ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12"
червня 2008 р.

Справа
№ 02/93-11.

за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газма плюс», м. Луцьк

до
відповідачів: 1)
Луцької міської ради, м.Луцьк

2) ВАТ «Волиньгаз», м.Луцьк

третя
особа: Луцьке міське управління земельних ресурсів, м.Луцьк

про
скасування рішення
Луцької міської ради народних депутатів від 23.02.1995 року спонукання прийняти
рішення про надання у власність ТзОВ «Газма плюс»земельної ділянки площею 2248
м2

Головуюча суддя Костюк
С.В.

Судді                      Слупко В. Л.

Соломка Л. І.

Представники
:

від
позивача   : Щеголютін В. Л. -директор, Оліщук Л.
І., дов. № 4/42 від 22.05.2008р.

від
відповідачів : 1) Бірюк
І. В., дов. № 1.1-8/1183 від 01.04.2008 року,

2) Самчук
О. В., дов. № 08/6-6 від 09.01.2008 року, Собчук Б. В., дов. № 2/1-3752 від
28.12.2007 року

від
3-ї особи: н/з.

Сторонам
роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяви про
відвід складу суду не поступило.

Запис
розгляду справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме:
програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду”.

В
судовому засіданні за згодою представників сторін оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Суть
спору: Позивач
звернувся з позовною заявою про
скасування рішення Луцької міської ради народних депутатів від
23.02.1995 року та спонукання прийняти рішення про надання у власність ТзОВ
«Газма плюс»земельної ділянки площею 2248 м2.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу
зазначає, що АТ «Газма», правонаступником якого є ТзОВ «Газма плюс», створено в
процесі приватизації державного майна згідно наказу РВ ФДМ України по
Волинській області № 116 від 29.10.1993 року. Відповідно до договору
купівлі-продажу від 31.12.1993 року по акту передачі державної частки майна від
01.03.1994 року згідно інвентаризаційної відомості були передані основні засоби
- виробничі та адміністративні приміщення за адресою: м.Луцьк,
вул.Львівська,152б.

ТзОВ
«Газма плюс»створено шляхом перетворення з АТ «Газма»і як слідує з п. 1.1
статуту, зареєстрованого Луцькою міською радою 03.10.2001 року, є його
правонаступником.

При
зверненні для погодження меж землекористування товариством
«Волиньгаз»відмовлено, лист № 2/1-1344 від 14.06.2007 року, з посиланням на
рішення Луцької міської ради народних депутатів від 23.02.1995 року, згідно
якого земельна ділянка за адресою вул. Львівська,152б надана у постійне
користування для обслуговування адміністративних та господарських споруд, що
підтверджується Державним актом від 21.03.1995 року № 000433. При цьому
зазначає, що рішення Луцької міської ради суперечить законодавству чинному на
момент його прийняття, порушує право товариства «Газма плюс»щодо користування
належною йому часткою земельної ділянки. При правовому обґрунтуванні заявленої
вимоги посилається на норми Земельного кодексу України, ст.ст. 16, 261, 277
Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 12, 38 ГПК України.

Відповідач
-Луцька міська рада (відповідач - 1) в запереченні на позов від 19.05.2008 року
№ 160/01-08 вказує, що заява позивача не підлягає до задоволення в зв'язку з
пропуском строку позовної давності; позивачем не надано доказів  в підтвердження зазначеного в позові, зокрема
акту погодження меж із суміжними землекористувачами ВАТ «Волиньгаз»та доказів
оформлення права на земельну ділянку АТ «Газма»; при прийнятті оспорюваного
рішення міська рада керувалась Земельним кодексом України (в редакції 1992
року), ст. 19 Закону України «Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і
регіональне самоврядування», а тому підстави для скасування рішення відсутні.

Відповідач
-ВАТ «Волиньгаз»(відповідач-2) в запереченні на позов № 1085/6-3 від 12.06.2008
року вказує, що не погоджується з вимогами позивача, виходячи з наступного:

-
земельна ділянка за адресою м.Луцьк, вул.Львівська,152б знаходиться у
постійному користуванні  товариства
згідно Державного акту на право постійного користування землею № 000433
виданого 21.03.1995 року Волинському державному підприємству по газопостачанню
та газифікації «Волиньгаз»;

-
правомірність користування земельною ділянкою підтверджується експлікацією
земель в межах плану, де зазначено межі суміжних землекористувачів, серед яких
ТзОВ «Газма плюс»(АТ «Газма») відсутнє;

-
позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про захист свого
цивільного права та інтересу передбачений ст. 256 ЦК України.

Також
подана заява про сплив позовної давності, в якій відповідач просить відмовити в
задоволенні позову у зв'язку із спливом позовної давності відповідно до ст. ст.
256, 257, 267 ЦК України.

3-ю
особою -Луцьким міським управлінням земельних ресурсів письмових заперечень на
позов не представлено, уповноваженим представником в судовому засіданні 22.05.2008
року надано усні пояснення. Зокрема, було вказано, що документи за 1995 рік в
управлінні не збереглися, щодо погодження меж з землекористувачами при наданні
земельної ділянки, то дана вимога є обов'язковою. В судове засідання
представником 3-ї особи подано Державний акт на право постійного користування
земельною ділянкою виданий Волинському державному підприємству по газифікації
та газопостачанню «Волиньгаз»на підставі рішення Луцької міської ради народних
депутатів від 23.02.1995 року № 3/12, в даному акті визначено межі земельної
ділянки № 1 по вул. І. Франка та № 2 без зазначення вулиці.

З
представлених сторонами матеріалів вбачається наступне.

Акціонерне
товариство «Газма», правонаступником якого є ТзОВ «Газма плюс», створено згідно
з наказом регіонального відділення Фонду держмайна України по Волинській
області № 116 від 29.10.1993 року (а.с.11) в процесі приватизації державного
майна. При створені акціонерного товариства згідно договору купівлі-продажу від
31.12.1993 року по акту передачі державної частки майна від 01.03.1994 року
було передано основні засоби -виробничі та адміністративні приміщення за
адресою м.Луцьк, вул. Львівська, 152б (а.с.6-10, 12-18).

Товариство
з обмеженою відповідальністю «Газма плюс»створено шляхом перетворення з акціонерного
товариства «Газма»і є його правонаступником, що підтверджується п. 1.1 Статуту
ТзОВ «Газма плюс»зареєстрованого Луцькою міською радою 03.10.2001 року (нова
редакція).

Право
власності на виробничі та адміністративні побутові приміщення загальною площею
909,3 м2 за адресою м.Луцьк, вул.Львівська, 152б за ТзОВ «Газма
плюс»підтверджено свідоцтвом про право власності, виданим Волинським ОБТІ
25.10.2000 року за реєстраційним № 682 на підставі рішення виконкому Луцької
міської ради народних депутатів від 28.09.2000 року № 500.

Листом
від 14.06.2007 року № 2/1-1344 (а.с.38) ВАТ «Волиньгаз»відмовлено ТзОВ «Газма
плюс»в погодженні меж земельної ділянки необхідної для обслуговування даних
виробничих та адміністративно-побутових приміщень з тих підстав, що на підставі
Державного акту на право постійного користування землею № 000433 від 21.03.1995
року виданого згідно рішення Луцької міської ради народних депутатів від
23.02.1995 року, ВАТ «Волиньгаз»надано у постійне користування для
обслуговування адміністративних та господарських будівель земельна ділянка в
м.Луцьку, вул. Львівська,152б.

Даний
Державний акт на право постійного користування землею згідно рішення від
23.02.1995 року було видано 21.03.1995 року Волинському державному підприємству
по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз». В плані зовнішніх меж
користування вказані земельні ділянки № 1 (вул.І.Франка), № 2 (без назви
вулиці), № 3 (вул. Новочерчинська, згідно рішення виконкому № 552 від
28.09.2001 року)

В
судовому засіданні представники відповідачів зазначили, що при зміні правової
форми підприємства державний акт на землю ВАТ «Волиньгаз»не переоформлявся.

Як
вбачається з матеріалів представлених відповідачем -2 (ВАТ «Волиньгаз») при
виготовленні технічної документації на земельну ділянку № 2 вказані суміжні
землекористувачі, зокрема М/П по газифікації, Волинське міжгосподарське
підприємство по птахівництву, колективні сади, Луцький РЕМ, ШРБУ-95, землі
міськдемфонду. Тобто, серед суміжних землекористувачів АТ
«Газма»(правонаступник ТзОВ «Газма плюс») не вказано.

Згідно
виготовленої технічної документації площа земельної ділянки необхідна для
обслуговування приміщень товариства «Газма плюс»становить 1731 м2,
площа земельної ділянки, що надається у спільне користування з ВАТ по
газопостачанню і газифікації «Волиньгаз»(частка підприємства 149 м2),
для обслуговування адміністративних та виробничо-господарських споруд (1/3 від
448 м2), площа земельної ділянки, що надається у спільне
користування з ВАТ «Волиньгаз»для влаштування проїзду (частка підприємства 368
м2), частина земельної ділянки, на якій діє обтяження, обтяження
(сервітут) 67 м2.

При
зверненні позивача до Луцького міського голови ( лист № 4/57 від 02.08.2008
року ) (а.с.39) щодо вилучення частини земельної ділянки, що перебуває в
користуванні ВАТ «Волиньгаз»та надання її ТзОВ «Газма плюс»повідомлено (лист
№1.1-25/4944 від 30.08.2008 року (а.с.40) про необхідність представлення в
управління земельних ресурсів матеріалів інвентаризації земельної ділянки та
додатку до рішення міської ради.

Як
зазначили в судовому засіданні представники позивача та підтверджено листом від
14.06.2007 року ВАТ «Волиньгаз»відмовилось від погодження меж земельної
ділянки, яка необхідна для обслуговування приміщень ТзОВ «Газма плюс», чим
позбавлено останнього права оформити матеріали технічної інвентаризації
земельної ділянки. Крім того, здійснює перешкоди в доступі ТзОВ «Газма плюс»до
належних йому приміщень.

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою про скасування рішення Луцької міської ради
народних депутатів від 23.02.1995 року № 3/11 на підставі якого ДП по
газопостачанню та газифікації «Волиньгаз»була надана в користування земельна
ділянка по вул.Львівська, 152б та спонукати прийняти рішення про надання йому у
власність земельної ділянки площею 2248 м2.

Дослідивши
наявні в матеріалах справи докази та заслухавши представників сторін, суд
дійшов висновку, що вимога позивача підлягає задоволенню в частині скасування
оспорюваного рішення, в решті заявленої вимоги в позові слід відмовити.

Даного
висновку суд дійшов виходячи з наступного.

Згідно
архівної виписки рішенням Луцької міської ради народних депутатів від
23.02.1995 року № 3/11 (пункт 10) вирішено закріпити земельну ділянку з видачею
державного акту на право постійного користування землею Волинському державному
підприємству по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз»площею 3,76 га.

Як
слідує з матеріалів справи на зазначеній земельній ділянці знаходиться
адміністративні та господарські будівлі ВАТ «Волиньгаз», яке є правонаступником
Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», яким
присвоєно номер 152а, а також виробничі та адміністративно-побутові приміщення
загальною площею 909,3 м2 ТзОВ «Газма плюс»за реєстраційним № 152б.

Так,
згідно акту прийому передачі № 4 від 24.09.1991 року та переліку нерухомого
майна, яке приватизоване у складі цілісного майнового комплексу (а.с.25) АТ
«Газма»було передано одноповерхове приміщення площею 520 м2 та
приміщення адміністративно-побутового корпусу, що знаходиться на першому
поверсі площею 415 м2, право власності на зазначені приміщення
площею 909,3 м2 зареєстровано за ТзОВ «Газма плюс»Волинським
обласним БТІ за реєстраційним номером 682 (а.с.37).

Тобто,
матеріалами справи підтверджено, що ТзОВ «Газма плюс»користується земельною
ділянкою по вул.Львівській,152б в м.Луцьку в силу ст. 30 Земельного кодексу
України (в редакції від 18.12.1990 року з наступними змінами та доповненнями),
що був чинний на момент приватизації АТ «Газма»(правонаступником якого є ТзОВ
«Газма плюс») у зв'язку з переходом до нього права власності на нерухоме майно
-виробничі та адміністративно побутові приміщення по вул. Львівській 152б в
м.Луцьку.

Постановою
Верховного Суду України від 08.06.2004 року роз'яснено, що «…при розгляді
спорів про надання права користування земельною ділянкою суди повинні
враховувати, що право на майно, яке є частиною статутного фонду товариства, не
потребує доказу. Окрім того, ця обставина є підставою для оформлення
товариством права користування цією земельною ділянкою».

Порядок
надання земельної ділянки у користування на момент прийняття оспорюваного
рішення (23.02.1995 року) було врегульовано ст. 19 Земельного кодексу України,
відповідно до якої міська рада народних депутатів надає земельні ділянки для
будь-яких потреб у межах міста.

Надання
земельної ділянки здійснюється за проектами відведення цих ділянок, проект
відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або
землекористувачем та подається до міської ради народних депутатів, яка
розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про
надання земель.

Водночас,
як слідує з матеріалів справи Державним підприємством по газопостачанню та
газифікації «Волиньгаз»при виготовленні технічної документації на земельну
ділянку не було погоджено меж з землекористувачем АТ «Газма», яке було
власником частини приміщень по вул.Львівська, 152б в м.Луцьку.

Оскільки
на земельній ділянці площею 3,76 га по вул.Львівська, 152б наданій в
користування ДП по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз»згідно п. 10
рішення Луцької міської ради народних депутатів від 23.02.1995 року № 3/11 на
момент передачі були розташовані приміщення, що належали на праві власності АТ
«Газма»(правонаступником якого є ТзОВ «Газма плюс»), то приймаючи зазначене
рішення без погодження меж землекористування з даним товариством, відповідач -
Луцька міська рада порушив вимогу ст. 30 Земельного кодексу України (в діючій
редакції), а також право товариства як землекористувача.

Водночас,
право користування земельною ділянкою по вул. Львівська, 152 б виникло у АТ
«Газма»з моменту переходу права власності на будівлі згідно з договором
купівлі-продажу державного майна від 31.12.1993 року та акту передачі державної
частини майна від 01.03.1994 року, тобто до моменту прийняття рішення Луцькою
міською радою народних депутатів (23.02.1995 року).

Щодо
оформлення права власності та користування земельною ділянкою то п. 6 Постанови
Верховної ради України № 563-ХІІ від 18.12.1990 року «Про земельну
реформу»встановлено що громадяни, підприємства, установи й організації, які
мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення у дію Земельного
кодексу Української РСР, повинні до 1 січня 2008 року оформити право власності
або право користування землею.

Як
слідує з матеріалів справи позивачем протягом 2007 року приймались заходи щодо
оформлення права користування земельною ділянкою необхідною для обслуговування
адміністративних та виробничо-господарських споруд по вул. Львівська, 152б,
однак дане питання не було позитивно вирішено із-за відмови ВАТ
«Волиньгаз»погодити межі землекористування.

Відповідно
до статтей 152, 155 Земельного кодексу України (від 25.10.2001 року) держава
забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на
землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих
збитків.

Захист
прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема,
шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

У
разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування
акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи
те, що рішенням від 23.02.1995 року порушено право користування земельною
ділянкою ТзОВ «Газма плюс»його вимога про скасування рішення Луцької міської
ради народних депутатів від 23.02.1995 року в частині надання ДП по
газопостачанню та газифікації «Волиньгаз»земельної ділянки по вул. Львівська,
площею 3,76 га без погодження меж землекористування з АТ «Газма», правомірна та
підлягає задоволенню.

Щодо
вимоги про спонукання Луцьку міську раду надати у власність ТзОВ «Газма
плюс»земельну ділянку в розмірі 2248 м2, яка необхідна для
обслуговування виробничих та адміністративно-побутових приміщень товариства, то
дана вимога задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно
до статтей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого
самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють
територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень.

Стаття
12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить:
розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею
116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно
до п. 34 ст. 26, п.2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні»питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному
засіданні ради -сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і
фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів
або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Судом
при розгляді справи встановлено, що міською радою не приймалось рішення про
надання або відмову в наданні позивачу земельної ділянки по вул.Львівській,
152б.

Зважаючи
на те, що необхідною умовою надання в користування земельної ділянки, яка
перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення
відповідного органу про надання земельної ділянки, зобов'язання цього органу
надати в користування земельну ділянку за відсутності рішення є порушенням його
виключного, передбаченого Конституцією України, права на здійснення права власності
від імені Українського народу та управління землями, яке підлягає захисту.

Водночас,
порушенні права позивача підлягають захисту способами, передбаченими ст. 152
Земельного кодексу України, з обов'язковим дотриманням норм чинного
законодавства. Згідно вказаної статті захист прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання
недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом способів, у
тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що
виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб
місцевого самоврядування, в судовому порядку, що передбачено п. 2 ст. 77 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно
до ст. 49 ГПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті державного
мита та ІТЗ в сумі 203,00 грн. слід покласти на ВАТ «Волиньгаз», оскільки саме
в результаті непогодження меж землекористування Луцькою міською радою прийнято
неправомірне рішення.

Керуючись ст. 142,145 Конституції
України, Земельним кодексом України, Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні", ст.ст. 38, 49, 82 -85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити частково.

2. Скасувати рішення Луцької міської
ради народних депутатів від 23.02.1995 року № 3/11 п. 10 в частині закріплення
земельної ділянки з видачею Державного акту на право постійного користування
землею Волинському Державному підприємству по газопостачанню та газифікації
«Волиньгаз»по вул. Львівська площею 3,76 га.

3. Стягнути з ВАТ «Волиньгаз»в користь
ТзОВ «Газма плюс»судові витрати по сплаті державного мита в сумі 85,00 грн. та
118,00 грн. інформаційно-технічних послуг.

4. В решті позову відмовити.

Суддя

Судді                                                                В. Л. Слупко

Л. І. Соломка

Дата підписання

повного тесту рішення:
17.06.2008р.