складений комерційний акт станції Родакові № БИ 563287 / 8 від 26.06.2007р. на підставі якого був заявлений позов про стягнення з відповідача штрафу з посиланням на ст. 118,122 Статуту залізниць України.

Як вбачається з наданих доказів та пояснень сторін відповідач при відправленні вагонів та зважуванні відповідно до вимог п. 10 Правил приймання вантажів - зважував, як це вимагають Правила із зупинкою без розчеплення, а позивач по станції Родакові, в комерційному акті вка зав, що зважував другим порядком із розчепленням.

Судом визначено, що спосіб визначення масу вантажу при відправ ленні та при складанні комерційного акту був одинаків, але порядок - різний. В п. 22 Правил видачі вантажів йдеться, як про спосіб, так і посилання на порядок зважу вання при видачі вантажів, що передбачений Правилами приймання (п.10 з розчепленням або без розчеплення вагонів). Як обґрунтовано зазначено в рішенні суду першої інстанції позивачу слід було додержуватися як способу, тобто зважуванню на вагонних вагах, так і порядку, а саме зважування вагонів на станції Ро дакові із розчепленням, але ці вимоги Правил не додержані, як це і сказано в рішенні суду, що можливо дало певну похибку.

Правилами приймання вантажів до перевезення, що є нормативним документом, визначено : "Зважування на вагонних вагах інших вантажів ( до них відноситься пісок) провадиться із зупинкою вагонів без розчеплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні" Позивач по станції Родакові зважував вагони на вагах з розчепленням , в той час коли Правилами передбачено зважування без розчеплення, є доказом порушення позивачем порядку зважування, передбаченого Правилами. Тара вагонів взята не з трафарету на вагонах, що підтверджено розділом «Д»комерційного акту станції Родакові - це також порушення п. 4 Правил складання акту.

Як обґрунтовано зазначає суд першої інстанції, комерційний акт станції Родакові не може бути прийнятий як доказ, оскільки він складений з порушенням Правил складання актів, статті 129 Статуту залізниць України та не підтверджує обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника.

Заперечення скаржника на те, що суд необґрунтовано в своєму рішенні послався на п. 9 Правил складання актів і, що зазначений пункт не має відношення до спірного питання, оскільки вагони прийшли з надлишком, а це не незбереження, безпідставне.

Правилами складання актів (п.2) розроблених на підставі ст. 129 Статуту залізниць України, визначено, що комерційні акти складаються для засвідчення обставин " .... невідповідності маси даним зазначеним у перевізних документах", а це і недостача і надлишок. Тому, позивач зобов'язаний був описати в комерційному акті (п.9) всі обставини, які могли стати причиною невідповідності маси даним зазначеним у перевізних документах, а це і стан вантажу - мокрій, сухий, із признаками вибірки, чи втрати, рівномірність завантаження, наявність чи відсутність на поверхні Іншого вантажу , сміття , чи Іншого , що міг попасти на шляху прямування та, при необхідності, доведення вини вантажовідправника про надлишок завантаженого піску методом проведення експертизи на вологість та можливість чи не можливість з цієї причини збільшення маси. Все це відноситься до засвідчення обставин та визначається вимогами п.п. 6,9,10,12, Правил складання актів, а також п.п 28,29,31,35 Правил видачі вантажів, в підтвердження вини відправника у перевантаженні вагонів.

В пункті 12 Правил складання актів, зареєстрованих в Мінюсті України 08.07.2002 р за № 567 / 6855 визначено : "Якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції і фактичною наявністю та станом вантажу, то станція в розділі "Є" комерційного акту робить відповідну відмітку про це. Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних в п. 10 цих Правил, а саме: начальником станції, начальником вантажного району, прийомоздавальником, та вантажоодержувачем"

Як вбачається з наданих документів, позивач (перевізник) зазначені вимоги нормативного акту порушив, оскільки вантаж , який прийшов з комерційним актом станції Родаково та з перевантаженням на шляху прямування і з досилкою відвантаженого вантажу в вагон № 66593179, про що був складений акт загальної форми №9 від 02.07 2007р станції Родаково, на станції призначення Луганськ Північний Донецької залізниці вантаж видано одержувачу без перевірки та не зроблені відмітки в комерційному акті та в залізничній накладній про результат видачі вантажу, який прибув з комерційним ак том та по досилочному документу частини відвантаженої маси піску по станції Родакові, чим порушив вимоги п.31 та п.35 Правил видачі вантажів, які зареєстровані в Мінюсті України 24.11.2000р за № 862 / 5083, де визначено: "відмітки про надлишки маси місць простав ляються станцією в обов'язковому порядку незалежно від вимоги вантажоодержувача. Про видачу вантажу, що прибув з досильним перевізним документом станцією робиться відмітка в основній накладній і в комерційному акті. В зазначених документах наданих до суду від повідачем таких відміток в них немає. Не зроблено також відповідних відміток в договорі на перевезення - основній залізничній накладній № 44259672, станція Родаково, згідно вимог п. 4.7 Правил оформлення перевізних документів, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11 2000р №863/5084 про досилку відвантаженого піску в інший вагон.

Також, як обґрунтовано зазначає відповідач у своєму відзиві на скаргу, позивачем в комерційному акті при визначенні маси вантажу не вірно вказана маса тари вагонів №№ 792145 . А саме , в комерційному акті в розділі "Б" вказано , що згідно перевізних документів маса тари вагонів значиться 22000кг., в той час коли в перевіз них документах маса тари вагонів не значиться і не вимагається формою перевізних документів. В розділі "В" і "Д "комерційного акту позивач вказує масу тари 22000 кг. не з брусу вагона, а по результату зважування (при зважуванні брутто..., тара..., нетто...), що неможливо без вивантаження вагону, адже це можливо тільки на станції призначення. В дійсності, згідно паспортів на вагони, які знаходяться в центральній базі Укрзалізниці, та надані по запиту відповідача, маса тари вагону № 66601469 значиться 22300 кг, № 200кг. Це свідчить, що дані комерційного акту, з цих підстав, про масу вантажу завищені відповідно в вагоні № 66601469 на 300 кг, в вагоні № 65792145 - на 200 кг. Надані технічні паспорти на вказані вагони та довідка 2651 від 25 грудня 2007р., із посилання позивача на масу тари з вагонного листа не підтверджено нормативними документами, оскільки не враховує масу до 500 кг, що перевищує 22000 кг. та не відповідає даним технічних паспортів на вагони.

На підставі зазначеного, комерційний акт, який складений з порушенням порядку його складання, не може бути доказом, щодо обставин які є підставою для покладення відповідальності на вантажовідправника.

Посилання позивача на складання актів загальної форми № 7,8,9 згідно до статті 129 Статуту залізниць України для засвідчення обставин для матеріальної відповідальності за невідповідність маси вантажу замість комерційного акту не є правомірним , оскільки статтею 129 Статуту (це Закон) передбачено пункт "а" - невідповідність маси вантажу повинна засвідчуватися виключно комерційним актом, а тому згідно до статті 34 ГПК України "Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування." В даному випадку це є згідно до статті 129 Статуту - комерційний акт, який повинен відповідати законодавству України.

Також, судом першої інстанції при розгляді справи, обґрунтовано прийнято до уваги те, що після приймання вантажів залізницею до перевезення на шляху їх прямування від станції Старовірівка в вагони випало осадків дощу які збільшили масу вантажу на 1791 кг, що підтверджено Харківським обласним центром з гідрометеорології та Геофізичною станцією Донецької та Південної залізниці та довідкою Харківського відділення ТПП України. . Підтвердженням можливості піску насищатися вологою є надана до справи довідка Харківської торгово-промислової палати від 23.11.2007р. № 660/ 63 01-13 де зазначено, що піски можуть насищатися водою до 30 - 35 %, тобто процент вологості дорівнюється % пустотності, а значить збільшувати масу навантаженого піску без збільшення його об'єму.

Посилання позивача на довідку про відсутність осадків за час простою вагонів з вантажем на станціях, не підтверджують той факт, що вагони з вантажем не попали під осадки під час руху вагонів від станції відправника до станції отримувача, і спростовується наданими довідками Харківського обласного центру з гідрометеорології, Геофізичної станції Донецької та Південної залізниці та довідкою Харківського відділення ТПП України.

На підставі викладеного, висновки, викладені в рішенні господарського суду Харківської області від 15.04.2008 року відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а доводи апелянта, з яких вони оскаржуються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 104, 105 ГПК України, судова колегія, -

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 15.04.2008 р. по справі № 08/357-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Пушай В.І.

судді Барбашова С.В.

Плужник О.В.

Повний текст постанови підписаний 23.06.2008 року.