СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

30 липня 2008 року

Справа № 2-27/3385-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Лисенко В.А.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Прокопанич Г.К.,

секретар судового засідання                                        Змейкова Г.В.

за участю представників сторін:

позивача:не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Кримхліб" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 23.04.2008 по справі № 2-27/3385-2008А

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Кримхліб" (вул. Севастопольська, 51-А, місто Сімферополь, 95013)

до           Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Крилова, 133, місто Сімферополь, 95001)

про визнання нелигитимною (незаконною) діяльності

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Кримхліб" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання нелигитимною діяльності Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів, тобто такою, що здійснюється ним поза законом, що регламентує межі його повноважень, підстави і спосіб дій, і відповідно такою, що не відповідає частині 2 статті 19 Конституції України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що діяльність відповідача на законодавчому рівні ніяк не регламентована, тобто ні межі повноважень, ні підстави, ні способи дій відповідача законами України не визначені. Також позивач посилається на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.12.2007 у справі № 2-27/10291-2007А, в якій судом зроблений висновок про те, що діяльність, яка здійснюється відповідачем у справі, проводиться поза законом, оскільки законів, що регламентують його діяльність, немає.

Відповідач у запереченнях на позов просить закрити провадження у справі у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.04.2008 (суддя Воронцова Н.В.) у справі № 2-27/3385-2008А у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду мотивована відсутністю правових підстав для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати.

На думку сторони, Положення „Про Фонд соціального захисту інвалідів”, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1434, та Порядок сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій і пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70, не виконують ролі забезпечення виконання закону, тому як немає закону, виконання якого слідує забезпечувати. Вказані підзаконні акти є замінниками закону, якій би регулював діяльність Фонду соціального захисту інвалідів, тобто визначав би підстави, межи повноважень та спосіб дій даного державного органу і його посадових осіб, як того потребує частина 2 статті 19 Конституції України.

З вказаного слідує, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що відповідно до частини 3 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, вабить скасування судового рішення і прийняття нового.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Розпорядженням в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.07.2008 змінено склад судової колегії, суддів Антонову І.В. та Заплава Л.М. замінено на суддів Прокопанич Г.К. та Гонтаря В.І.

В судове засідання представники сторін не з'явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Відповідач надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутністю його представника.

Судова колегія розглядає апеляційну скаргу за відсутністю сторін, оскільки відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила таке.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-XII від 21.03.1991 державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров'я України та органами місцевого самоврядування. Представники республіканських громадських організацій інвалідів, є членами колегій центрального органу виконавчої влади з питань праці та соціальної політики та Міністерства охорони здоров'я України.

Згідно зі статтею 19 Закону України № 875-XII від 21.03.1991 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відділення Фонду соціального захисту інвалідів з метою контролю за виконанням нормативу робочих місць, передбаченого частиною першою цієї статті, мають право в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, здійснювати перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, подачі ними звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, у тому числі шляхом зарахування, та сплати ними адміністративно-господарських санкцій.

Закон - це нормативно-правовий акт представницького вищого органу державної влади (або цивільного суспільства), який регулює найбільш важливіші питання громадського життя, встановлює права і обов'язки громадян, має вищу юридичну силу і приймається з дотриманням особливої законодавчої процедури.

Характеристика закону як правового документу вищої юридичної сили означає, що він, по-перше є безперечним, тобто ніякий інший орган, крім законодавчого, не може його відмінити або змінити, а по-друге, всі інші нормативні акти (державних органів, громадських організацій, комерційних корпорацій) є підзаконними і повинні засновуватися на цих законах і не суперечити ним.

Таким чином, Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-XII від 21.03.1991 є нормативно-правовим актом, який приймається в особливому порядку органом законодавчої влади або референдумом, має вищу юридичну силу і регулює найбільш важливі громадські відносини.

Відповідно до пункту 1 Положення „Про Фонд соціального захисту інвалідів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1434 Фонд соціального захисту інвалідів (далі - Фонд) є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Згідно з пунктом 3 Положення основними завданнями Фонду є: реалізація у межах своєї компетенції державної політики у сфері соціального захисту інвалідів; контроль за виконанням підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами і організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю (далі - підприємства), нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, встановленого Законом України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”; фінансування заходів щодо соціального захисту інвалідів.

Підпунктом 3 пункту 4 вказаного Положення встановлено, що Фонд відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені

Відповідно до пункту 9 Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Міністерством праці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників. Положення про територіальні відділення затверджує директор Фонду.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1767 о затверджено Порядок сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів.

Відповідно до пункту 1 вказаного Порядку цей Порядок визначає механізм сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями незалежно від форми власності і господарювання (далі - підприємства) штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", а також акумуляції, обліку та використання цих коштів.

Згідно з пунктом 11 Порядку контроль за своєчасним і повним надходженням штрафних санкцій від підприємств, які не забезпечують нормативу робочих місць, здійснюють відділення Фонду відповідно до законодавства. У разі несплати штрафних санкцій в установлений термін відділення Фонду вживають заходів щодо їх стягнення у судовому порядку.

Положення „Про Фонд соціального захисту інвалідів” та Порядок сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів є підзаконними нормативно-правовими актами, які приймаються у відповідності до закону, на підставі закону, для конкретизації законодавчих приписів і їх трактування або встановлення первинних норм. Данні акти є загальними актами управління, що поширюються на всю територію держави.

Вказані акти видані органом загальної компетенції, в даному випадку Кабінетом Міністрів України, і діють у межах держави.

Відповідно до частини 1 статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Вищевказані акти ніким не ос порені, у встановленому законом порядку не відмінені, не визнані недійсними.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не доведено факт нелигитимності діяльності Кримського республіканського Фонду соціального захисту інвалідів.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального ат процесуального права, вона зміні чи скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги внаслідок їх необґрунтованості.

Керуючись статтями 195, 196, 198 (пункт 1), 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Кримхліб" залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.04.2008 у справі № 2-27/3385-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                    підпис                    В.А. Лисенко

Судді                                                  підпис                    В.І. Гонтар

підпис                    Г.К. Прокопанич