ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

07.07.08                                                                                           Справа № 22/31

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Зварич О.В.,

Юрченка Я.О.,

при секретарі Горбач Ю.Б.,

за участю представників:

від позивача (скаржник) - не з’явився

від відповідача - Сич В.М.

Розглядається апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства «Енергія-Новий Розділ», вих.№1752 від 05.05.2008 року

на рішення господарського суду Львівської області від 23.04.2008 року, суддя Желік М.Б.

у справі № 22/31

за позовом Закритого акціонерного товариства «Енергія-Новий Розділ», м.Новий Розділ

до відповідача Дочірнього підприємства «Жовківський райсількомунгосп», м.Рава-Руська

про стягнення 17742,78 грн.

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Львівської області від 23.04.2008 року по справі №22/31 в позові про стягнення з Дочірнього підприємства «Жовківський райсількомунгосп»17742,78 грн. відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено документально позовні вимоги. Відсутні докази щодо кількості води, відпущеної відповідачу, а акти знаття показів лічильника обліку води складені без участі відповідача та не надають можливості встановити, з якого лічильника та на підставі якого договору і щодо якого споживача зафіксовані його показники. Таким чином, суд враховуючи ст.526,611,625 ЦК України прийшов до висновки, що вимоги позивача є безпідставними.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ЗАТ «Енергія-Новий Розділ»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 23.04.2008 року по справі №22/3, прийняти нове рішення, яким позов задоволити. Зокрема, вказуючи на те, що заборгованість відповідача за послуги водопостачання для с.Берездівці по договору №170-в/2006 підтверджена матеріалами справи, а також підтверджується актом звірки розрахунків. Кількість використаної води для потреб села Березівці підтверджувалась показником приладу обліку - лічильника, встановленого на вводі водопроводу в с.Берездівці, який є справним, опломбованим та пройшов держповірку.

Представники скаржника (позивача) в судове засідання не з’явились, про причини неявки суд не повідомили.

Слід зазначити, що представники позивача були присутні у судовому засіданні 18.06.2008 року, в якому вимоги апеляційної скарги підтримали, просили задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечила, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просила оскаржуване рішення залишити без змін, вказуючи на безпідставність вимог позивача. Зокрема зазначала про те, що відповідачу не передано по акту передачі лічильник, через який проходить обслуговування водопостачання населення і юридичних осіб, внаслідок чого останній не міг контролювати використання води.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

01.08.2006 р. між Закритим акціонерним товариством «Енергія-Новий Розділ»(в тексті договору - Виконавець) та ДП «Жовківський райсількомунгосп» (в тексті договору - Споживач) укладено договір №170-в/2006 на подачу води з міського водопроводу, технічної води та приймання стічних вод до міської каналізації, згідно п.1 якого позивач зобов’язувався надавати відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач зобов’язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Відповідно до умов договору, а саме п.п.7-9 плата за послуги вноситься на розрахунковий рахунок позивача у Новороздільських відділеннях банків на основі рахунків, які надаються споживачеві протягом п’яти банківських днів з дня одержання платіжного документа. У разі несвоєчасної оплати платіжних вимог відповідач сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день затримки. У разі надання послуг не в повному обсязі, виконавець здійснює перерахунок розміру плати у встановленому порядку.

Відповідно до п. 21 договору від 01.08.2006 року №170-в/2006, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є кран після водяного лічильника на вводі водопроводу в с. Берездівці.

Слід зазначити про те, що п.3 зазначеного договору - “характеристика засобів обліку води” не містить жодних записів.

Стосовно посилань скаржника на те, що кількість використаної води для потреб села Березівці підтверджується показниками лічильників, які є справними, опломбованими та пройшли держповірку не заслуговують на увагу, оскільки актом пломбування встановлених водяних лічильників підтверджується, що саме пломбування лічильника відбулось 09.02.2007 р., а договір на подачу води укладено 01.08.2006 року, тобто до моменту пломбування лічильника.

Позивачем не надано суду акту встановлення чи передачі лічильника відповідачеві.

Таким чином, позивачем не надано суду належних доказів того, яка саме кількість води передана відповідачу, а із актів зняття показів лічильника обліку води, які складені без участі відповідача не має можливості встановити з якого лічильника та на підставі якого договору зафіксовано показники.

Скаржник також у апеляційній скарзі зазначає, що заявлена сума заборгованості підтверджується також актом звірки наявним в матеріалах справи

Позивач обґрунтовує заявлену суму боргу актом звірки взаєморозрахунків станом 13.04.2007 р. в сумі 7255,08 грн. та виставленими позивачем відповідачу рахунками. Проте скаржником не доведено споживання відповідачем зазначеної у рахунках кількості води, на яку нараховувалась оплата.

Поряд з цим, судом відзначено, що 01.08.2006 року ЗАТ «Енергія-Новий Розділ»( в тексті договору - виконавець) та Берездівецькою сільською радою (в тексті договору - Споживач) укладено договір №096-в/2006, відповідно до умов якого позивач зобов’язувався надавати Берездівецькій сільській раді вчасно та відповідної якості послуги з водопостачання та водовідведення, а Берездівецька сільська рада зобов’язувалась своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Вказаний договір є ідентичним з договором укладеним між позивачем та відповідачем і на ті ж послуги. Таким чином, позивачем 01.08.2006 року укладено два договори на постачання води для с.Берездівці, в яких зазначено споживачами в одному договорі - відповідача, а в другому - Сільську раду с.Берездівці. Наведене не виключає наміру позивача отримати двічі кошти за одні і ті ж послуги.

Крім того, судом встановлено, що фізичні особи (мешканці с.Берездівці) самостійно проплачували позивачу за отримані послуги, що підтверджується квитанціями про оплату оглянутими в судовому засіданні представленими відповідачем.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку, а згідно ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України лише у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Проте, позивач доказів наявності споживання відповідачем заявленої до стягнення кількості води та суду не надав, відтак безпідставними є заявлені до стягнення сума боргу, інфляційні, 3% річних та пеня.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення господарського суду Львівської області від 23.04.2008 року по справі №22/31 залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Енергія-Новий Розділ»без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Зварич О.В.

Юрченко Я.О.