ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

18
квітня 2008 р.

№
6/365пд

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого
судді

Добролюбової
Т.В.

суддів

Гоголь
Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали  касаційної скарги

Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

на рішення

Господарського суду Донецької  області від 14.01.08

у справі

№ 6/365пд

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю
"Кант"

до

Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2

про

спонукання укласти договір

Касаційна
скарга Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 б/н, б/ д  на рішення господарського суду Донецької  області від 14.01.08 (отримана судом
14.04.08) не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно
до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального
кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного
мита у встановлених порядку і розмірі.

Порядок
обчислення та справляння державного мита встановлено Інструкцією, затвердженою
наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року
№ 15.

Відповідно
до пункту 14 вказаної Інструкції при перерахуванні мита з рахунку платника до
документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається  останній примірник платіжного доручення з
написом (поміткою) кредитної установи такого змісту "Зараховано в доход
бюджету ______грн. (дата)". Цей напис скріплюється першим і другим
підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою
дати виконання платіжного доручення.

Додане
до касаційної скарги платіжне доручення № 43 від 17.03.08 не може вважатись
належним доказом сплати державного мита, оскільки не відповідає наведеним
вимогам (на зворотному боці платіжного доручення не міститься даних про
зарахування мита  в доход бюджету,
відсутні прізвища та ініціали посадових осіб банку, печатка).

Викладене
є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду у відповідності до
пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу
України.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що
відповідно до пункту 4 частини 1 статті 111 Господарського процесуального
кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що
подала скаргу із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права. Тобто, у касаційній скарзі має чітко
викладатись зміст порушення з законодавчим обґрунтуванням порушених норм та з
зазначенням конкретних статей та пунктів.

Обґрунтовуючи
доводи касаційної скарги Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 зазначає про
помилкове посилання суду першої інстанцій на Акт про розмежування балансової
належності електромережі від 23.09.02. При цьому, скаржник вказує на неповне
з'ясування господарським судом першої
інстанції фактичних обставин справи, зокрема, не встановлено форму
суб'єкта господарювання, довжину кабельної лінії та маркировку кабелю.

Однак
у касаційній скарзі не допускаються посилання на недоведеність обставин справи,
оскільки згідно імперативних вимог статей 1115, 1117 Господарського
процесуального кодексу України  касаційна
інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє
рішення місцевого господарського суду виключно на предмет правильності
застосування згаданими господарськими судом норм матеріального і процесуального
права, тобто,  в межах юридичної оцінки
фактичних обставин справи.

Зважаючи
на те, що у поданій касаційній скарзі посилання на порушення судом норм
матеріального і процесуального права, зводиться до аналізу наявних у справі
доказів та встановлених судом обставин справи, наголошується на невідповідність
висновків суду обставинам справи, враховуючи наведені вище положення
процесуального законодавства, касаційна скарга не дає підстав для перевірки
рішення у справі в касаційному порядку та підлягає поверненню також на підставі
пункту 6 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу
України.

Разом з тим, судова колегія вказує, що
за приписами частини третьої статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах
1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати
касаційну скаргу з додержанням стислих строків для виправлення.

Керуючись статтями 86, 111,
пунктами  4, 6 частини 1 статті 1113,
статтями 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України-

У
Х В А Л И В  :

Касаційну
скаргу на рішення  господарського суду
Донецької області від 14.01.08 у справі № 6/365 пд повернути скаржникові без
розгляду. Справу №6/365 пд скерувати до господарського суду Донецької  області.

Головуючий
Т.Добролюбова

Судді                                                                             Т.Гоголь

В.Швець