ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.07.08р.

Справа № 9/218-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Запорожкокс", м.Запоріжжя

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

про стягнення 1 968 грн. 40коп.

Суддя Подобєд І.М.

При секретарі судового засідання Фуркаленко І.Л.

Представники:

Від позивача - Тонконог Н.А. - заст. нач. юр. відділу, довіреність № 19/5 від01.01.08р.

Від відповідача - Шляєв І.В. - ю/к, довіреність № 63 від 01.01.08р.

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ "Запорожкокс" звернулось у травні 2008 року із позовом до ДП „Придніпровська залізниця", в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 1968 грн. 40 коп. збитків внаслідок нестачі вантажу вугілля кам’яне марки Г 0-100 масою 3350 кг, про що зазначено у комерційному акті № БН 755318/1363 від 02.12.07р.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав.

В судовому засіданні 08.07.08р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд -

встановив:

У відповідності із договором постачання вугільної продукції № ДУК-01/06-7р/996 від 01.04.06р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю “Метінвест холдинг” (власник вантажу) та Позивачем –Відкритим акціонерним товариством "Запорожкокс" (вантажоодержувач), 01.12.07р. зі станції відправлення Економічна Донецької залізниці на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці по залізничній накладній №49766959 від 28.11.07р. прибули вісім вагонів із вантажем –кам’яним вугіллям марки Г 0-100 загальною масою 553000 кг.

Під час видачі вантажоодержувачу –Позивачу вантажу на станції Запоріжжя –Ліве була проведена комісійна видача вагонів з вказаної партії, в наслідок чого виявлено недостачу у вагоні № 60604881 на 3350 кг, що було зафіксовано у комерційному акті № БН 755318/1363 від 02.12.07р.

Згідно даних комерційного акту № БН 755318/1363 від 02.12.07р., у комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкообразне, вантаж не маркирований. Над 7ми люками є поглиблення розміром 140х280х50 см.; вагон у технічному відношенні справний, люки закриті, течі вантажу немає.

Відповідно п. 31 Правил видачі вантажів, Відповідачем –Державним підприємством „Придніпровська залізниця”, як перевізником, у залізничній накладній № 49766959 зроблена відповідна відмітка про складання зазначеного комерційного акту.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00р. №644, відповідальна недостача кам’яного вугілля з урахуванням норми природної втрати (1 % маси нетто вантажу в вагоні) у вагоні № 60604881 склала 3350 кг (виявлена недостача) –690 кг (норма недостачі) = 2660 кг.

За даними, наведеними у специфікації № 265 від 30.10.07р. до договору № ДУК-01/06-7р/996 від 01.04.06р., вартість однієї тони вугілля становить 740 грн. (з ПДВ).

Згідно розрахунку Позивача, вартість недостачі становить суму 1968,40 грн. і розраховується наступним чином: 740 грн. (вартість однієї тони вантажу) х 2,66 т (розмір недостачі) = 1968,40 грн.

Рахунок попередньої оплати №СФ-26160 від 29.11.07р. ТОВ “Метінвест холдинг” (рахунок-фактура №СФ-26814 від 30.11.07р., акт приймання-передачі №А-26814 від 30.11.07р.) був сплачений Позивачем у повному обсязі платіжними дорученнями № 157337 від 30.11.07р., № 157338 від 30.11.07р., №157469 від 05.12.07р., № 157470 від 05.12.07р. які є в матеріалах справи.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги Позивача до Відповідача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.314 Господарського кодексу України за шкоду, при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає у розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України, який визначає обов’язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

У відповідності до ст. ст. 110, 129 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, посвідчуються комерційним актом.

Згідно зі ст. ст. 113-114 Статуту залізниць України, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що Відповідачем, як перевізником, не було виконано належним чином свого обов’язку із забезпечення схоронності переданого йому до перевезення вантажу, внаслідок чого Позивачу, як вантажоодержувачу, була спричинена реальна шкода, тому позовні вимоги Позивача до Відповідача про стягнення суми 1968 грн. 40 коп. на відшкодування недостачі вантажу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі покладаються на Відповідача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 43, 44, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Придніпровська залізниця” на користь Відкритого акціонерного товариства "Запорожкокс" суму 1968 грн. 40 коп. шкоди від нестачі вантажу, 102 грн. витрат на держмито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд

Рішення підписано 18.07.08р.