ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"01" липня 2008 р.           Справа № 13/238-08

За позовом Селянського (фермерського) господарства "Мрія - 2", с. Ташань Переяслав - Хмельницький район

до Товариства з обмеженою відповідальністю холдингова компанія "Укрсільгосппродук", м. Переяслав - Хмельницький

про визнання договору дійсним та права власності

Суддя С.Ю. Наріжний

Представники:

від позивача не з’явився;

від відповідача Аношкін В.В. - директор;

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства "Мрія - 2" (далі –позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю холдингова компанія "Укрсільгосппродук" (далі –відповідач) про визнання договору дійсним та права власності на адміністративну будівлю РТП площею 536 кв.м. та будівлю цеху перероблення овочів та фруктів –628,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, 38.

Позовні вимоги ґрунтуються на умовах договору купівлі-продажу капітальної будівлі №5 від 08.01.2008 р., укладеного між сторонами та на підставі ст. 220 Цивільного Кодексу України.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судовому засіданні письмових заперечень на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

08.01.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі –продажу капітальної будівлі (далі –Договір). Відповідно до п. 1.1 вказаного договору відповідач (продавець) зобов’язався передати у власність позивача (покупця) капітальні будівлі (споруди) загальною площею будівля РТП –536,2 кв.м., будівля цеху перероблення овочів та фруктів –682,3 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Переяслав-Хмельницький Київської області, вул. Героїв Дніпра 38, а позивач зобов’язується прийняти зазначені об’єкти та сплатити договірну ціну за них.

Відповідно до п. 1.6 вказаного договору за домовленістю сторін продаж вчинено за 50000 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору позивач зобов’язується сплатити відповідачу договірну ціну об’єктів протягом 2 років з дня підписання договору.

Відповідно до п. 2.1 договору передання об’єктів здійснюється відповідачем позивачу в семиденний строк після набрання чинності договором.

Судом встановлено, що на виконання п. 2.1 договору відповідач передав відповідачу будівлі визначені договором, що підтверджується актом прийому-передачі від 08.01.2008 р., а позивач частково сплатив за придбане майно 2100 грн., що підтверджується платіжним дорученням №31 від 23.06.2008 р.

В зв’язку з тим, що в порушення ч. 3 ст. 640 та ст. 657 ЦК України договір не був нотаріально посвідчений та з метою усунення такого порушення вимог закону позивач запропонував відповідачу погоди питання спільного нотаріального посвідчення договору.

Відповідач зазначені відповідне прохання позивача залишив без відповіді та задоволення.

Позивач вважає, що відповідач незаконно відмовляється від посвідчення спірного договору нотаріально, а тому на підставі ст. 220 ЦК України просить суд визнати його дійсним.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 657 зазначеного кодексу договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 3 статті 640 ЦК України передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Як вбачається з договору купівлі-продажу №5 від 08.01.20086 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору та передбачили у ньому такі істотні умови як об’єкт купівлі-продажу; ціна договору; порядок проведення розрахунків; момент переходу права власності на нерухоме майно.

А також, договір є частково виконаним, що підтверджується платіжним дорученням №31 від 23.06.2008 р. та актом прийому-передачі від 08.01.2008 р

Відповідно до ст.20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання. Кожний суб’єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначеного суб’єкта захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб’єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов’язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно з ч.1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Разом з тим, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Враховуючи вищенаведені норми закону та враховуючи, що сторони договору домовились щодо усіх його істотних умов, а відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.44 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати дійсним договір купівлі-подажу будівлі №5 від 08.01.2008 р., укладений між Селянським (фермерським) господарством "Мрія - 2" та Товариством з обмеженою відповідальністю холдингова компанія "Укрсільгосппродук".

3.          Визнати право власності за Селянським (фермерським) господарством "Мрія - 2" (Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Ташань, код 24887410) на адміністративну будівлю РТП площею 536 кв.м. та будівлю цеху перероблення овочів та фруктів –628,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, 38, Київської області.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю холдингова компанія "Укрсільгосппродук" (Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, вул. Героїв Дніпра 38) на користь Селянського (фермерського) господарством "Мрія - 2" (Київська обл., Переяслав-Хмельницький р-н, с. Ташань, код 24887410) 85 (вісімдесят п’ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Наріжний С.Ю.