ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 липня 2008 р.

№ 5/382

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді

суддів

Кривди Д.С.,

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги

Приватного підприємства “Агромаш”

на постанову

Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.05.2008 року

у справі

№5/382 господарського суду Полтавської області

за позовом

Приватного підприємства “Агромаш”

до

Приватного сільськогосподарського підприємства “Грякове”

треті особи

1)          Приватне сільськогосподарське підприємство “Агрофірма Шевченкове”

2)          Приватне сільськогосподарське підприємство “Агрофірма Степне”

3)          Приватний нотаріус Карнарук Наталія Валентинівна

4)          СТОВ “Агроінвестсервіс”

5)          Відділ державної виконавчої служби Чутівського районного управління юстиції

про

визнання права власності на врожай пшениці 2007р., визнання незаконним договору застави та усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга Приватного підприємства “Агромаш” не відповідає вимогам ст.111 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 46 ГПК України державне мито сплачується в доход державного бюджету в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

У відповідності до п.2 ст.3 зазначеного Декрету державне мито із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Із позовних заяв майнового характеру державне мито справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; із позовних заяв немайнового характеру –5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 33 Інструкції Про порядок обчислення та справляння державного мита, розробленої на виконання Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22 квітня 1993 року № 15, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 травня 1993 року за №50 з позовних заяв, що носять одночасно майновий і немайновий характер, державне мито сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, і за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.

Оскаржуючи прийнятий у справі судовий акт, Приватне підприємство “Агромаш” у касаційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 15.01.2008р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.05.2008р. і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Тобто, заявник фактично просить переглянути зазначені судові акти у повному обсязі, які містять висновки як по майновим, так і немайновим вимогам.

За таких обставин, додану до матеріалів касаційної скарги квитанцію №10 від 31.05.2008 про перерахування скаржником державного мита в сумі 42,50грн. за подання касаційної скарги не може бути визнане судом належним доказом сплати державного мита у встановленому законодавством розмірі, оскільки мито обраховано помилково, і є підставою для повернення касаційної скарги у відповідності з пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.86, 111, п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства “Агромаш” на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.05.2008 року у справі №5/382 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий Д.Кривда

Судді                                                                                  Г.Жаботина

А.Уліцький