ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2008 Справа № 22/87-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Лисенко О.М. - доповідача

суддів: Виноградник О.М. ,Джихур О.В.

при секретарі судового засідання: Геворгян Е. М.

за участю представників сторін:

від скаржника: Бобров Вячеслав Віталійович, представник, довіреність №б/н від 21.01.08, ;

від позивача - представник у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничобудівна Промисловість", м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.08р. у справі № 22/87-08

за позовом державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничобудівна Промисловість", м. Дніпропетровськ

про стягнення 18951 грн. 68 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.08р. у справі № 22/87-08 (суддя Пуппо Л.Д.) позов задоволено частково.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що на станції Кривий Ріг Сортувальний було складено комерційний акт БИ № 371908/03, в якому зазначено, що вантажу у вагоні більше вантажопідйомності на 1340 кг, перевезення справне.

Не погодившись з рішенням господарського суду, скаржник звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, в позові відмовити, посилаючись на те, що судом першої інстанції було неповно досліджено матеріали справи та порушено норми матеріального та процесуального права, а саме порушено Правила складання актів при перевезеннях.

Позивач витребуваний судом відзив на апеляційну скаргу не надав.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, в серпні 2007 року за накладною у вагоні № 63588552 на адресу одержувача на станцію Кривий Ріг Головний відповідачем було надіслано вантаж, масу нетто якого відправник (відповідач) у накладній зазначив 65000 кг.

Згідно ст.. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затвердженого наказом Мінтрансу України 28.05.2002р. № 334.

У доповнення до акту № 16723 проміжної станції Кривий Ріг Сортувальний від 13.08.2007р. щодо контрольного зважування і виявлення невідповідності маси вантажу з документом, в вагоні виявилося вантажу більше вантажопідйомності на 1340 кг., того ж дня на тій самій станції складений комерційний акт БИ № 371908/03, в якому зазначено, що вантажу у вагоні більше вантажопідйомності на 1340 кг., перевезення справне.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо часткового задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно п. 2 Правил складання актів, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000 N 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083 (далі - Правила видачі вантажів).

Згідно п. 4 Правил, комерційні акти складаються, зокрема, на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

Однак суд першої інстанції не врахував положення п. 12 Правил складання актів, згідно якого, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

Як видно з комерційного акту БИ № 371908/03 від 13.08.07р. (а.с. 5) та інших матеріалів справи, дана вимога Правил позивачем виконана не була, в зв’язку з чим колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає даний акт складеним без дотримання вимог закону, а тому його не може бути покладено в основу рішення суду.

Доказів складання нового комерційного акту на станції призначення позивач не надав.

Таким чином рішення суду першої інстанції слід скасувати на підставі п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України –невірне застосування норм матеріального права.

Державне мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничобудівна Промисловість", м. Дніпропетровськ –задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2008р. у справі № 22/87-08 –скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ на користь товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничобудівна Промисловість", м. Дніпропетровськ 95,00 грн. державного мита за перегляд справи по апеляційній скарзі.

Видачу наказу, оформленого згідно Закону України „Про виконавче провадження” та Господарського процесуального кодексу України, доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                                                О.М. Лисенко

Судді                                                                                                    О.М. Виноградник

О.В. Джихур

З оригіналом згідно

Помічник судді                                        К.С. Лукінова