ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.08р.

Справа № 11/198-08(34/19-08(33/82-08))

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тепломонтаж", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фотон ЛТД", м. Дніпропетровськ

про стягнення 5 719, 11 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Кудрик К.В., довіреність від 24.03.08р., представник Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 3 950 грн., що складають суму заборгованості за товар поставлений на підставі договору №13/04 від 13.04.05р. по накладній №15/04 від 15.04.05р., 319, 46 грн. річних та 1 449, 65 грн. інфляційних.

Відповідач відзив не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Позивачем надано витяг з ЄДРПОУ станом на 17.01.08р., згідно якому підприємство відповідача знаходиться за адресою зазначеною у позовній заяві, на яку і була надіслана ухвала суду про призначення до розгляду справи, отже відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні за згодою представника позивача оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.04.05р. сторони уклали договір №13/04 згідно якому продавець (позивач у даній справі) продає, а покупець (відповідач) купує на умовах, обумовлених в цьому договорі - моноблочний консольний насос Calpeda NM 40/16 АЕ.

Позивачем надана накладна №15/04 датована 15.04.05р., яка містить відомості про товар на суму 3 950 грн.

Одержувачем вантажу у ній зазначено - ТОВ "Фотон ЛТД".

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що товар за вказано. Накладною було отримано саме представником відповідача.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов’язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Виходячи зі змісту ч.3 ст. 244 Цивільного кодексу України, довіреністю визнається письмове уповноваження, яке видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність є одностороннім юридичним актом, в якому визначається повноваження представника. Це документ, що підтверджує право представника на вчинення певних дій за рахунок і від імені особи, яку він представляє перед третіми особами.

Разом з тим, згідно з Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.96р. №99 (далі Інструкція) сировина матеріали паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі –цінності) відпускаються покупцям або передаються безоплатно тільки за довіреністю одержувачів (п.2).

Пунктом 13 Інструкції передбачено, що довіреність незалежно від строку її дії, залишається у постачальника при першому відпуску цінностей.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів. При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем на надано суду доказів того, що товар за накладною №15/04 від 15.04.05р. передавався за обхідною в такому випадку довіреністю. До того ж накладна не містить ні відповідної відмітки про довіреність, її номер, дату видачі, ні прізвища уповноваженої відповідачем особи на отримання товарно-матеріальних цінностей, ні печатки підприємства, що отримало товар.

З огляду на викладене позивач не довів факт отримання відповідачем товару по спірній накладній, а отже, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя

І.Ф. Мельниченко

Рішення підписано

20.06.2008 року