СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

24 червня 2008 року

Справа № 2-28/17027-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В..,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Борисової Ю.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Керченський завод будівельної кераміки "САРМАТ" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Альошина С.М.) від 11.02.2008 у справі №2-28/17027-2007

за позовом дочірнього підприємства приватного підприємства "Кряж" "Красногвардійський шиферний завод" (вул. Польова, 5,Красногвардійське,97000)

до закритого акціонерного товариства "Керченський завод будівельної кераміки "САРМАТ" (вул. Котовського, 3,Керч,Автономна Республіка Крим,98305)

про стягнення 16412,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.02.2008 у справі № 2-28/17027-2007 позов дочірнього підприємства приватного підприємства "Кряж" "Красногвардійський шиферний завод" до закритого акціонерного товариства "Керченський завод будівельної кераміки "САРМАТ" задоволено частково, в сумі 13542,52 грн. В іншій частині позову –провадження у справі припинено відповідно до вимог пункту 4 статті 80 ГПК України.

Не погодившись з цим судовим актом, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення у справі про задоволення позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі заявник вказує на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права, оскільки ухвалу про розгляд справи судом першої інстанції 11.02.2008 відповідач не отримував, що є перешкодою для участі у розгляді справи і захисту своїх законних прав. Проти існування станом на 06.02.2008 заборгованості в сумі 13542,52 грн., сторона не заперечує.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 24 червня 2008 року не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи що явка учасників судового процесу не визнавалась обов’язковою, судова колегія визнала матеріали справи достатніми для розгляду справи за їх відсутністю.

Розглянувши матеріали справи повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

Між позивачем і відповідачем були укладені договір зустрічних поставок (бартер) № 89 від 01 липня 2004 року, договір постачання № 49 від 10 травня 2005 року, договір № 90/А/61 від 01серпня 2006 року, договір постачання № 73 від 13 листопада 2006 року та договір зустрічних поставок (бартер) № Б-5 від 01 липня 2007 року.

Згідно з умовами договорів зустрічних поставок (бартер) № 89 від 01.07.2004 р. і № Б-5 від 01.07.2007 р. сторони зобов'язувались здійснити зустрічні поставки одне одному на суму 13 353,60 грн. за договором № 89 та на суму 18 640,50 грн. за договором № Б-5, відповідно.

Відповідно до умов договорів № 49 від 10 травня 2005 р., № 90/А/61 від 01 серпня 2006 року і № 73 від 13 листопада 2006 року. позивач зобов'язувався передати відповідачу товар, визначений договорами, а відповідач - прийняти товар та здійснити оплату на умовах, визначених цими договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за вказаними договорами виконав у повному обсязі, але відповідач свої зобов'язання перед позивачем виконав лише частково.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем на день розгляду справи підтверджується первісними бухгалтерськими документами, а також актами звірки взаєморозрахунків станом на 01.08.2004 та станом на 06.02.2008 (арк.с. 19,38). Вказані документи підписаними відповідачем без заперечень та не оспорюються останнім.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія № 241 від 05.11.2007 р., в якій боржнику було запропоновано повернути суму основного боргу -16412,55 грн. у добровільному порядку, яку останній залишив без відповіді та виконання (арк.с 9-10).

Вказані обставини з’явились підставою для звернення дочірнього підприємства приватного підприємства «Кряж»«Красногвардійський шиферний завод» до господарського суду АР Крим із позовом до закритого акціонерного товариства Керченський завод будівельної кераміки «Сармат», м. Керч про стягнення 16 412,55 грн. заборгованості на підставі статей 193 Господарського кодексу України і статті 526 Цивільного кодексу України.

Під час розгляду справи дочірнє підприємство приватного підприємства "Кряж" "Красногвардійський шиферний завод" заявою від 11.02.2008 (арк..с 34) відмовилось від позову в частині стягнення з відповідача суми 2548,99 грн. і 321,04 грн. у зв’язку з перерахуванням відповідачем вказаних сум на рахунок позивача, просив припинити провадження у справі в цієї частині позовних вимог згідно з пунктом 4 статті 80 ГПК України.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.02.2008 у справі № 2-28/17027-2007, на підставі статей 509,526,530 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України, позов дочірнього підприємства приватного підприємства "Кряж" "Красногвардійський шиферний завод" до закритого акціонерного товариства "Керченський завод будівельної кераміки "САРМАТ" був задоволений в сумі 13542,52 грн. В частині стягнення 2870,03 грн. провадження у справі було припинено відповідно до вимог пункту 4 статті 80 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія не знаходить підстав для скасування судового рішення у зв’язку з наступним.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Так, в силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено судами, позивач зобов'язання за укладеними договорами виконав належним чином, поставив відповідачу визначений ними товар, натомість відповідач зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим за станом на 06.02.32008 утворилась заборгованість у сумі 13542,52грн. Матеріалами справи також підтверджений факт існування заборгованості в сумі 13542,52 грн. (акт звірки, арк.с.38). Заявник в апеляційній скарзі не заперечує проти існування заборгованості саме в такому розмірі.

Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну юридичну оцінку відносинам сторін, врахувавши положення ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. ст. 525, 526 ЦК України, суд першої інстанції дійшов мотивованих висновків про наявність у закритого акціонерного товариства "Керченський завод будівельної кераміки "САРМАТ" зобов'язання сплатити грошові кошти за отриманий товар. Також суд апеляційної інстанції вважає, що судом правильно застосовані норми чинного законодавства, які регулюють питання виконання зобов’язань, і обґрунтовано задоволені заявлені позовні вимоги.

Єдиною підставою для скасування рішення суду першої інстанції відповідач вказує неналежне повідомлення його про судове засідання 11.02.2008.

Однак, судовою колегією не встановлено даного порушення процесуального закону, оскільки ухвалою від 14.01.2008 відповідач був належним чином, рекомендованою кореспонденцією сповіщений про час і місце розгляду справи 11.02.2008 за адресою, вказаною в позовній заяві і договорах, на підставі яких створилась спірна сума заборгованості. Крім того, закрите акціонерне товариство "Керченський завод будівельної кераміки "САРМАТ" було повідомлено про відповідальність, передбачену пунктом 5 статті 83 ГПК України, у разі ухилення від виконання вимог господарського суду, а ухвалою заступника голови господарського суду АР Крим від 14.01.2008 строк вирішення спору був продовжений до 22.02.2008 у зв’язку з неодноразовою неявкою відповідача в судові засідання

Таким чином, судова колегія вважає, що матеріалами справи підтверджено небажання відповідача добросовісно користуватися процесуальними правами, наданими стороні статтею 22 ГПК України, а не порушення судом першої інстанції норм процесуального закону.

Враховуючи вищевикладені обставини, Севастопольський апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду від 11.02.2008.

Керуючись статтями 22, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Керченський завод будівельної кераміки "САРМАТ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.02.2008 у справі № 2-28/17027-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.В.Сотула

Судді                                                                                В.М. Плут

Ю.В. Борисова