СУД
Ухвала

Іменем України

24
червня 2008 року

Справа
№ 2-24/16736-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
Плута В.М.,

суддів
Гоголя Ю.М.,

Голика В.С.,

секретар
судового засідання                                        Єгорова О.В.

за участю
представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1,
паспорт  НОМЕР_1;

відповідача:
Патраша Володимира
Івановича, довіреність №  237/л/10   від 17.01.08;

розглянувши
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим
(суддя  Колосова Г.Г.) від 07 квітня 2008
року у справі № 2-24/16736-2007А

за
позовом  суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

до          Державної податкової інспекції у
місті Алушті Автономної Республіки Крим

(вул.
Леніна 22-а, місто Алушта, Автономна Республіка Крим,  98500)

про
скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернувся до господарського суду АР Крим з
адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Алушта про
скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 22.08.2007 року
про застосування фінансових санкцій на суму 350,00 грн.

Позовні
вимоги мотивовано тим, що податковим органом було проведено перевірку з питання
використання позивачем праці найманих працівників, в ході якої було встановлено
факт знаходження на торговій точці ОСОБА_2, з якою трудові відносини належним
чином не оформлялись. Позивач зазначає, що вказана особа проходила стажування,
перебуває на обліку у центрі зайнятості, а фактично торговельна діяльність
здійснюється іншою особою -ОСОБА_3, з якою 01.07.2007 року було оформлено
трудові відносини. СПД ОСОБА_1 також зазначає, що до 01.07.2007 року його
торговельна точка не працювала, що підтверджується обліком розрахункових
операцій, та у зв'язку з цим, порушення податкового та трудового законодавства,
не могло мати місце.

Постановою
господарського суду АР Крим від 29.01.2008 року у справі № 2-29/934-2008А у
задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 відмовлено.

При
прийнятті постанови суд першої інстанції встановив, що фактично податковим
органом перевірявся період з 01.04. по 26.06.2007, в рамках якого було
встановлено факти порушення податкового та трудового законодавства. При цьому,
господарський суд АР Крим спростував доводи позивача про фактичний початок
роботи його торгового об'єкту лише 01.07.2007.

Не
погодившись з цим судовим актом, суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1
звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, як винесену при неповному
дослідженні обставин справи, позовні вимоги задовольнити.

Представник
податкового органу у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не
погодився, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та
обґрунтованою.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
27.05.2008 суддів Горошко Н.П. та Гоголя Ю.М. замінено на суддів Борисову Ю.В.
та Гонтаря В.І.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
24.06.2008 суддів Гонтаря В.І. та Борисову Ю.В. замінено на суддів Гоголя Ю.М.
та Голика В.С.

Переглянувши
постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні
представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції виходячи з
наступного.

ОСОБА_1
зареєстрований як фізична особа - підприємець рішенням виконавчого комітету
Алуштинської міської ради 23.11.2001 та взятий на податковий облік в ДПІ в м.
Алушта.

Відповідно
до статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, органи
державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку,
встановлених законами України, мають право:

-          здійснювати документальні невиїзді
перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших
документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів
(обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі;

-          запрошувати    платників
податків    або    їх
представників    для    перевірки правильності нарахування та
своєчасності сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) такими
платниками податків;

Так,
у відповідності до вищезазначених норм чинного податкового законодавства,
співробітниками ДПІ у м. Алушті було проведено невиїзну документальну перевірку
з питання використання праці найманих працівників СПД ОСОБА_1 за період з
01.04.2007 по 26.06.2007.

Вказана
перевірка проводилась на підставі поданої позивачем до ДПІ у м. Алушті заяви
про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності вх.
№ 2366/м від 14.03.2007. Позивач належним чином був запрошений до ДПІ в м.
Алушті для перевірки правильності використання праці найманих працівників, про
що свідчить його особистий розпис на корінці повідомлення вих. №4263/м/17 від
31.07.2007.

Розділом
3 Методичних рекомендацій з питання організації роботи спеціалістів районних та
міських державних податкових інспекцій щодо обліку, оподаткуванню, оформленню
справ по оподаткуванню суб'єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб,
затверджених керівником ДПА в АР Крим 13.09.2002, встановлено порядок
проведення співробітниками державних податкових інспекцій обстеження місця
здійснення господарської діяльності суб'єктом підприємницької діяльності та
складання за його результатами відповідного листа обстеження.

Проведення
обстеження місця здійснення господарської діяльності суб'єктами підприємницької
діяльності є одним із заходів щодо упередження порушень податкового
законодавства під час виплати доходів громадянам, який передбачений у плані
заходів ДПА в АР Крим на 2007 рік відповідно до Наказу ДПА в АР Крим № 203 від
21.03.2007 „Щодо упередження порушень податкового законодавства під час виплати
доходів громадянам”.

Так,
в результаті проведеної перевірки податковим органом встановлено, що 26.06.2007
року на торговій точці СПД ОСОБА_1 реалізацію товарів здійснювала ОСОБА_2,
трудовий договір з якою СПД ОСОБА_1 не оформлював, єдиний податок за найманого
працівника не сплачував, довідки на найманого працівника не отримував.

На
підставі листа обстеження від 26.06.2007 та акту перевірки від 10.08.2007 року
СПД ОСОБА_1 податковим повідомленням-рішенням ДПТ в м. Алушта № 0
від 22.08.2007 було донараховано 350,00 грн. єдиного податку за використання
найманої праці.

Позивач
в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на той факт, що ОСОБА_2, яка
знаходилась на торговій точці, проходила стажування, але на роботу не була
прийнята. При цьому, 01.07.2007 з було укладено трудовий договір з іншою особою
- ОСОБА_3, за яку своєчасно здійснювались відповідні платежі.

Однак,
відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею
2 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва” передбачено, що у разі, коли платник
єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої
праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка
єдиного податку збільшується на 50% за кожну особу.

Так,
судом першої інстанції вірно прийнято до уваги заяву про право застосування
спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності (вх. № 3453м від
25.04.2007), відповідно до якої найманим працівником оформлена ОСОБА_4 (а.с.6).

При
цьому, господарський суд АР Крим правомірно відхилив доводи позивача про те, що
фактично його торгова точка почала працювати лише 01.07.2007 року, оскільки із
змісту письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона працює реалізатором з
22.06.2007. В листі обстеження від 26.06.2007 також значиться, що виручка на
момент обстеження складає 100,00 грн. (а.с.33-35).

Відповідно
до частини 3 статті 84 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши
обставини справи в їх сукупності, судова колегія також приймає до уваги
свідоцтво про сплату єдиного податку від 16.03.2007 року, виданого СПД
ОСОБА_1,  в якому вказано види
діяльності: з квітня 2007 року - переплітні роботи, з травня 2007 року -
роздрібна торгівля, послуги, прокат спортивного обладнання.

Крім
того, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що перевіряємим
періодом був період з 01.04.2007 по 26.06.2007. У зв'язку з цим, доводи
позовної заяви та апеляційної скарги про те, що з 01.07.2007 у якості
реалізатора на торговельну точку було запрошено ОСОБА_3, з якою укладено
трудовий договір, не мають правового значення.

Відповідно
до статті 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладається,
як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється
наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.

Судова
колегія не заперечує проти посилань позивача в апеляційній скарзі на те, що
трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було
видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Проте,
позивач не довів суду існування між ним та ОСОБА_2 трудових правовідносин.
Такими доказами можуть являтись, зокрема, факт сплати податку за найманого
працівника або отриманням від податкового органу довідки на найманого
працівника про трудові відносини, отримання якої передбачено пунктами 4, 5
Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого Наказом ДПА
України від 29.10.1999 року № 599.

На
підставі викладеного, судова колегія вважає дії Державної податкового інспекції
в м. Алушта щодо винесення податкового повідомлення-рішення № /0 від
22.08.2007 про застосування до позивача фінансових санкцій на суму 350,00 грн.
правомірними, позовні вимоги про скасування вказаного податного
повідомлення-рішення безпідставним, а відмову господарського суду АР Крим у
задоволенні позовних вимог вірною.

Статтею
200 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд
апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову
або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що постанова суду першої інстанції у даній
справі відповідає вимогам статті 200 Кодексу адміністративного судочинства
України, у зв`язку з чим, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись
статтями 198 п.1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд

УХВАЛИВ:

1.
Апеляційну скаргу суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1  залишити без задоволення.

2.
Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 07 квітня 2008
року у справі № 2-24/16736-2007А залишити без змін.

Суд
апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала
суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова
Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної
інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211,
212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М.
Плут

Судді
Ю.М. Гоголь

В.С. Голик