ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.08 Справа № 7/39/08

Суддя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Орін-Експорт”, м.Львів.

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Оріон”, м.Запоріжжя.

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача : не з’явився.

Від відповідача : Мідяний Є.О., дов. б/н від 23.01.2008р.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача коштів в розмірі 13548 грн. 12коп. за поставлений по договору № 0411-02 від 11.04.2007р., яка складається з 12125 грн. 10 коп. суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 1294 грн. 80 коп. суми пені, 128грн.22коп. суми 3 % річних.

Ухвалою суду від 08.01.2008р. позовна заява була прийнята до провадження, розгляд справи призначено на 23.01.2008р. Ухвалою суду від 23.01.2008р. судове засідання відкладалось до 21.02.2008р.

Представник позивача, в продовжене 21.02.2008р. судове засідання не з’явився повторно, без поважних причин не виконав вимоги суду, викладені в ухвалах від 08.01.2008р., 23.01.2008р., не надав суду витребувані матеріали.

Ухвали суду від 08.01.2008р., від 23.01.2008р. були направлені на адреси сторін в установлений законом строк, на адресу суду поштовим відділенням не повертались, що свідчить про належне повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Позивач по справі № 7/39/08 є юридичною особою, таким чином, згідно зі ст.28ГПК України, керівник підприємства позивача був зобов’язаний направити компетентного представника в судове засідання, чи особисто прийняти участь в судовому засіданні.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги обставинами викладеними в позовній заяві, як на нормативне та документальне обґрунтування посилається на договір № 0411-02 від 11.04.2007р., ст.ст. 258, 526, 530, 625, 691 ЦК України. Позивач посилається на те, що між ТОВ “Торговий дім “Оріон-Експорт” (далі-позивач) та ТОВ “Компанія “Орін” (далі-відповідач) було укладено договір № 0411-02 від 11.04.2007р. (далі-договір). Згідно накладних № ХКТ-100868 від 21.06.2007р. та № ХКТ –100872 від 21.06.2007р. відповідачу був поставлений товар на загальну суму 18750 грн. 62 коп. Як зазначає позивач відповідач свої зобов’язання за договором № 0411-02 від 11.04.2007р. не виконав належним чином, на підставі чого, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач не визнав заявлені позовні вимоги (відзив та доповнення до відзиву долучені до матеріалів справи), обґрунтовуючи свої заперечення наступними обставинами: - п. 1.1 договору №0411-02 від 11.04.2007р. передбачено, що продавець зобов’язується поставляти покупцю паперову продукцію, надалі-товар, а покупець зобов’язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах договору. Згідно з п. 4.1 договору, найменування товару, його асортимент, кількість, ціна, вартість та термін поставки вказується в специфікації та накладних, що є невід’ємними частинами даного договору. Відповідач вважає, що сторонами предмет договору узгоджений не був, відповідно договір є не укладеним. Позивачем на адресу відповідача був поставлений товар по видаткових накладних № ХКТ-100868 від 21.06.2007р. та № ХКТ –100872 від 21.06.2007р., але вважає ці поставки такими, що не відносять до договору № 0411-02 від 11.04.2007р. Відповідач визнав проведення поставки, але між сторонами не підписувалась жодна із специфікацій до договору № 0411-02 від 11.04.2007р., а також в вищезазначених накладних відсутнє посилання на даний договір. На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

За усним клопотанням представника відповідача судовий процес ведеться без застосування засобі технічної фіксації судового процесу.

Судовий процес завершено 21.02.2008р. оголошенням рішення суду в повному об’ємі.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Між ТОВ “Торговий дім “Оріон-Експорт” (далі-позивач) та ТОВ “Компанія “Орін” (далі-відповідач) було укладено договір № 0411-02 від 11.04.2007р. (далі-договір).

Згідно з п. 1.1 договору №0411-02 від 11.04.2007р., продавець зобов’язується поставляти покупцю паперову продукцію, надалі-товар, а покупець зобов’язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах договору.

Згідно з п. 4.1 договору, найменування товару, його асортимент, кількість, ціна, вартість та термін поставки вказується в специфікації та накладних, що є невід’ємними частинами даного договору.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново –господарські зобов’язання, які виникають між суб’єктами господарювання або між суб’єктами господарювання і не господарюючими суб’єктами –юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарського –договірними зобов’язаннями .

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь –які умови договору , що не суперечить законодавству .

На підставі ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору , визначені угодою його сторін, спрямовую на встановлення , зміну або припинення господарських зобов’язань , як погоджені сторонами, так і ті , що приймаються ними як обов’язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду , а також умови , щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь –якому разі погодити предмет, асортимент (специфікація) товару, ціну та строк дії договору.

Згідно із ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній форми досягли згоди з усіх істотних умов договору . Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди для договору підряду суттєвою умовою є калькуляція (ціна) робіт, що повинен виконувати підрядник (виконавець).

Таким чином, істотними умовами договору вважаються ті умови договору, які є необхідними і достатніми для укладення та виконання договору, тобто без досягнення сторонами згоди хоча б за однією з них договір вважається неукладеним. Також, істотними умовами вважаються ті умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинно бути досягнуто згоди.

Однією із істотних умов договору купівлі-продажу є предмет. Як свідчать матеріали справи, умовами договору сторони погодили, що загальна кількість товару що поставляється за договором визначається на підставі специфікації і накладних, що є невід’ємними частинами договору.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази що стосуються узгодженості вказаних умов договору (п.1.1, п. 4.1. договору). Докази виконання сторонами п. 4.1 договору відсутні.

Виходячи з викладеного, сторони не узгодили суттєві умови договору, угода № 17/03 від 17.03.2005р. між сторонами є такою, що не відбулася.

Зазначені позивачем видаткові накладні, згідно яких здійснювалась поставка товару не містять посилання на договір № 0411-02 від 11.04.2007р., яким позивач обґрунтовує позовні вимоги, відсутні також специфікації до даного договору, зазначені в п. 4.1.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в позові, який позивачем заявлений на підставі договору № 0411-02 від 11.04.2007р., слід відмовити, поскільки угода якою обґрунтовані позовні вимоги, між сторонами не відбулася.

Позивач не позбавлений права звернутися до суду з іншим предметом спору і з інших підстав на загальних підставах.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України , судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України , суд:

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної чинності через 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева