ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.08 Справа № 7/33/08

Суддя

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНТЕРПРОМТЕХ”, м. Миколаїв.

Відповідач Відкрите акціонерне товариство “Мелітопольський пивоварений завод”, м.Мелітополь, Запорізька область

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Позивача Печников К.А., дов. № 05349-03 від 29.05.2007р.

Скляров М.М., дов. № 10433-01 від 08.10.2007р.

Відповідач Баштовий А.В., № 39 від 31.01.2008р.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача на користь позивача 217506грн. 85 коп. заборгованості за договором підряду № 013/2006 від 13.03.2006р., яка складається з 120000грн. 00 коп. основного боргу, 54500 грн. 41 коп. суми пені, 35821 грн. 43 коп. суми індексу інфляції, 7185 грн. 01 коп. 3% річних.

Позивач обґрунтував свої вимоги договором підряду № 013/2006 від 13.03.2006р., ст. ст.193, 229 ГК України, ст. ст. 525, 526 ГК України.

Ухвалою суду від 03.01.2008р. було порушено провадження по справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні 31.01.2008р. Судове засідання переносилось до 07.02.2008р.

В продовженому 07.02.2008р. судовому засіданні представниками позивача надана заява про уточнення позовних вимог, якою позивач зменшив суму позову та просить суд стягнути з відповідача 174416 грн. 87 коп., яка складається з 85000грн. 00 коп. основного боргу, 50690 грн. 41 коп. суми пені, 31854 грн. 61 коп. суми індексу інфляції, 6871грн. 85 коп. суми 3 % річних.

Заява подана згідно зі ст. 22 ГПК України, судом прийнята розгляду.

Спір розглядається в сумі 174416 грн. 87 коп.

Відповідач визнав заявлені позовні вимоги частково, надав суду клопотання про застосування строку позовної давності щодо стягнення суми пені.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За клопотанням сторін судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2006 року між ВАТ «Мелітопольський пивоварний завод»(надалі - відповідач) та ТОВ «ІНТЕРПРОМТЕХ»(надалі - позивач) було укладено договір підряду №013/2006.

Відповідно до умов договору, пози вач зобов'язався провести реконструкцію ємкісного обладнання, виконати монтаж трубопроводів та провести випробування змонтованого обладнан ня та комплектуючих згідно специфікацій та додатків до даного договору, а відповідач зобов'язався прийняти роботи та вчасно оплатити їх.

Відповідно до умов п. 4.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 08.06.2006 року) та додатку № 1 до договору вартість робіт за догово ром становить 327 968,30 грн.

Згідно п. 5.1 договору загальна вартість, вказана в розділі 4.1 договору, оплата виконаних робіт здійснюється згідно графіку:

• передплата - 158 292,00 грн. на протязі 5 банківських днів від дати під писання договору;

• остаточний розрахунок - 169 676,30 грн. на протязі 5 банківських днів від дати підписання акту прийому-передач.

На виконання умов договору, 03 квітня 2006 року платіжним дору ченням № 95 відповідач здійснив передплату у сумі 158 292,00 грн.

Позивач взяті на себе договірні зобов’язання по виконанню підрядних робіт виконав в повному обсязі, про що 09 червня 2006 року сторонами був складений акт здачі-приймання виконаних робіт на суму 326 828,00 грн. Також, за накладною № РН-0000238 від 09 червня 2006 року позивач передав, а відповідач прийняв обладнання на суму 1 140,30 грн.

Відповідно до умов договору позивач виготовив та поставив, а від повідач прийняв обладнання на загальну суму 327 968,30 грн. (326 828,00 + 1 140,30).

Відповідно до вимог п. 5.1 договору відповідач повинен був розрахуватись з позивачем в повному об’ємі у строк до 16 червня 2006 року, однак, в по рушення умов договору, своє зобов'язання не виконав.

Сума заборгованості перед позивачем станом на 23.05.2007 року складала 169676,30грн., про що між сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків сторін.

Відповідач частково виконав взяті на себе договірні зобов’язання. Згідно наданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог сума заборгованості відповідача перед позивачем на час розгляду спору по суті складає 85000 грн. 00 коп.

Доказів виконання договірних зобов’язань належним чином, відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом. Частиною 7 вказа ної статті встановлена неприпустимість одностороньої відмови від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 318 Господарського кодексу України передбачено, що за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на за мовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визна чений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем за виконані роботи по договору № 013/2006 від 13.03.2006р. складає 85000 грн. 00 коп., підтверджена матеріалами справи, пред’явлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем пред’явлена до стягнення сума пені в розмірі 50690 грн. 41 коп.

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до договору № 013/2006 від 13.03.2006р. строк виконання зобов’язання до 14.06.2006р.

Згідно ст. 258 ГК України, встановлена спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Згідно п. 2 ст. 258 ГК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог:

-          про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позивач звернувся з заявою до господарського суду 03.01.2008р.

Згідно п. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом по клопотанню сторони в спорі, зробленому до винесення рішення.

Згідно п. 4 ст. 267 ЦК України, сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, в частині вимог позивача по стягненню пені слід відмовити, в зв’язку з закінченням строку позовної давності. Поважності причин пропуску строку позивач не надав.

Норми Цивільного кодексу України при вирішенні господарських спорів застосовуються в разі неврегулювання відповідних норм Господарським кодексом України, чи в разі посилання в Господарському кодексі України на Цивільний кодекс України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума 3% річних складає 6871 грн. 85 коп., сума індексу інфляції складає 31854 грн.61коп., пред’явлені до стягнення обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати, в частині задоволених вимог, слід покласти на відповідача, так як з його вини спір доведено до судового розгляду.

Видати довідку на користь позивача на повернення з Державного бюджету зайве сплаченого державного мита в розмірі 337грн. 38 коп.

Керуючись ст. ст. 173, 193, 230-232, 318, 321 ГК України, ст. 526, 625 ЦК України, ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Мелітопольський пивоварений завод”, 72316, м. Мелітополь, Запорізька область, вул.. Дзержинського, 289 (р/р 2697 і філії ЗАТ “ПУМБ” м. Запоріжжя, МФО 313623, ЕДРПОУ 05379441) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНТЕРПРОМТЕХ”, 54052, м. Миколіїв, вул. Айвазовського, 15к (р/р 0040 в МФ АБ “Брокбізнесбанк”, МФО 326900, ЕДРПОУ 32655884) адреса для листування: 54001, м. Миколаїв-1, юридична фірма “МПортал”, а/с 27,) 85000 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. основного боргу, 31854 (тридцять одна тисяча вісімсот п’ятдесят чотири) грн. 61 коп. суми індексу інфляції, 6871 (шість тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 85 коп. суми 3% річних, 1237 (одна тисяча двісті тридцять сім) грн. 26 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. оплати інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Видати довідку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНТЕРПРОМТЕХ”, 54052, м. Миколіїв, вул. Айвазовського, 15к (р/р 0040 в МФ АБ “Брокбізнесбанк”, МФО 326900, ЕДРПОУ 32655884) адреса для листування: 54001, м.Миколаїв-1, юридична фірма “МПортал”, а/с 27,) на повернення з Державного бюджету України зайве сплаченого державного мита в сумі 337 грн. 38 коп.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева