ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 313
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.04.2008

Справа
№2-24/16736-2007А

За
адміністративним позовом - Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності
(СПД) ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

До
відповідача  - Державної  податкової інспекції у м. Алушта (АР Крим,
м.Алушта, вул.Леніна,22-а)

про
скасування податкового повідомлення-рішення

Суддя
Г.Г.Колосова

При
секретарі Капустіної І.М.

За участю
представників:

Від
позивача - ОСОБА_1.,  СПД, паспорт

Від
відповідача - Чурочкін А.Б.., головний державний податковий інспектор,
довіреність у справі.

Обставини
справи:

Позивач  звернувся з позовом до суду про скасування
податкового повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій №
/0 від 22.08.2007р., яким позивачу донарахований єдиний податок на
підприємницьку діяльність з фізичних осіб у сумі 350 грн.

У
судовому засіданні суд встановив, що фактично позивач просить скасувати
повідомлення-рішення № /0 від 22.08.2007р.

Вказані
вимоги позивач  підтримав у повному
обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнає,
просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов, у
додатковому поясненні та у судових засіданнях (а.с.22-23, 43-44).

18.12.2007р. до судового
засідання  викликані в якості свідків
реалізатор ОСОБА_3 та  головний  державний податковий інспектор, яка
здійснювала обстеження, ОСОБА_4

До судового засідання явку не
забезпечили, про час слухання справи
повідомлені судовими повістками, які отримані ними, згідно з підписом на
поштовому повідомленні, про причини
неявки суд не повідомили.

Згідно
з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства
України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до
початку  діяльності окружних та
апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі
господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України
1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні
місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до ст. 41 Кодексу Адміністративного
судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи
здійснює повне  фіксування судового
засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін,
суд, -

встановив:

ОСОБА_1
зареєстрований як  фізична особа
-підприємець  рішенням виконкому
Алуштинської міської ради  23.11.2001р.  та узятий на податковий облік в ДПІ в м.
Алушта.

Відповідно до  Указу Президента України від 28.06.99р. «Про
спрощену систему оподатковування, обліку й звітності суб'єктів малого
підприємництва», відповідач здійснював підприємницьку діяльність по єдиному
податку, відповідно до заяви, з 1 квітня 2007р.

На підставі листа обстеження від 26.06.2007р.
та  акту перевірки  від 10.08.2007р.  СПД ОСОБА_1 податковим повідомленням-рішенням
ДПІ в м. Алушта № 0 від 22.08.2007р. донараховане 350грн. єдиного
податку за використання  найманої
праці.

Не погодившись з винесеним  податковим повідомленням  СПД ОСОБА_1. оскаржив  його,
звернувшись з позовом до суду про визнання  його нечинним.

Позовні вимоги позивача задоволенню не
підлягають за наступних підстав.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем при проведенні  обстеження 26.06.2007р. не був врахований той
факт, що на торговій точці знаходиласьОСОБА_3, яка проходила стажировку, але на
роботу прийнята не була. А з 01.07.2007р. СПД ОСОБА_1 укладений трудовий
договір  з  ОСОБА_5., за яку своєчасно здійснюються
платежі, що не знайшло відображення в акті.

Ці
ствердження позивача суд до уваги не приймає.

Статтєю
2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва» передбачено, що у разі , коли  платник
єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням
найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка
єдиного податку збільшується  на 50% за
кожну особу.

Згідно
з актом перевірки, період, що перевірявся-
з 01.04.2007р. по 26.06.2007р.

Відповідно
до заяви про право застосування спрощеної системи  оподаткування, обліку та звітності ( вх №
3453м від 25.04.2007р.) найманим працівником оформленаОСОБА_6.  (а.с.6)

Крім
того, у позовні заяві та у судовому засіданні
позивач  посилається на те, що при
складанні  акту перевірки не враховане,
що торгова точка почала працювати  з
01.07.2007р., про що свідчить книга обліку розрахункових операцій.

Матеріалами
справи  спростовується  той факт, що торгова точка почала працювати з
01.07.2007р., оскількиОСОБА_3 у письмовому поясненні від 26.06.2007р.
повідомила, що вона працює  реалізатором
з 22.06.2007р. у СПД ОСОБА_1 В листі обстеження
від 26.06.2007р. значиться, що виручка
на момент обстеження складає
100грн. (а.с.33-35)

Крім
того, в свідоцтві  про сплату єдиного
податку від 16.03.2007р. СПД ОСОБА_1.
власноруч  вказав  вид діяльності з квітня 2007р. - переплітні
роботи, а з травня 2007р. - роздрібна торгівля, послуги, прокат спортивного  обладнання.

Викликані
в якості свідків реалізатор ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 гол.держ.подат.інспектор, що здійснювала  обстеження
26.06.2007р.,  до судового
засідання не з'явились,  про час слухання
справи  повідомлені судовими повістками,
які отримані ними згідно з підписом на поштовому повідомленні. Про причини
неявки суд не повідомили.

Відповідач
позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що відповідно до статті 10 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні" №509-ХП від 04.12.1990
року (зі змінами та доповненнями, далі - Закон України №509-ХП) до складу
функцій державних податкових інспекцій у районах, містах без районного поділу,
районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій
відносяться, зокрема:

-          здійснення контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів) (п.1 ч. 1 ст.10 Закону України №509-ХП);

-          забезпечення  обліку платників  податків,
інших  платежів,  правильності
обчислення  і своєчасності
надходження цих податків, платежів (п.2 ч.і ст.10 Закону України №509-ХП);

-          проведення перевірок фактів
приховування і заниження сум податків та зборів обов'язкових платежів) у
порідку, встановленому цим Законом та іншими законами України (п.8 ч.і ст.10
Закону України №509-ХП).

Також,
відповідно до статті 11 Закону України №509-ХП, органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами
України, мають право:

-          здійснювати   документальні
невиїзні   перевірки   (на
підставі   поданих   податкових декларацій, звітів та інших
документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів
(обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі) (п.1 ч.і ст. 11 Закону
України №509-ХП);

-
запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності
нарахування та своєчасності сплати податків та зборів (обов'язкових платежів)
такими платниками податків (п.4 ч.і ст.П Закону України №509-ХП).

Так, у відповідності до вищезазначених
норм чинного податкового законодавства, співробітниками ДПІ у м. Алушті була
проведена невиїзна документальна перевірка з питання використання праці
найманих працівників СПД ОСОБА_1 за період з 01.04.2007р. по 26.06.2007р. Перевірка
проводилась на підставі поданої позивачем до ДПІ у м. Алушті заяви про право
застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності вх.№2366/м
від 14.03.2007р. Позивач належним чином був запрошений до ДПІ в м. Алушті для
перевірки правильності використання праці найманих працівників, про що свідчить
його особистий розпис на корінці повідомлення вих.№4263/м/17 від 31.07.2007р.

При проведенні перевірки  працівниками ДПІ в  м. Алушті також були використані додаткові
документи, використання яких не заборонено чинним законодавством: картки
особового рахунку позивача, лист обстеження місця здійснення господарської
діяльності позивачем №102 від 26.06.2007р. із додатком.

Проведення обстеження місця здійснення
господарської діяльності суб'єктом підприємницької діяльності та складання
листа обстеження регулюється відповідними нормативно-правовими актами ДПА в АР
Крим. Положення нормативно-правових актів ДПА України та ДПА в АР Крим, що
прийняті у відповідності та на виконання Закону, мають уточнюючий характер та
конкретизують порядок реалізації тих чи інших прав контролюючого органу,
передбачених діючим законодавством, оскільки Законом як нормативно-правовим
актом, що регулює найбільш важливі питання життєдіяльності суспільства та держави,
встановлені лише основні функції, правовий статус та повноваження органів
державної податкової служби в Україні.

Так, з метою більш детального
регулювання організації контролю за діяльністю суб'єктів підприємницької
діяльності - фізичних осіб, ДПА в АР Крим були розроблені Методичні
рекомендації з питання організації роботи спеціалістів районних та міських
державних податкових інспекцій щодо обліку, оподаткуванню, оформленню справ по
оподаткуванню суб'єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб, затверджені
керівником ДПА в АР Крим 13.09.2002р. Розділ третій зазначених Методичних
рекомендацій встановлює порядок проведення співробітниками державних податкових
інспекцій обстеження місця здійснення господарської діяльності суб'єктом
підприємницької діяльності та складання за його результатами відповідного листа
обстеження.

Крім того, проведення обстеження місця
здійснення господарської діяльності суб'єктами підприємницької діяльності є
одним із заходів щодо упередження порушень податкового законодавства під час
виплати доходів громадянам, який передбачений у плані заходів ДПА в АР Крим на
2007 рік відповідно до Наказу ДПА в АР Крим №203 від 21.03.2007р. „Щодо
упередження порушень податкового законодавства під час виплати доходів громадянам".

Відповідно до статті 24 Кодексу законів
про працю України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.
Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника
або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий
договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було
видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Пунктом
6 частини 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України передбачає обов'язкове
додержання письмової форми при укладенні трудового договору з фізичною особою,
проте не встановлює відповідальності працедавця за порушення порядку укладання
трудового договору із фізичною особою.

Відповідно
до  ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Позивач  не надав суду
належних доказів того, що ОСОБА_3 на час обстеження фактично не
працювала у нього. На виклик суду в якості свідка ОСОБА_3 не зявилась.

Таким
чином, ретельно дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд  вважає, що позовні вимоги позивача з підстав,
вказаних у позовній заяві, задоволенню не підлягають, у позові відмовлено.

У судовому засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини  постанови.

Постанова складена у повному обсязі  11.04.2008року.

На підставі вищевикладеного та керуючись
ст.ст. ч.1 ст. 94, 98, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У
позові відмовлено.

У
разі неподання  заяви про апеляційне
оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення
(у разі складання  постанови у повному
обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з
дня складення у повному обсязі).

Якщо
після подачі заяви  про апеляційне
оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про
апеляційне  оскарження.

Постанова
може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Колосова Г.Г.