ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.04.2008

Справа
№2-29/1671-2008А

За
позовом - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Євпаторія.

До
відповідача - Державної податкової інспекції в м. Євпаторія, м. Євпаторія.

Про
визнання нечинним рішення.

Суддя Башилашвілі О.І.

Секретар
судового засідання Готовкіна Т.С.

П Р Е
Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача - ОСОБА_2., довіреність № 2  від
10.03.08,  представник; ОСОБА_1, - СПД;

Від
відповідача - Афанасьєв М.С., довіреність № 17576/10/10-0  від 18.10.07,
начальник юр. відділу.

За
участю свідків: ОСОБА_3., паспортНОМЕР_1, виданий Євпаторійським МВ ГУ МВС
України в Криму 21.02.2001р.; ОСОБА_4., посвідченняНОМЕР_2від 03.04.08р.

Суть
спору: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду АР
Крим з позовом до відповідача - Державної податкової інспекції в м. Євпаторія
про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
від 21.01.2008р. № .

Позовні
вимоги мотивовані тим, що відповідач не мав права проводити перевірку, однак
провів її у порушення закону та у відсутність позивача. Крім того, позивач
посилається на те, що до нього застосовані штрафні санкції за порушення яких
він допускав.

Відповідач
проти позову заперечує, посилається на те, що перевірка проводилась в рамках
закону, а штрафні санкції застосовані до позивача цілком обґрунтовано в
наслідок виявлених та зафіксованих в акті перевірки порушень.

Після
з'ясування усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до
судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення
по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши
матеріали справи, заслухав представників сторін та свідків, суд -

В С Т
А Н О В И В:

25.12.2007
року працівниками ДПА в АР Крим Моніч О.П. таОСОБА_4. на підставі направлень на
перевірку № 02237/2, № 02238/2 від 24.12.07р. була проведена перевірка по
контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та
безготівкового обігу фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. в магазині, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1

За
результатами перевірки складений акт № 002549 від 25.12.2007р. (а.с. 32-35), в
якому відображені наступні порушення: не проведення розрахункової операції
через РРО, невидача споживачу розрахунково-касового документа, що підтверджує
факт реалізації товару на суму 14,50 грн.; невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті РРО на суму 249,80 грн. Також не забезпечена цілісність пломби на РРО
(номер пломби неможливо ідентифікувати).

На
підставі акту перевірки позивачем прийнято рішення про застосування штрафних
санкцій № від 21.01.08 року (а.с. 36), відповідно до якого до
позивача застосовані штрафні санкції в сумі 1661,50 грн. Рішення отримано
відповідачем 21.01.2008р. відповідно до відмітки на корінці рішення про
застосування штрафних санкцій.

Статтями
8, 9, 10 Закону України «Про державну податкову службу в України» визначені
функції органів державної податкової служби, до яких відносяться і здіснення
контролю за дотриманням порядку проведення готівкового розрахунку за товари
(послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно
до п.2 ст. 11 вищевказаного Закону органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та порядку, встановлених законами України, мають
право здійснювати контроль, зокрема: за дотриманням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому порядку; наявності
свідоцтва про державну реєстрацію суб'єктів господарської діяльності, ліцензій
на здійснення певних видів господарської діяльності, з наступною передачею
матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгові
патенти.

Відповідно
до п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених, цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

За
порушення вимог цього Закону до позивача застосовані штрафні санкції в сумі
72,50 грн. (14,50 х 5) податкового зобов'язання, відповідно до п. 1 ст. 17
Закону №265/95 - ВР.

Відповідно
до п.13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Згідно
ст. 7 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Наказом ДПА України від
01.12.2000р. № 614 затверджений Порядок реєстрації, опломбовування та
застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари та послуги (далі
Порядок), зареєстрований Міністерством Юстиції України від 05.02.2001р. за №
107/5298.

Відповідно
до вказаного Порядку внесення та видача готівкових коштів, не пов'язаних з
проведенням розрахункових операцій, повинні реєструватися через РРО з
використанням операцій "службове внесення" та "службова
видача", якщо таке внесення чи видача не пов'язані з проведенням розрахункових
операцій.

Статтею
22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг», передбачено, що у разі
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується
фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність. В даному випадку до позивача застосовані штрафні санкції в
сумі 1249,00 грн. (249,80 х 5).

Відповідно
до п.4 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані забезпечувати цілісність пломб реєстратора
розрахункових операцій та незмінність його конструкції та програмного
забезпечення.

За
порушення вимог даного Закону до суб'єктів господарської діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних
органів державної служби України застосовуються фінансові санкції у
відповідності до п. 2 ст. 17 Закону №265/95. До позивача застосовані штрафні
санкції в сумі 340,00 грн. (17.00 х 20).

Крім
того, Законом України від 25.03.05 р. № 2505 "Про внесення змін в Закон
Україні Державний бюджет України на 2005 рік" та деякі інші законодавчі
акти" статтю 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" від 04.12.90 р. № 509 доповнено частиною сьомою такого змісту:
"позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених Законом України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про
державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за
рішенням суду".

Законом,
не пов'язаним з нарахуванням та сплатою податків, зборів (обов'язкових платежів),
є Закон України від 06.07.1995р. № 265/95- ВР «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,
який регулює правовідносини суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють
розрахункові операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, ст.
15 та 16 передбачено, що контроль за додержання суб'єктами підприємницької
діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог
цього Закону, здійснюють органи державної податкової служби України шляхом
проведення планових чи позапланових перевірок.

Планові
чи позапланові перевірки осіб, які використовують реєстратори розрахункових
операцій, розрахункові книжки обліку розрахункових операцій, здійснюються у
порядку, передбаченому законодавством України.

Таким
чином, поняття позапланових виїзних перевірок, визначених ст. 11 Закону України
«Про державну податкову службу в України», не розповсюджуються на перевірки по
дотриманню вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». В межах
повноважень наданих Законом України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,
органи державної податкової служби проводять планові перевірки відносно
дотримання порядку проведення розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування, послуг, інших вимог Закону № 265 відповідно з
затвердженням керівництва податкових органів щомісячних планів проведення
перевірок (Наказ ДПА України від 11.10.2005 р. № 441. Роз'яснення ДПА України
від 14.03.2007 р. № 4897/7/10-1416/878). Перевірки, які не передбачені в планах
органів державної податкової служби, але виникають по іншим обставинам, в тому
числі за дорученням Президента України, Верховної Ради України, Кабінету
Міністрів України, вважаються позаплановими.

Суд
встановив, що перевірка торгового об'єкта, що належить позивачу проведена на
підставі направлень на перевірку та відповідно плану контрольно-перевірочної
роботи ДПІ в місті Євпаторії на грудень 2007 рік. З направленнями була
ознайомлена та отримала один примірник продавець магазину ОСОБА_3., про що
свідчить її підпис про ознайомлення (а.с. 40-42).

Відповідно
до ст. 24 Кодексу законів про працю в України трудовий договір вважається
укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника
фактично було допущено до роботи. Оскільки під час перевірки була присутня
ОСОБА_3, яка представилась продавцем і фактично здійснювала розрахунки із
споживачами, то вона згідно вказаної статті КзПП України являється продавцем в
магазині, що належить позивачу.

Суд
вважає безпідставним твердження позивача про те, що відповідачем проводилась
"контрольна закупівля", оскільки ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову
діяльність» визначений чіткий перелік органів, які можуть здійснювати дану
процесуальну дію.

Вказаний
законодавчий акт не поширюється на органів Державної податкової служби (крім
підрозділів податкової міліції). В даному випадку перевірку здійснювали
працівники державної податкової служби, які не проводили "контрольну
закупівлю", а підтверджували факт реалізації товарів в магазині, який
належить позивачу, оскільки факт реалізації товарів не потребує доказу
безпосередньої їх закупки контролюючим органом, а може бути зафіксованим при
продажі іншим споживачам та візуальному огляді, що і було однозначно
зафіксовано в акті перевірки.

Порушення
норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлені та зафіксовані
актом перевірки.

Відповідно
до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

До
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

У
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

-          на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-          з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-          обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають

-          значення для прийняття рішення
(вчинення дії);

-          безсторонньо (неупереджено);

-          добросовісно;

-          розсудливо;

-          з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

-          пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

-          з урахуванням  права
особи на участь у процесі прийняття рішення;

-          своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Одним
з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу
адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до
ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд
при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до ч.ч. 1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності  суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Сукупність
наявних в матеріалах справи доказів, та встановлені судом обставини, свідчать
про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки спірне рішення
фактично прийнято відповідачем відповідно до закону з урахуванням виявлених
порушень закону позивачем.

Вступна
та резолютивна чистини постанови оголошені - 09.04.2008р.

Повний
текст постанови оформлений та підписаний - 14.04.2008р.

На
підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 160,162,167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С
Т А Н О В И В :

В
задоволенні позову - відмовити.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Башилашвілі О.І.