ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"09" червня 2008 р.

справа № 5020-5/119

За позовом: Закритого акціонерного товариства „Механизация строительства” (99053 м. Севастополь, Фіолентовське шоссе, 1-В)

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Авто-комплект” (99029, м. Севастополь, вул. Шабаліна, 19-А)

про розірвання договору купівлі-продажу, та стягнення 295000,00 грн.

Суддя Євдокимов І.В.

Представники :

позивач - Трофімова Галина Іванівна, представник, довіреність № 1 від 10.01.08, Закрите акціонерне товариство „Механизация строительства”;

відповідач - Турчин Дмитро Сергійович, представник, довіреність № 94 від 29.04.08, Товариство з обмеженою відповідальністю „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Авто-комплект”;

відповідач - Царінник Нонна Володимирівна, юрисконсульт, довіреність № 251 від 06.06.08, Закрите акціонерне товариство „Механизация строительства”;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, ЗАТ „Механизация строительства”, звернувся до суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Авто-комплект”, про розірвання договору купівлі-продажу, та стягнення 295000,00 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем належним чином не виконувались обов’язки щодо виконання послуг, передбачених умовами договору з посиланням на ст. 678 Цивільного кодексу України.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача суму упущеної вигоди в розмірі 210000,00 грн.

Суд вважає за необхідне відмовити позивачу у прийнятті уточнення до позову на підставі того, що відповідно до ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог.

Позивач в порушення вказаних вимог звернувся до суду із самостійними вимогами, щодо стягнення упущеної вигоди, які мають бути предметом окремого провадження, а тому суд відмовляє позивачу у прийнятті вказаної вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на ч. 2 ст. 679 Цивільного кодексу України, а також на п. 28 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства промислової політики України від 29 грудня 2004 року № 721, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2005 за № 72/10352.

Також, відповідач посилається на те, що позивач не укладав договору про технічне обслуговування та ремонт у гарантійний та післягарантійний періоди експлуатації автотранспортного засобу, яки був придбаний згідно з умовами договору № 15 від 12.10.2006.

Представникам сторін в судовому засіданні роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2006 між сторонами був укладений договір купівлі-продажу № 15.

Відповідно до п. 1.1 договору відповідач зобов’язався поставити та передати у власність позивача товар (автомобіль) МАЗ 643008-060-010 (тягач сідельний) у кількості 1 (однієї) одиниці за ціною 295000,00 грн.

На виконання умов договору позивач платіжними дорученнями № 6767 від 06.02.2007, № 5856 від 13.10.2006 на користь відповідача перерахував суму в розмірі 295000,00 грн. (а.с. 14-15).

28.02.2007 сторони уклали акт приймання-передачі транспортного засобу (а.с. 13).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, в процесі експлуатації придбаного транспортного засобу на час гарантійного строку двіччі були виявлені істотні дефекти автомобіля, що не оспорюється відповідачем по справі.

Позивач, відповідно до умов ст. 688 Цивільного кодексу України 12.12.2007 за вих. № 647 звернувся до відповідача з листом, у якому повідомив відповідача про виникнення несправностей автомобіля, та викликав спеціалістів відповідача для усунення несправностей, у зв’язку з тим, що автомобіль перебуває на гарантійному обслуговуванні (а.с. 17).

Фахівець відповідача підтвердив наявність несправностей автомобілю.

На підставі чого, позивач 13.12.2007 листом за вих. № 650 звернувся до відповідача з проханням здійснити гарантійний ремонт автомобілю у зв’язку з тим, що двигун автомобілю не запускався (а.с. 18).

Після проведеного ремонту відповідач намагався повернути автомобіль, але даний транспортний засіб був у несправному стані, а тому залишився у відповідача для проведення повторного ремонту.

Фахівці відповідача визначили повторну причину несправності автомобілю, після чого позивач 14.02.2008 звернувся до відповідача з проханням здійснити заміну ТНВД на автомобілі, на підставі того, що після першого гарантійного ремонту у роботі автомобіля відбулась повторна відмова.

Позивач вважає, що відповідачем були істотно порушені вимоги до якості товару, виникнення недоліків, усунення яких пов’язано з несумірними витратами часу, недоліки, які виявлялись неодноразово, або виникали знов після усунення.

Відповідно до ст. 688 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

У разі невиконання покупцем цього обов'язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов'язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Якщо продавець знав або міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов'язку, встановлені частиною першою цієї статті.

Факт проведення ремонту автомобілю з 14.12.2007 по 28.02.2008 відповідач не заперечує, але вважає, що оскільки він не укладав з позивачем договір про проведення гарантійного ремонту, а тому у позивача не має права вимагати розірвання договору купівлі-продажу та повернення грошовій суми за проданий неякісний товар.

Згідно зі ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 676 Цивільного кодексу України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв'язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв'язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу. Гарантійний строк на комплектуючий виріб дорівнює гарантійному строку на основний виріб і починає спливати одночасно з ним. У разі заміни товару (комплектуючого виробу) неналежної якості на товар (комплектуючий виріб), що відповідає умовам договору купівлі-продажу, гарантійний строк на нього починає спливати з моменту заміни.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач двічі прийняв на себе зобов’язання по усуненню технічних недоліків проданого автомобілю, прийняв мери по його ремонту та виконав їх.

Згідно зі ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Пунктом 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Продаж неякісного товару (автомобілю) заподіяли збиток економічним інтересам позивача, а тому таке порушення відповідачем умов договору слід вважати істотним.

Таким чином, вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу № 15 від 12.10.2006, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що порушення умов договору виникло з вини позивача судом до уваги не приймається, оскільки відповідачем не надані докази цього.

Згідно ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі 3035,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 82 –85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Розірвати договір купівлі-продажу № 15 від 12.10.2006, укладений між Закритим акціонерним товариством „Механизация строительства” (99053 м. Севастополь, Фіолентовське шоссе, 1-В, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Авто-комплект” (99029, м. Севастополь, вул. Шабаліна, 19-А, ) та застосувати до сторін двосторонню реституцію.

3.          Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Авто-комплект” (99029, м. Севастополь, вул. Шабаліна, 19-А, ) повернути Закритому акціонерному товариству „Механизация строительства” (99053 м. Севастополь, Фіолентовське шоссе, 1-В, ) грошові кошти в розмірі 295000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.          Зобов’язати Закрите акціонерне товариство „Механизация строительства” (99053 м. Севастополь, Фіолентовське шоссе, 1-В, ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Авто-комплект” (99029, м. Севастополь, вул. Шабаліна, 19-А, ) автомобіль МАЗ 643008-060-010 державний номер СН 52-59 НС, з технічною документацією до нього.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Авто-комплект” (99029, м. Севастополь, вул. Шабаліна, 19-А, , відомостей про наявність поточних рахунків в установах банків немає) на користь Закритого акціонерного товариства „Механизация строительства” (99053 м. Севастополь, Фіолентовське шоссе, 1-В, , відомостей про наявність поточних рахунків в установах банків немає) витрати по сплаті державного мита в розмірі 3035,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

18.06.2008

Розсилка:

1.          ЗАТ „Механизация строительства” (99053 м. Севастополь, Фіолентовське шоссе, 1-В)

2.          ТОВ „Підприємство матеріально-технічного забезпечення „Авто-комплект” (99029, м. Севастополь, вул. Шабаліна, 19-А)

3.          Справа

4.          наряд