КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2008                                                                                           № 2/58

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Рябухи В.І.

суддів:

за участю секретаря судового засідання:

представників сторін:

позивача: Градобик В.М. (дов. від 12.11.07 № 3-18/1094);

відповідача: Болбат О.С. - директор;

МельникМ.П. (дов. від 01.03.08 б/н),

третя особа: не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ніжинської міської ради

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.05.2008

у справі № 2/58

за позовом                               Ніжинської міської ради

до                                                   Повного товариства "Партнер"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Управління культури та туризму Ніжинської міської ради

про                                                  визнання недійсним договору оренди та додатків до нього

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.05.08 в позовних вимогах відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, а саме визнати недійсним договір оренди цілісного майнового комплексу муніципального закладу культури „Шевченківській парк” в м. Ніжині та додатків до нього і зобов’язати відповідача передати все одержане за оспорюваним договором Територіальній громаді м. Ніжина.

Скарга мотивована тим, що договір оренди, підписаний міським головою, суперечить ч. 3 п. 3 ст. 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, яка закріплює право міського голови підписувати рішення ради та її виконавчого комітету. На момент підписання договору рішення міської ради з цього питання не існувало. В апеляційній скарзі зазначено, що згідно ч. 5 ст. 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” в редакції станом на 29.04.00 від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Інші посадові особи та органи приймати рішення з цих питань не мають права. Тобто, на момент підписання договору не було правових підстав для його укладення. Суд, приймаючи рішення, не врахував той факт, що відповідно до довідки Відділу земельних ресурсів у м. Ніжині Ніжинська міська рада не приймала рішення про відведення земельної ділянки, на якій знаходиться майновий комплекс муніципальний заклад культури “Шевченківський парк”. Відсутність цієї обов’язкової ознаки цілісного майнового комплексу означає те, що цілісного майнового комплексу муніципального закладу культури не існує, а це є достатньою правовою підставою для визнання договору недійсним.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду без змін, а скаргу без задоволення.

Третя особа підтримує апеляційну скаргу відповідача в повному обсязі.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду від 01.07.08 № 01-23/1/12 у зв’язку з виробничою необхідністю для здійснення апеляційного провадження у справі суддю Григоровича О.М. замінено суддею Смірновою Л.Г.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 1 ст. 48 ЦК УРСР, який діяв на час укладення спірного договору передбачено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

29.04.00 між Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради (далі - орендодавець) та Повним товариством „Партнер” (далі – відповідач, орендар) укладено договір оренди цілісного майнового комплексу муніципального закладу культури „Шевченківський парк”.

Ніжинська міська рада рішенням від 07.06.00 схвалила передачу в оренду відповідачеві цілісного майнового комплексу, затвердила договір оренди.

Згідно з довідкою Ніжинського районного відділу статистики від 07.02.00 до ЄДРПОУ включено Муніципальний, неприбутковий заклад культури „Шевченківський парк”, який має статус юридичної особи, належить до комунальної власності, розташований в м. Ніжині, по вул. Шевченка, 12, зареєстрований Ніжинським міськвиконкомом 23.07.99.

Пунктом 1.1 вказаного вище договору передбачено, що орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове платне користування цілісний майновий комплекс муніципальний заклад культури „Шевченківський парк”. Об’єкт, що орендується, являє собою парковий комплекс будівель, майданчиків та атракціонів, що стоїть кожен окремо, з підсобними (допоміжними) спорудами, об’єднаний спільною територією, згідно актів прийому-передачі та експлікації.

Земельна ділянка площею 6,2 га. (п. 1.2.).

Згідно з п. 1 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до п. 4.1. договору термін оренди складає 30 років з моменту прийняття об’єкта, що орендується, за актом приймання-здачі.

Якщо жодна сторона в термін три місяці до закінчення даного договору не заявить про намір його розірвати, даний договір автоматично пролонгується на термін 5 років (п. 4.2. договору).

В матеріалах справи знаходиться виписка з рішення виконкому Ніжинської міської ради від 15.02.01 № 81, з якої вбачається, що відповідачеві надано в оренду терміном до 29.04.2030 року земельні ділянки загальною площею 7296 кв.м. по вул. Шевченка, 12 для розміщення і експлуатації орендованих споруд цілісного майнового комплексу муніципального закладу культури „Шевченківський парк”.

04.04.01 між Ніжинською міською радою та Повним товариством „Партнер” укладено договір оренди земельних ділянок на підставі рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради № 81 від 15.02.01.

Договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору (п. 1 ст. 12 Закону України “Про оренду державного та комунального майна).

Частиною 5 ст. 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”).

Згідно з ч. 3 п.п. 16 ст. 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” міський голова укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

До відання виконавчих органів міських рад належать управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (ст. 29 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”).

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” в редакції станом на 29.04.00 орендодавцями є у т.ч. органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що в укладеному договорі передбачені не всі істотні умови, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки відсутність істотних умов договору не може бути підставою для визнання договору недійсним. За таких умов договір може вважатися неукладеним. Неукладені договори не породжують прав та обов’язків. Договір, який реально виконувався, не може бути визнаний неукладеним.

Акт прийому-передачі, який є додатком до договору, свідчить про виконання договору оренди цілісного майнового комплексу.

Недотримання порядку виконання договору не є підставою для визнання його недійсним.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом. Договір оренди цілісного майнового комплексу муніципального закладу культури “Шевченківський парк” було укладено 29.04.00

Згідно з ст. 71 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на момент укладення договору, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Таким чином, на момент набрання чинності Цивільного кодексу України 01.01.04, строк пред’явлення позову сплив.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і такими, що не дають підстав для скасування прийнятого у справі судового рішення.

За таких умов рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.08 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.05.08 усправі №2/58 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

2. Матеріали справи №2/58 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді

07.07.08 (відправлено)