СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

28 липня 2008 року

Справа № 2-25/1922-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Голика В.С.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

представник позивача, не з'явився, Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз";

представник відповідача, не з'явився, Товариство з обмеженою відповідальністю "Керченський морський завод "Фрегат";

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський морський завод "Фрегат" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 21.04.2008 у справі № 2-25/1922-2008

за позовом           державного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" (пр. Кірова/пров.Совнаркомовський, 52/1,Сімферополь,95000)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський морський завод "Фрегат" (вул. Кірова, 54-а,Керч,98318)

про стягнення 1558,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача, Орендного підприємства Керченський морський завод «Фрегат», про стягнення 1558,91 грн. боргу, мотивуючи вимоги тим, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором комісії № 133-04/1110 від 01.09.2004 року, заподіяна шкода у розмірі, що складає суму позову.

08.04.2008 року позивач заявив клопотання про заміну відповідача на належного, товариство з обмеженою відповідальністю «Керченський морський завод «Фрегат», на підставі п. 1.1. Статуту відповідача у редакції від 31.01.2006 року.

08.04.2008 року позивач збільшив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 1558,91 грн., 3% річних за період з 08.12.2007 року по 30.04.2008 року в сумі 18,61 грн., інфляційні втрати за період з 07.12.2007 року по 31.03.2008 року в сумі 123,11 грн., всього - 1700,63 грн.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 21.04.2008 року у справі № 2-25/1922-2008 позов ДАТ "Чорноморнафтогаз" до ТОВ "Керченський морський завод "Фрегат" задоволено в повному обсязі. Судом також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Керченський морський завод "Фрегат" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове.

Скарга мотивована тим, що рішення суду прийнято при неповному з’ясуванні обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме, статті 104 Господарського процесуального кодексу України, статті 129 Конституції України.

Розпорядженням голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.07.2008 року, у зв’язку з відпусткою судді Волкова К.В. та зайнятістю судді Сотула В.В. у складі колегії їх було замінено на суддів Голика В.С., Гонтаря В.І.

У судове засідання, призначене розглядом на 28.07.2008, представники сторін не з’явились, належним чином були повідомленні про час і місце розгляду апеляційної скарги. Відповідачем на адресу суду було надіслано клопотання про розгляд справи без участі свого представника.

Судова колегія визнала можливим розглянути справу по суті за відсутністю сторін, враховуючи наявні у справі матеріали.

Переглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам принципу законності та обґрунтованості судових рішень та не підлягає скасуванню з огляду на наступні обставини.

Встановлено, що 01.09.2004          року між позивачем (комітент) та відповідачем (комісіонер) укладений договір комісії № 133-04/1110, відповідно до п. 1 якого комісіонер зобов'язується за дорученням комітента, за обумовлену у даному договорі винагороду, здійснити угоду з реалізації металобрухту, що утворився в процесі ремонту крану «Чорноморець-15»в ОП Керченський морський завод «Фрегат», в ЗАТ «Кримвтормет»(м. Керч).

Пунктом 2.1.3. Договору встановлено, що комісіонер зобов'язаний відзвітувати перед комітентом та передати йому всі одержані грошові кошти за виконаним дорученням. Згідно п. 2.1.4. Договору, строк подання звіту - не пізніше 31.03.2005 року.

Пунктом 8 Договору передбачено, що договір вступає в дію з моменту прийому - передачі металобрухту та підписання даного договору, діє до 31.03.2005 року, в частині проведення розрахунків до 30.04.2005 року.

Пункт 9.1. Договору передбачає, що за невиконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Як встановлено судом й свідчить звіт комісіонера від 30.11.2005 року до договору № 133-04/1110 від 01.09.2004 року, на підставі п. 2.1. та п. 4.11 Договору комісії № 133-04/1110 від 01.09.2004 року комітентом ДАТ «Чорноморнафтогаз» був переданий комісіонеру ОП КМЗ «Фрегат» металобрухт у кількості 37,6 тон, який утворився в процесі ремонту плавкрану «Чорноморець-15», переданий комітентом металобрухт у кількості 4,777 тон був реалізований ЗАТ «Кримвтормет»на загальну суму 1910,80 грн.

30.11.2005          року позивачем відповідачу був виставлений рахунок № 307 на суму 2058,91 грн.

Також, між сторонами складений та підписаний Акт звірки взаємних розрахунків, станом на 01.11.2006 року (а.с. 10), відповідно до якого сальдо на користь ДАТ «Чорноморнафтогаз», станом на 01.11.2006 року, складає 1558,91 грн.

19.11.2007 року позивач звернувся до відповідача з листом за вих. № 11-3911, відповідно до якого зазначив, що згідно договору комісії № 133-04/1110 від 01.09.2004 року для реалізації був поставлений з рахунком № 307 від 30.11.2005 року та проданий металобрухт на суму 2058,91 грн. Остання оплата була здійснена платіжним дорученням № 5307 від 11.09.2006 року на суму 500,00 грн. У листі зазначено, що у договорі строк оплати не визначений, тому, у відповідності до п. 2 статті 530 Цивільного кодексу України позивач просить доплатити суму боргу у семиденний строк від дня пред'явлення цієї вимоги.

Крім того, встановлено, що позивач попередив відповідача про те, що позовна давність буде починатись через 7 днів, після настання строку оплати.

Згідно з поштовим повідомленням № 00580070 (а.с. 13) лист від 19.11.2007 року за вих. № 11-3911 одержаний відповідачем 30.11.2007 року.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не виконані належним чином умови та взяті на себе зобов'язання за договором, адже відповідач в порядку вимог статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України не довів суду протилежне, що підтверджується матеріалами справи.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що судом цілком обґрунтовано задоволенні вимоги позивача у повному обсязі. А отже, не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Керуючись статтями 101, 102, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Керченський морський завод "Фрегат" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.04.2008 у справі № 2-25/1922-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                В.С. Голик

В.І. Гонтар