ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2008

Справа №2-30/4636-2008

За позовом Колективного підприємства «Лега» м. Сімферополь, вул. Кудряшова,21.

До відповідача Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради, м. Сімферополь, вул. Толстого,15.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційного об’єднання Залізничного району м. Сімферополя», м. Сімферополь, вул. Дзюбанова, 13.

Про спонукання укласти договір

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Ібрагімов Р.Н., представник за дов. від 12.05.2008р.

Від відповідача – Лисякова, представник за дов. від 22.10.2007р. № 2579/40/01 у справі.

Від третьої особи – не з'явився.

Суть спору: позивач - Колективне підприємство «Лега» м. Сімферополь звернувся до господарського суду з позовом про зобов’язання Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради, м. Сімферополь укласти договір купівлі-продажу нежилих приміщень в підвалі – загальною площею 141,6 кв.м., розташованих у м. Сімферополі по вул. Набережної, 83 а.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору оренди від 04.01.2005р. №3/2005 орендує підвальне приміщення, розташоване за адресою: м. Сімферополь, вул. Набережна, 83 а, площею 141,6 кв.м., що знаходиться на балансі Комунального підприємства Житлово-експлуатаційне об’єднання Залізничного району м. Сімферополя.

Позивач, у листопаді 2007 року, звернувся до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради з заявою про включення у Перелік об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу нежилого приміщення, яким позивач користується за договором оренди. Листом від 30.01.2008 р. № 258/40/03 Фонд комунального майна повідомив, що зазначений об’єкт включений у Перелік об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, відповідно до рішення 33-ї сесії Сімферопольської міської ради п’ятого скликання від 25.12.2007р. №446 «Про затвердження Програми приватизації об’єктів комунальної власності Сімферопольської міської ради на 2008 рік».

В подальшому, листом від 05.03.2008 р. № 576/40/03 Фонд сповістив позивача, що оскільки питання правового режиму власності допоміжних приміщень житлового комплексу залишаються законодавчо неврегульованими, він не має можливості провести заходи по приватизації підвального приміщення, яким користується КП «Лега».

На думку позивача, невиконання Фондом комунального майна Сімферопольської міської ради рішення 33-ї сесії Сімферопольської міської ради «Про затвердження Програми приватизації об’єктів комунальної власності Сімферопольської міської ради на 2008 рік», порушує майнові права КП «Лега» на приватизацію шляхом викупу об’єкту оренди та унеможливило перехід права власності на орендоване майно до КП «Лега».

З приведених підстав, позивач просить зобов’язати відповідача Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради укласти з позивачем договір купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Відповідач у відзиві від 12.05.2008р. №912/40/01 проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що не має можливості провести дії по проведенню приватизації підвальних приміщень у зв'язку з тим, що має місце законодавчо встановлені обмеження на приватизацію даного підприємства, посилаючись на те, що допоміжні нежитлові приміщення приватизації не підлягають, а рішення органу місцевого самоврядування про приватизацію шляхом викупу нежитлового допоміжного приміщення обмежує права громадян – власників квартир на їх власність.

Ухвалою від 13.05.2008р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено – Комунальне підприємство житлово-експлуатаційного об’єднання Залізничного району м. Сімферополь.

Представник третьої особи в судове засідання не з’явився, письмових пояснень не представив.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, господарський суд розглядає справу по наявним в ній матеріалам, яких вважає достатньо для розгляду справи по суті. Інших доказів сторонами не представлено.

Дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

в с т а н о в и в:

01.12.2006р. між Колективним підприємством «Лега» (орендар) та Комунальним підприємством Житлово-експлуатаційне об’єднання Залізничного району м. Сімферополя (орендодавець) був укладений договір оренди нежилого приміщення №195.

Відповідно до п. п. 1.1 вказаного договору КП «Лега», м. Сімферополь (орендар) прийняв у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення, яке розташовано за адресою м. Сімферополь, вул. Набережна, 83 а. Орендодавець - Комунальне підприємство Житлово-експлуатаційне об’єднання Залізничного району м. Сімферополя - є балансоутримувачем цього приміщення, яке належить на праві комунальної власності Сімферопольській міській Раді.

У листопаді 2007 року позивач звернувся до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради з заявою про включення у Перелік об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу нежилого приміщення, яким позивач користується за договором оренди.

Рішенням 33-ї сесії Сімферопольської міської ради п’ятого скликання від 25.12.2007р. №446 «Про затвердження програми приватизації об’єктів комунальної власності Сімферопольської міської ради на 2008 рік», об’єкт оренди – приміщення по вул. Небережної, 83 а, було включено у перелік об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Листом від 30.01.2008 р. № 258/40/03 Фонд комунального майна повідомив, що зазначений об’єкт включений у Перелік об’єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу, відповідно до рішення 33-ї сесії Сімферопольської міської ради п’ятого скликання від 25.12.2007р. №446 «Про затвердження Програми приватизації об’єктів комунальної власності Сімферопольської міської ради на 2008 рік».

В подальшому, листом від 05.03.2008 р. № 576/40/03 Фонд сповістив позивача, що оскільки питання правового режиму власності допоміжних приміщень житлового комплексу залишаються законодавчо неврегульованими, він не має можливості провести заходи по приватизації підвального приміщення, яким користується КП «Лега».

Позивач вважає, що відповідач порушує його право на укладення договору купівлі-продажу, а тому просить зобов’язати Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради, м. Сімферополь укласти договір купівлі-продажу нежилих приміщень в підвалі – загальною площею 141,6 кв.м., розташованих у м. Сімферополі по вул. Набережної, 83 а.

Дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 51 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, затвердженої Законом України «Про Державну програму приватизації», у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення). Оцінка вартості об'єкта приватизації у цьому разі здійснюється із застосуванням експертної оцінки. Таке ж право одержує орендар у разі прийняття рішення про приватизацію відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації. Підготовка об'єкта малої приватизації до продажу здійснюється органами приватизації, які: визначають ціну продажу об'єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, або початкову вартість продажу об'єкта на аукціоні, за конкурсом; готують та публікують інформацію про об'єкти малої приватизації у відповідних інформаційних бюлетенях та місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації; проводять у разі необхідності реорганізацію або ліквідацію державного підприємства; замовляють у разі потреби проведення екологічного аудиту. Строк підготовки об'єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів того, що об’єкт був підготовлений до продажу в матеріали не представлено. Більш того, як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, на момент розгляду справи, рішення 33-ї сесії Сімферопольської міської ради п’ятого скликання від 25.12.2007р. № 446 не виконано, об’єкт до продажу не підготовлений.

Як було вказано, для укладення договору купівлі-продажу, відповідач на підставі ст. 8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» повинен здійснити певні дії для підготовки об’єкту до приватизації. Вказані дії на момент звернення позивача з позовом до суду не були здійснені, а тому у позивача, до проведення відповідачем приватизаційних дій, ще не настало право на укладання договору купівлі-продажу спірного майна, а тому таке право не можна вважати порушеним.

Крім того, за загальним правилом, викладеним в ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою зі сторін.

Нормою статті 641 Цивільного кодексу України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Укладення господарських договорів на основі типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору. (ст. 184 Господарського кодексу України).

Проте, як слідує з матеріалів справи та пояснень сторін, позивач взагалі не скеровував на адресу відповідача пропозицію укласти договір купівлі-продажу орендованого майна, копії проекту договору до справи не представлено.

З приведених підстав, суд вважає, що вимоги позивача про зобов’язання Фонд укласти договір купівлі-продажу безпідставні, а тому в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позові, слід відмовити.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. 49, 82 – 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.