ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2008 р.

Справа № 28-25/312-07-8865

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Журавльова О.О.,

суддів Тофана В.М., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання Бритавській Ю.С.

за участю представників сторін у судовому засіданні 20.05.2008р.

від позивача: Сульженко С.В. за довіреністю від 17.12.2007р. №8

від відповідача: Ногіна І.І. за довіреністю від 20.02.2008р.

за участю представників сторін у судовому засіданні 17.06.2008р.

від позивача: Сульженко С.В. за довіреністю від 17.12.2007р. №8

від відповідача: Ногіна І.І. за довіреністю від 20.02.2008р.

за участю представників сторін у судовому засіданні 24.06.2008р.

від позивача: Сульженко С.В. за довіреністю від 17.12.2007р. №8

від відповідача: Ногіна І.І. за довіреністю від 20.02.2008р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Алвона”

на рішення господарського суду Одеської області від 02 квітня 2008 року

у справі №28-25/312-07-8865

за позовом Дочірнього підприємства „Сміт Юкрейн”

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Алвона”

про визнання усного договору неукладеним, стягнення 11105 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство „Сміт Юкрейн” звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про визнання усного договору неукладеним та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Алвона” безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 11105 грн.

У заяві від 16.01.2008р. за вх.№01/035 позивач уточнив позовні вимоги і просив суд зобов’язати відповідача відновити порушені цивільні права ДП „Сміт Юкрейн” шляхом повернення сплачених коштів в сумі 11105 грн., які були перераховані позивачем за організацію перельоту співробітника ДП „Сміт Юкрейн” у відрядження до м. Калгарі (Канада) та були набуті ТОВ „Алвона” без достатніх на те правових підстав.

Також в процесі розгляду справи позивач ще двічі уточнював свої позовні вимоги - заявою від 29.01.2008р. № 01/061 та заявою від 19.02.2008р. №02/76. Відповідно до вищевказаних заяв позивач просив стягнути з ТОВ „Алвона” шкоду у розмірі 11105 грн., яка була завдана ДП „Сміт Юкрейн” внаслідок недоліків у наданих послугах.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02 квітня 2008 року у справі №28-25/312-07-8865 (суддя Гуляк Г.І.) позов Дочірнього підприємства „Сміт Юкрейн” задоволено. З ТОВ „Алвона” на користь ДП „Сміт Юкрейн” стягнуто 11105 грн. шкоди, 111,05 грн. держмита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги ДП „Сміт Юкрейн” є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та наявними матеріалами справи. Такого висновку суд першої інстанції дійшов з огляду на вимоги ч.1 ст. 1166, ч.1 ст. 1209, ч.1 ст. 1210 ЦК України.

Відповідач із рішенням суду першої інстанції не згодний, в апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ДП „Сміт Юкрейн”, з посиланням при цьому на те, що судове рішення є необґрунтованим, а також таким, що прийняте при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За доводами скаржника позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв’язку між діями відповідача та наявними у позивача збитками, а також в матеріалах справи відсутні докази заподіяння відповідачем позивача позадоговірної шкоди. Суд першої інстанції не врахував агентських відносин між позивачем та перевізником (ВАТ „Авіакомпанією „Трансаеро”). Окрім того, судом першої інстанції не враховано, що позивач у наданих до суду першої інстанції заявах про уточнення позовних вимог одночасно змінив і предмет, і підставу позову, що є порушенням ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні представник скаржника (ТОВ „Алвона”) підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі і наполягав на їх задоволенні.

У відзиві на апеляційну скаргу від 20.05.2008р. за вх.№669–Д1, позивач просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення –без змін, з посиланням при цьому на те, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими.

На підставі ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалася перерва до 17.06.2008р., про що сторони повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, заслухавши представників сторін, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 02.08.2007р. Дочірнє підприємство “Сміт Юкрейн” звернулось до відокремленого підрозділу ТОВ “Алвона” у м. Києві за послугою організувати переліт співробітника Карагодіна Андрія Михайловича у відрядження в місто Калгарі (Канада).

В свою чергу відповідачем було прийнято на себе зобов’язання по організації перельоту та запропоновано маршрут перельоту, а саме Москва - Калгарі - Москва у період з 6 серпня 2007 року по 12 серпня 2007 року. З російської сторони переліт повинна була здійснити авіакомпанія “ТРАНСАЕРО”, із канадської - “Еір Канада”.

З матеріалів справи також вбачається, що 11.12.2006р. між ТОВ „АЛВОНА" (агент, відповідач) та ВАТ „Авіакомпанія „Трансаеро" (перевізник) укладена Агентська угода про продаж перевезень №465/ODS-06, за умовами якого перевізник доручає, а агент приймає на себе право продажу авіаперевезень на авіарейси, що здійснюються перевізником. Агент може представляти перевізника при продажу авіаквитків на власні лінії перевізника та на лінії інших авіакомпанії, на які перевізник має право оформляти перевезення на своїх бланках. Повноваження агента представляти перевізника обмежуються положення даної Угоди (п.п. 1.1 -1.3 угоди).

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що на виконання досягнутих сторонами домовленостей по організації перельоту співробітника позивача, відповідачем по факсимільному зв'язку було направлено рахунок - фактуру від 02.08.2007 року №К1-0000749 на оплату квитків та послуг на загальну суму 11105 гривень (а.с. 60), який позивачем був оплачений, що підтверджується платіжним дорученням від 03.08.2007р. №1068 (а.с. 67). Представники сторін підтверджують, що квитки були отримані вчасно кур'єрською поштою.

Відповідно до вимог ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

У квитку, який отримав позивач, також зазначено, що пасажирський квиток та вантажна квитанція є документами, що свідчать про укладення договору між пасажиром та перевізником пасажиру та його вантажу (а.с. 62).

Таким чином, через посередника –ТОВ „Алвона” - ДП „Сміт Юкрейн” було укладено два договори перевезень: з ВАТ „Авіакомпанія „Трансаеро" –договір перевезення за маршрутом Москва-Лондон-Москва, та з авіакомпанією „Ейр Канада” –договір перевезення за маршрутом Лондон-Калгарі-Лондон.

При цьому ТОВ „Алвона” не є стороною укладених договорів перевезення, а є агентом перевізника ВАТ „Авіакомпанія „Трансаеро" відповідно до умов зазначеної вище Агентської угоди про продаж перевезень від 11.12.2006р. №465/ODS-06.

Згідно з п.1 ст. 297 ГК України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок.

Таким чином апеляційний господарський суд вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, прийнятим при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи, оскільки місцевим господарським судом не враховано агентських відносин між відповідачем та ВАТ „Авіакомпанія „Трансаеро".

Матеріалами справи також встановлено, що 06.08.2007р. співробітник позивача Карагодін А.М. прибув до аеропорту “Домодєдово”, м. Москва, для здійснення перельоту Москва-Лондон. При перевірці квитків, працівником служби безпеки авіакомпанії “ТРАНСАЕРО” було відмовлено співробітнику позивача Карагодіну А.М. у реєстрації та посадці на літак, який здійснював рейс ІЛЧ 333 Москва-Лондон, про що було зазначено у квитку №4541 (а.с. 62).

За вимогами ч.ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В останній редакції уточненої позовної заяви позивач стверджує, що зазнав шкоду у розмірі 11105 грн., яка була завдана внаслідок недоліків у наданих відповідачем (ТОВ „Алвона”) послугах, посилаючись при цьому, що причиною відмови в посадці на літак було недостатність часу, який відведений для стикування рейсів в лондонському аеропорті.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В матеріалах справи відсутні докази відмови у посадці на літак в результаті неякісного надання послуг відповідачем.

Разом з цим в авіаквитку (документі, що свідчить про укладення договору між пасажиром та перевізником пасажиру та його вантажу), який отримав позивач, зазначено, що пасажир, який запізнився до часу закінчення реєстрації, що закінчується за 40 хвилин до часу вильоту, вказаного в квитку, до перевезення на зазначений рейс не приймається. Окрім того, перевізник має право відмовити в перевезенні, якщо це необхідно для забезпечення безпеки та здоров’я пасажирів; з метою запобігання порушень відповідних законів, постанов, правил та приписів державних органів будь-якої країни, на територію, з території або через територію якої здійснюється перевезення; у зв’язку з відмовою пасажира виконувати вимоги правил, інструкцій та вказівок Перевізника, в тому числі і на попередні рейсах; у зв’язку з хворобою пасажира, якщо його стан здоров’я створює загрозу для самого хворого або оточуючих; коли пасажир має неправильно оформлені документи; особам, що створюють загрозу або можуть спричинити шкоду іншим особам або їх майну; пасажиру, який знаходиться у стані алкогольного або наркотичного сп’яніння; пасажиру, дії якого порушують встановлені правила користування повітряним транспортом, в тому числі і на попередніх рейсах.

Водночас позивачем не надано жодних доказів вчасної явки для реєстрації на рейс, а також причин відмови у посадці на літак.

Таким чином, невідомо, чому саме його співробітнику було відмовлено в посадці на літак.

Апеляційний господарський суд вважає, що зазначені обставини свідчать про недоведеність доводів позивача.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що відсутній причинно-наслідковий зв’язок між діями відповідача та наявними у позивача збитками заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Дійсно, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини заподіювача шкоди.

Така ж правова позиція наведена у п.2 Роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 01.04.1994р. №02-5/215 „Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди”.

Оскільки, як зазначено вище, в матеріалах справи немає доказів того, що нанесена позивачу внаслідок втрати вартості авіаквитків матеріальна шкода була спричинена внаслідок неякісного надання послуг відповідачем, апеляційний господарський суд вважає, що причинно-наслідковий зв’язок між діями відповідача та наявною у позивача шкодою відсутній.

Водночас в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують, що ТОВ „Алвона” надала позивачу послуги по організації перельоту якісно, а саме: лист компанії „Амадеус Україна” від 20.12.2007р., в якому зазначено, що при бронюванні перельоту для співробітника позивача застосовувався мінімальний стикувальний час між терміналами 1 та 3 аеропорту Хітроу (Лондон), який складає 1 годину 15 хвилин. Авіакомпаніями, які здійснюють перевезення, не встановлені інші вимоги по мінімальному стикувальному часу між цими терміналами (а.с. 104), довідка ВАТ „Авіакомпанія „Трансаеро" (а.с. 103), лист ВАТ „Авіакомпанія „Трансаеро" від 24.12.2007р. №НР-1670 (а.с.102).

Враховуючи вищевикладене апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Алвона” слід задовольнити, рішення місцевого господарського суду підлягає скасовуванню, оскільки воно не відповідає чинному законодавству та обставинам справи, а у задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства „Сміт Юкрейн” слід відмовити.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати відповідача по сплаті державного мита за розгляд апеляційної скарги в сумі 55,53 грн., покладаються на позивача (Дочірнього підприємства „Сміт Юкрейн”).

Керуючись ст.ст.99,101-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Алвона” задовольнити.

2.Рішення господарського суду Одеської області від 02 квітня 2008 року у справі №28-25/312-07-8865 скасувати.

3.У задоволенні позову Дочірнього підприємства „Сміт Юкрейн” відмовити.

4.Стягнути з Дочірнього підприємства „Сміт Юкрейн” (36039, м. Полтава, вул. Остапа Вишні, 2; , р/р 0501 у ПВ ВАТ „Сведбанк”, МФО 300164) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Алвона” (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 8; ; р/р 3801 в АБ „Південний” м. Одеса, МФО 328209) 55 (п’ятдесят п’ять) грн. 53 коп. держмита за розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя

О.О. Журавльов

Судді

В.М. Тофан

М.В. Михайлов