ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2008 р.

№ 5/264

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні у м. Києві

за участю представника позивача:

Чеботарь О.М. та представника АТ "Індустріально-експортний банк" –Муравки Т.П.

касаційну скаргу

Акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк" в особі філії "Кіровоградська дирекція" акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк"

на постанову

від 11.03.2008

Дніпропетровського апеляційного

господарського суду

у справі

№ 5/264

господарського суду

Кіровоградської області

за позовом

Приватного виробничо-комерційного підприємства "Либідь-Сервіс"

до

Акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк" в особі філії "Кіровоградська дирекція" акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк",

Приватного підприємства "ГЮЕНОС"

про

визнання частково недійсним договору

В судове засідання представник ПП "ГЮЕНОС" не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2007 року приватне виробничо-комерційне підприємство "Либідь-Сервіс" звернулося з позовом до акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк" в особі філії "Кіровоградська дирекція" акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк" та приватного підприємства "ГЮЕНОС", згідно якого, уточнивши в ході розгляду справи свої вимоги, просило визнати частково недійсним договір застави від 14.07.2005 з моменту укладення.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 30.01.2008 у справі № 5/264 позов задоволено. Визнано недійсними пункти 1.2.1, 1.2.3., 1.2.4 договору застави від 14.07.2005, укладеного між відповідачами

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.03.2008, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі АТ "Індустріально-експортний банк" в особі філії "Кіровоградська дирекція" АТ "Індустріально-експортний банк" просить скасувати постанову апеляційного суду від 11.03.2008, рішення суду першої інстанції від 30.01.2008 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 79 ГПК України, ст.ст. 203, 316, 319, 576 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 11 Закону України "Про заставу".

Відзиву на касаційну скаргу позивач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування Дніпропетровським апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, в забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором № 878/Юр/2005 від 14.07.2005, укладеного між відповідачами, ПП "ГЮЕНОС" передало АТ "Індустріально-експортний банк" відповідне майно.

Судами також встановлено, що позивач, оспорюючи договір застави, стверджує про те, що три комбайни, які були передані в заставу за договором від 14.07.2005, належать на праві володіння та розпорядження ПВКП "Либідь-Сервіс" згідно договору фінансового лізингу № 11-03-786 флі від 28.10.2003, укладеного між ним та НАК "Украгролізинг".

У цьому зв’язку, судами було з’ясовано, що відповідно до вказаного договору фінансового лізингу від 28.10.2003, позивач одержав у володіння та користування три комбайни, які є предметом застави за договором від 14.07.2005.

Вищенаведеним обставинам, які повністю відповідають наявним матеріалам справи, суди дали належну оцінку, і з урахуванням вимог ст.ст. 203, 316, 319, 576 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 11 Закону України "Про заставу", дійшли до правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом визнання недійсними пунктів договору за якими передавались оспорювані три комбайни в заставу АТ "Індустріально-експортний банк". У цьому зв’язку, суди правильно виходили з того, що, за наданими у справі доказами, на час укладання оспорюваної, у її відповідній частині, угоди, володільцем вищезазначеного майна являвся позивач.

Таким чином, висновок судів попередніх судових інстанцій про те, що під час укладення договору застави ПП "ГЮЕНОС" не було власником комбайнів та не мало права на розпорядження цим майном, є правильним.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що інші наведені у касаційній скарзі доводи висновків попередніх судових інстанцій не спростовують, суд не приймає їх до уваги і вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк" в особі філії "Кіровоградська дирекція" акціонерного товариства "Індустріально-експортний банк" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.03.2008 та рішення господарського суду Кіровоградської області від 30.01.2008 у справі № 5/264 залишити без змін.

Головуючий           Остапенко М.І.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Борденюк Є.М.