ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2008 р. Справа № 47/166-08

вх. № 4375/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Скриннік І.А. за довіреністю б/н від 17.06.2008р. відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом

ТОВ "АПК "Надія", м. Харків

до

Фермерського господарства "Альянс", м. Зміїв

про стягнення 1167798,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1167798,89 грн., що виникла внаслідок не належного виконання відповідачем зобов"язань за договором 26/12-07 від 26.12.2007р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 11678,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем 26 грудня 2007 року був укладений договір № 26/12-07, згідно з умовами якого в рахунок оплати вартості товару позивачем було перераховано 450000,00 грн., однак товар у встановлений договором строк поставлений не був.

Крім того, 25 січня 2008 р. з відповідачем також був укладений договір № 25/01-08, на виконання пункту 3.1 якого ТОВ „АПК „Надія” сплатило відповідачеві 700000,00 грн., однак товар, що є предметом договору, позивачу не поставлений.

На виконання вимог ТОВ „АПК „Надія” про повернення сум попередньої оплати, відповідачем кошти були частково повернуті, а сума 150000,00 грн. до цього часу не повернута. Також, з згідно договору поставки № 26/02-01 від 26 лютого 2008 року, укладеного з ФГ „Альянс”, позивачем в строк, передбачений п. 3.3 договору, було поставлено відповідачеві товар – аміачну селітру, а саме: 25 тон на суму 55000,00 грн. (видаткова накладна № РН-169); 36 тон на суму 79200,00 грн. (видаткова накладна № РН-173); 23 тони на суму 50600,00 грн. (видаткова накладна РН-198); 30 тон на суму 66000,00 грн. (видаткова накладна № РН-200/1); 30 тон на суму 66000,00 грн. (видаткова накладна № РН-212/1); 30 тон на суму 66000,00 грн. (видаткова накладна № РН-220); 70 тон на суму 154000,00 грн. (видаткова накладна № РН-221/1); 125 тон на суму 275000,00 грн. (видаткова накладна № РН-225/1); 50 тон на суму 110000,00 грн. (видаткова накладна № РН-246), а всього 419 тон на загальну суму 921800,00 грн.

Судом встановлено, що 26 грудня 2007 року між Фермерським господарством „Альянс” та товариством з обмеженою відповідальністю „АПК „Надія” був укладений договір № 26/12-07, згідно якого відповідач зобов’язався поставити, а позивач прийняти та оплатити товар, а саме – 643 тони озимої пшениці врожаю 2007 року за ціною 700,00 грн. за тону. Вартість товару за цим договором становить 450100,00 грн.

Згідно п. 3.1 договору, в рахунок оплати вартості товару Сторона -2 повинна була сплатити Стороні -1 до 29 грудня 2007 року 450000,00 грн., а відповідно до п. 2.1 договору товар повинен бути поставлений Стороні –2 до 1 лютого 2008 року, про що між сторонами складається відповідний акт. Місце виконання зобов’язання –тік ФГ „Альянс”, яке знаходиться за адресою: Харківська область, Змиївський район, с. Таранівка.

Про те, що товар готовий до передачі у зазначеному місці, Сторона – 1 зобов’язана була в письмовій формі повідомити позивача за 3 дні до початку передачі. У разі порушення цього обов’язку товар не може вважатися наданим у розпорядження Сторони – 2, а Сторона – 1 є такою, що не виконала свої зобов’язання.

На виконання пункту 3.1 цього договору, позивач перерахував відповідачеві 450000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 125 від 28.12.2007 р. та платіжним доручення № 53956 від 28.12.2007 р., а також не заперечується відповідачем. Однак, товар до 1 лютого 2008 року відповідачем у встановлений договором термін поставлений позивачеві не був.

Також, 25 січня 2008 року між Фермерським господарством „Альянс” та товариством з обмеженою відповідальністю „АПК „Надія” був укладений договір № 25/01-08, згідно якого відповідач зобов’язався поставити, а позивач прийняти та оплатити товар – 1030 тон озимої пшениці врожаю 2007 року за ціною 700,00 грн. за тону. Вартість товару за цим договором становить 721000,00 грн.           Згідно п. 3.1 договору, в рахунок оплати вартості товару Сторона -2 повинна була сплатити Стороні -1 до 29 січня 2008 року 720000,00 грн., а відповідно до п. 2.1 договору товар повинен бути поставлений Стороні – 2 до 1 лютого 2008 року, про що між сторонами також повинен бути складений відповідний акт. Місце виконання зобов’язання – тік ФГ „Альянс”, яке знаходиться за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Таранівка.

Про те, що товар готовий до передачі у зазначеному місці, Сторона – 1 зобов’язана в письмовій формі повідомити позивача за 3 дні до початку передачі. У разі порушення цього обов’язку товар не може вважатися наданим у розпорядження Сторони – 2, а Сторона – 1 є такою, що не виконала свої зобов’язання.

На виконання пункту 3.1 цього договору, позивач перерахував відповідачеві 700000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 38 від 29.01.2008 р..          Однак, товар і за цим договором відповідачем також не поставлений.

Таким чином, загальна сума коштів, які були перераховані за вказаними договорами відповідачеві, становить 1150000,00 грн.

В зв’язку з невиконанням відповідачем умов зазначених договорів, ТОВ „АПК „Надія” звернулося до відповідача з вимогою про повернення суми передплати.

Відповідач на вимогу позивача повернув частково кошти у сумі 1000000,00 грн. (платіжне доручення № 112 від 26.03.2008 р. на суму 200000,00 грн., платіжне доручення № 113 від 27.03.2008 р. на суму 200000,00 грн., платіжне доручення № 115 від 28.03.2008 р. на суму 600000,00 грн.). Решта коштів у сумі 150000,00 грн. не повернута.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який отримав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 3 ст. 693 передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов’язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, за вимогою кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно п. 7.2 договору № 26/12-07 від 26.12.2007 р. та п. 7.2 договору № 25/01-08 від 25.01.2008 р. у разі порушення Стороною -1 зобов’язань за договором, Сторона-2 має право в односторонньому порядку відмовитися від зобов’язань, передбачених цим договором, та вимагати повернення раніше переданих Стороні-1 грошових коштів, а також вимагати уплати штрафу та процентів за користування Стороною-1 грошовими коштами Сторони-2.

Пунктом 7.3 договору № 26/12-07 від 26.12.2007 р. та договору № 25/01-08 від 25.01.2008 р. у разі порушення Стороною-1 зобов’язань по поставці товару (у тому числі його неповного виконання) Сторона-1 сплачує Стороні-2 проценти за користування її грошовими коштами в розмірі 24 % річних за весь час користування такими грошовими коштами.

Такі проценти нараховуються на суми, передані Стороні – 1, з моменту їх отримання Стороною-1 та до моменту виконання зобов’язань Сторони-1 по поставці товару, а у разі відмови Сторони-2 від зобов’язань згідно з п. 7.2 договору – до моменту повернення Стороною-1 Стороні-2 усіх отриманих від неї грошових коштів.

Так, згідно із договором № 26/12-07 від 26.12.2007 р. відповідачеві було перераховано 211400,00 грн. (платіжне доручення № 125 від 28.12.2007 р.) та 238600,00 грн. (платіжне доручення № 53956 від 28.12.2007 р.), разом 450000,00 грн., а 26 березня 2008 року кошти у сумі 400000,00 грн. відповідачем були повернуті.

Таким чином, з 28 грудня 2007 року по 26 березня 2008 року відповідач користувався чужими грошовими коштами у сумі 400000,00 грн., а тому станом на 26 березня 2008 року 24 % річних за весь час користування грошовими коштами у сумі 400000,00 грн. становить 23671,23 грн.

Враховуючи, що решта коштів у сумі 50000,00 грн. не повернута, відповідач з 28 грудня 2007 року по 5 червня 2008 року користується чужими грошовими коштами у сумі 50000,00 грн., а тому 24 % за користування цими коштами становить 5293,68 грн.

Таким чином, загальна сума процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 450000,00 грн. по договору № 26/12-07 від 26.12.2007 року становить 28964,91 грн.

Станом на 5 червня 2008 року сума боргу у розмірі 50000,00 грн. відповідачем не повернута, а тому сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення повернення грошових коштів складає 56545,00 грн.

Таким чином, всього за договором № 26/12-07 від 26.12.2007 р. сума боргу становить 85509,91 грн.

Згідно із договором № 25/01-08 від 25.01.2008 р. відповідачеві було перераховано 700000,00 грн. (платіжне доручення № 38 від 29.01.2008 р.). На вимогу позивача, 28 березня 2008 року кошти у сумі 600000,00 грн. відповідачем були повернуті.

Отже, з 29 січня 2008 року по 28 березня 2008 року відповідач користувався чужими грошовими коштами у сумі 600000,00 грн., а тому станом на 28 березня 2008 року 24 % річних за весь час користування грошовими коштами у сумі 600000,00 грн. становить 23671,23 грн.

Враховуючи, що решта коштів станом на 5 червня 2008 року не повернута, відповідач з 29 січня 2008 року по 5 червня 2008 року користується грошовими коштами у сумі 100000,00 грн., а тому 24 % за користування цими коштами становить 8481,75 грн.Станом на 5 червня 2008 року сума у розмірі 100000,00 грн. не повернута, а тому сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення повернення грошових коштів становить за договором № 25/01-08 від 25.01.2008 р. сума боргу становить 142052,98 грн.

Згідно договору поставки № 26/02-01 від 26 лютого 2008 року, укладеного з ФГ „Альянс”, позивачем в строк, передбачений п. 3.3 договору, було поставлено відповідачеві товар – аміачну селітру, а саме: 27.02.2008 р. – 25 тон на суму 55000,00 грн. (видаткова накладна № РН-169); 28.02.2008 р. – 36 тон на суму 79200,00 грн. (видаткова накладна № РН-173); 04.03.2008 р. – 23 тони на суму 50600,00 грн. (видаткова накладна РН-198); 05.03.2008 р. – 30 тон на суму 66000,00 грн. (видаткова накладна № РН-200/1); 06.03.2008 р. – 30 тон на суму 66000,00 грн. (видаткова накладна № РН-212/1); 07.03.2008 р. – 30 тон на суму 66000,00 грн. (видаткова накладна № РН-220); 09.03.2008 р. – 70 тон на суму 154000,00 грн. (видаткова накладна № РН-221/1); 11.03.2008 р. – 125 тон на суму 275000,00 грн. (видаткова накладна № РН-225/1); 13.03.2008 р. – 50 тон на суму 110000,00 грн. (видаткова накладна № РН-246), а всього 419 тон на загальну суму 921800,00 грн..

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов’язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі – продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайно виконати не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 2.3 договору № 26/02-01 від 26.02.2008 року були визначені умови оплати товару – попередня оплата. Однак, в зв’язку з тим, що строк здійснення відповідачем попередньої оплати товару договором не був встановлений, ТОВ „АПК „Надія” 23 травня 2008 року надіслало відповідачеві вимогу про здійснення оплати поставленого товару.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 530 ЦК України відповідач зобов’язаний був виконати обов’язок щодо оплати поставленого товару в семиденний строк від дня пред’явлення йому вимоги.

Відповідно до п. 4.3 договору за односторонню відмову від виконання прийнятих на себе зобов’язань протягом дії цього Договору, винна сторона зобов’язана сплатити штраф в розмірі 2 % від загальної вартості товару протягом 7 (семі) днів після отримання претензії.

Однак, у встановлений термін відповідач оплату вартості поставленого товару з урахуванням штрафу у розмірі, передбаченому договором, не сплатив.

Таким чином, сума боргу відповідача за невиконання зобов’язань по оплаті вартості товару з урахуванням 2 % штрафу складає: 921800,00 грн. – сума основного боргу та 18436,00 грн. штрафу, а всього 940236,00 грн.

Отже, загальна сума боргу відповідача за невиконання грошових зобов’язань з нарахованими штрафними санкціями становить 1167798,89 грн., з яких 1071800,00 грн. сума основного боргу, а 95988,89 грн. – сума штрафних санкцій та інфляційних.

Приймаючи до уваги викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1167798,89 грн. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 11678,00 грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 5, 6, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства „Альянс” (63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Харківська, 86-А, п/р 4700 в АКІБ „УкрСіббанк”, МФО 351005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „АПК „Надія” (61037, м. Харків, пр. Московський, 199-А, п/р 7800 в АКІБ „УкрСіббанк”, МФО 351005, ) заборгованість у сумі 1167798,89 грн., 11 678,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 26.06.2008р.

Суддя Светлічний Ю.В.