СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16"
квітня 2008 р.
Справа №  17/162/08

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль
С.М.,

при  секретарі Колесниковій В.В.,

з участю представників
сторін:

від
позивача - ОСОБА_2., довіреність № б/н від 15.04.2008 року;

від
відповідача -не з»явились;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу № 17/162/08

За
позовом фізичної
особи-підприємцяОСОБА_1АДРЕСА_1,

до
комунального
підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації»,                м. Миколаїв, вул. Шевченка,
40,

про: визнання права власності на нерухоме
майно,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі -
позивач) звернулося  до господарського
суду з позовом до комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро
технічної інвентаризації»(надалі - відповідач) про визнання права власності на
нерухоме майно.

Позивач
обґрунтовує позовні вимоги наступним:

21.10.2002
року на підставі договору оренди землі позивачу передана Миколаївською Міською
Радою в користування земельна ділянка площею 9640 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.
Земельна ділянка була надана в оренду для обслуговування майнового комплексу по
АДРЕСА_2 Вказаний майновий комплекс належить позивачу на підставі права
власності згідно свідоцтва від 24.12.2002 року за реєстровим НОМЕР_1

З
метою здійснення господарської діяльності позивач на належної йому земельної
ділянці здійснив будівництво трансформаторної підстанції. Вищевказане
будівництво було здійснено Позивачем без дозволу на будівництво, належно
затвердженого проекту та дозволу на виконання робіт. За таких обставин,
відповідно до ст. 376 Цивільного Кодексу України, вищевказане вважається
самочинною забудовою.

Згідно
довідки виданої Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації
позивачем самочинно забудовано трансформаторну підстанцію літ.Е 2,60*2,27.

З
метою оформлення самовільно здійсненого будівництва позивач отримав дозвіл від
22.10.2007 року № 62/1730 Головного управління МНС України в Миколаївської
області Центрального районного відділу про можливість оформлення самовільно
забудованої будівлі.

Також,
Миколаївська районна санітарно-епідеміологічна станція служба Миколаївської
області своїм висновком від 02.11.2007 року
№ 1211 погоджує оформлення самовільного будівництва належних позивачу
будівель.

Управління
містобудування та архітектури виконкому Миколаївської міської ради надало
письмову згоду від 25.01.2008 року № 17-6486 на оформлення самовільного
будівництва.

Позивач
також отримав від ЗАТ «Миколаївський Діпроміст»технічний висновок     № 1239 від 06.12.2007 року про стан
самовільно побудованих приміщень, згідно якого, конструкції самовільної
забудови знаходяться у доброму стані та забезпечують безпечну її експлуатацію.

Вимогами
п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №
7/5  передбачено, що оформлення права
власності на нерухоме майно та видачасвідоцтва про право власності   здійснюється     органами
місцевого  самоврядування,  тобто Миколаївською міською радою.

Однак
зазначений правовстановлювальний документ позивачу не видається органом
місцевого самоврядування. Водночас відсутність свідоцтва про право власності
позбавляє позивача права здійснити реєстрацію права власності на нерухоме
майно, оскільки приписами п.2.1 вказаного Тимчасового положення передбачено, що
разом з заявою до БТІ надається свідоцтво про право власності на нерухоме
майно.

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного:

Статтею
181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей відносяться
об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.

Згідно
ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно
ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Статтею
392  Цивільного кодексу України
передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Під
державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обмежень слід
розуміти офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується
внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень (ст.2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав та їх
обмежень”). Отже, названі у цьому Законі органи єдиної системи реєстрації
відповідних прав можуть бути відповідачами за позовами про визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна, пред'явленими згідно зі ст. 392
Цивільного кодексу України. Оскільки відповідно до пункту 5 розділу V
„Прикінцеві положення” Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації
прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного
земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними
підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами
у таких справах (п. 18 Інформаційного листа ВГСУ 31.01.2001 № 01-8/98 „Про
деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням
права власності та його захистом”, в редакції Інформаційного листа ВГСУ
від      22.11.2005 року  № 01-8/2167).

Відповідач
у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу господарського суду  проти
позовних вимог не заперечує.

Враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись
ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.          Визнати за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) право власності на об»єкт
нерухомого майна, а саме: трансформаторну підстанцію літ. Е (2,60*2,27),
яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного
господарського суду протягом    10 днів з
дня підписання рішення, оформленого відповідно до  ст. 84 Господарського процесуального
кодексу  України.

Суддя