конецформыначалоформыСЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

24 квітня
2008 року

Справа №
2-8/834-2008А

Севастопольський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів ,

,

секретар судового
засідання

за участю представників
сторін:

позивача: не з'явився

Відкрите акціонерне
товариство "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №
1"

відповідача: не
з'явився

Комунальне підприємство
"Ялтинське бюро технічної інвентаризації"

третя особа - не
з'явився

ОСОБА_1

третя особа - не
з'явився

ОСОБА_2

третя особа- не
з'явився

ОСОБА_3

розглянувши апеляційну
скаргу Комунального підприємства "Ялтинське бюро технічної інвентаризації"
на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.)
від 25.03.2008 по справі № 2-8/834-2008А

за позовом Відкритого
акціонерного товариства "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна
№ 1" (пл. Шибанкова, 1-а, місто Красноармійськ, Донецька обл.,85300)

(місто Донецьк,вул.І.Ткаченко,б.122,оф.107)

до Комунального
підприємства "Ялтинське бюро технічної інвентаризації" (вул. Дзержинського,
4, місто Ялта,98600)

3-тя особа ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

ОСОБА_3 (АДРЕСА_3)

про визнання незаконною
та скасування державної реєстрації права власності на спонукання до виконання певних
дій

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського
суду Автономної Республіки Крим від 25.03.2008 справу №2-8/834-2008А за позовом
відкритого акціонерного товариства „Вугільна компанія „Шахта „Красноармійська –Західна
№1” до комунального підприємства „Ялтинське бюро технічної інвентаризації” за участю
третіх осіб, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування державної
реєстрації права власності та спонукання до виконання певних дій передано за територіальною
підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду.

Юридичною підставою
прийняття зазначеного процесуального рішення стала правова норма частини 2 статті
19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з
висновками суду першої інстанції, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати
і направити справу до господарського суду Автономної Республіки Крим для продовження
розгляду по суті.

Апелянт обґрунтовує
свої вимоги тим, що при визначенні підсудності конкретної адміністративної справи
слід приймати до уваги не лише територіальну підсудність, але й предметну, яка визначена
у статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представники сторін
у судове засідання 24.04.2008 не з’явились, про місце та час судового засідання
були повідомлені належним чином. Відповідач надіслав телеграму до суду з клопотанням
відкласти слухання справи. Судова колегія вирішила можливим розглянути спір за відсутністю
представників сторін, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду спору по
суті, а згідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України,
неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Переглянувши ухвалу
суду першої інстанції відповідно до вимог статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги необґрунтовані
та не мають правових підстав для задоволення у зв’язку із наступним.

Судова колегія вважає
необхідним зазначити те, що доводи апелянта не можуть визнаватися обґрунтуванням
незаконності оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують висновків суду першої
інстанції відносно визначення територіальної підсудності, а лише висвітлюють позицію
відповідача щодо підвідомчості (предметної підсудності) цієї адміністративної справи.

Отже, судова колегія
звертає увагу на те, що предметна підсудність, яка визначена у статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства України, передбачає поділ компетенції щодо розгляду
тієї чи іншої адміністративної справи між загальним місцевим та окружним адміністративним
судом, а також Вищим адміністративним судом України, а визначення територіальної
підсудності означає встановлення, в якому конкретно суді повинна розглядатися та
вирішуватися дана адміністративна справа, тобто місцезнаходження адміністративного
суду.

Таким чином, предметна
підсудність (підвідомчість) і територіальна підсудність це різні ознаки (характеристики)
організації адміністративного судочинства, і їх визначення не може бути залежним
один від одного, оскільки вони виконують різні завдання.

При передачі справи
за територіальною підсудністю підвідомчість справи не порушується, оскільки дана
справа передається з місцевого господарського суду, який відповідно до пункту 6
прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України
вирішує адміністративні справи як окружний адміністративний суд, до окружного адміністративного
суду, але тільки іншого місцезнаходження, до компетенції якого входить повноваження
щодо розгляду спору з оскарження рішень і дій суб’єктів владних повноважень. У даному
випадку частину 3 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України також
не порушено, оскільки дійсно право позивача щодо вибору предметної підсудності дотримано.

Також судова колегія
вважає за необхідне зазначити наступне.

Реєстрацію прав
власності згідно із пунктом 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції від
28.01.2003 № 615 здійснюють комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

Вказане свідчить
що бюро технічної інвентаризації на основі законодавства делеговані владні повноваження
у сфері суспільних правовідносин, пов’язаних із здійсненням від імені держави дій
щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно. Таким чином, бюро технічної інвентаризації
в розумінні пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України є суб’єктом
владних повноважень. Тому доводи апелянта щодо того, що комунальне підприємство
„Ялтинське бюро технічної інвентаризації” не виконує ніяких функцій державних органів
або органів влади Автономної Республіки Крим є необґрунтованими і до уваги не приймаються.

Зі змісту апеляційної
скарги судова колегія встановила, що відповідач ставить у залежність визначення
територіальної підсудності підвідомчості, що є недопустимим і суперечить загальних
засадам організації адміністративного судочинства.

Суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що заявник апеляційної скарги не довів обґрунтованість
своїх вимог, у зв’язку з чим вони задоволенню не підлягають.

Керуючись статтею
195, частиною 4 статті 196, пунктом 1 частини 1 статті 199, статтею 200, пунктом
1 частиною 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу
комунального підприємства „Ялтинське бюро технічної інвентаризації” залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського
суду Автономної Республіки Крим від 25.03.2008 у справі №2-8/834-2008А залишити
без змін

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя

Судді