ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.07.2008 року                                                            Справа № 16/100пд

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Єжової С.С.

суддів                                        Баннової Т.М.

Парамонової Т.Ф.

секретар

судового засідання                     Наумов Б.Є.

та за участю

представників сторін:

від позивача                              повноважний та компетентний

представник не прибув;

від відповідача                               юрист Ачкасова С.О., довіреність №21

від 22.07.2008;

провідний спеціаліст-землевпорядник

Романенко А.І., довіреність №22

від 22.07.2008;

розглянувши

апеляційну скаргу                    Закритого акціонерного товариства

„Сватівський молочний завод”, м.Сватове

Луганська область

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  23.06.2008

по справі                               №16/100пд(суддя –Шеліхіна Р.М.)

за позовом                                        Закритого акціонерного товариства

„Сватівський молочний завод”, м.Сватове

Луганська область

до відповідача                              Сватівської міської ради,

м.Сватове Луганської області

про           визнання недійсним договору

В С Т А Н О В И В:

Закрите акціонерне товариство „Сватівський молочний завод”, м.Сватове Луганської області звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача – Сватівської міської ради, м.Сватове Луганської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 07.02.2006 №35-ю.

Рішенням господарського суду Луганської області від 23.06.2008 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду від 23.06.2008 Закрите акціонерне товариство „Сватівський молочний завод”, м.Сватове Луганської області звернулося до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 10.07.2008 відповідно до ст. 28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства „Сватівський молочний завод”, м.Сватове Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 23.06.2008 по справі №16/100пд призначена судова колегія у складі: Єжова С.С.- суддя –головуючий, Баннова Т.М.- суддя, Парамонова Т.Ф.–суддя.

Відповідач відзивом №1396/4 від 17.07.2008 вимоги апеляційної скарги відхилив, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ст.99 ч.2 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач не скористався своїми правами, передбаченими ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не направив свого повноважного та компетентного представника, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Заслухавши представників відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Конституція України (ст.13) визначає, що земля є об”єктом права власності Українського народу, а від імені Українського народу право власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов”язковими до виконання на відповідній території.

Повноваження органів місцевого самоврядування визначені Законом України „Про місцеве самоврядування”, до яких у тому числі віднесені повноваження з вирішення питань щодо розпорядження землею, яка є власністю громади –передавати у постійне користування, оренду тощо, що відображено і в Земельному кодексі України (ст.12 Земельного кодексу України).

Порядок і форми регулювання питання землекористування визначені Земельним кодексом України, Законом України „Про оренду землі” та іншими законодавчими актами, які регулюють дані правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у якості структурного підрозділу Орендного підприємства „Луганськмолпром” 23.01.1991, як державне підприємство, отримав у постійне користування земельну ділянку загальною площею 3,2079 га за адресою –м.Сватове, вул.Ново-Старобільська, 32 для розміщення і обслуговування виробничих будівель і споруд; що було закріплено Державним актом серії ЛГ № від 27.01.1994.

З 01.01.2002 набрав чинності Земельний кодекс України, згідно ст.3 якого земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

В 1996 відкрите акціонерне товариство „Луганськмолпром” провело реорганізацію свого підприємства, в ході якої позивач по даній справі реорганізований і став самостійною юридичною особою –Закритим акціонерним товариством „Сватівський молочний завод”.

Як самостійна юридична особа і правонаступник структурного підрозділу позивач не оформив належним чином відповідно до приписів чинного на той період законодавства свого права на постійне користування земельною ділянкою загальною площею 3,2079 га за адресою –м.Сватове, вул.Ново-Старобільська, 32.

Відповідно до наданих Сватівській міській раді повноважень, остання 07.02.2006 прийняла рішення „Про надання на умовах оренди фізичним та юридичним особам земельних ділянок несільськогосподарського призначення з земельного фонду комунальної власності Сватівської територіальної громади”, згідно якого до переліку юридичних осіб (додаток №3) увійшов і позивач.

Дане рішення Сватівської міської ради не оспорене, не скасоване і є діючим.

На підставі даного рішення 07.02.2006 між позивачем і відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки №35-ю зі строком дії до 31.12.2007, який зареєстрований 13.02.2006 відповідно до норм чинного законодавства і який позивач просить визнати недійсним.

Судова колегія вважає доводи заявника апеляційної скарги необгрунтованими, враховуючи наступне.

Стаття 92 Земельного кодексу України визначає, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Позивачем по даному спору є підприємство - Закрите акціонерне товариство “Сватівський молочний завод”, яке не належить до державної або до комунальної власності. Відповідно до приписів ст.92 земельного кодексу України володіти землею на праві постійного користування позивач не вправі.

Доводи позивача, що даний договір підписано неповноважною особою, спростовують матеріали справи.

По-перше, підпис особи, яка уклала даний договір, скріплений печаткою підприємства позивача, повні дані про особу, яка підписала договір, вказані у реквізитах сторін в тексті договору.

По-друге, даний договір виконувався обома сторонами, а це свідчить, що сторонам було відомо про існування цього договору і його умови виконувались.

Доводи позивача про правонаступництво в частині постійного землекористування, спростовуються правилом статті 141 Земельного кодексу України –“Підстави припинення права користування земельною ділянкою”, якою встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Матеріали справи свідчать про те, що структурний підрозділ орендного підприємства “Луганськмолпром” “Сватівський маслоробний завод”, кому і було видано державний акт на постійне користування землею від 27.01.1994 року №5, на даний час ліквідований, а на базі юридичної особи - орендного підприємства “Луганськмолпром” було створено Відкрите акціонерне товариство “Луганськмолпром”, яке на даний час реорганізоване і створено Закрите акціонерне товариство “Сватівський молочний завод”(позивач).

Таким чином, структурний підрозділ “Сватівський маслоробний завод” орендного підприємства “Луганськмолпром”, заснованого на державній власності (розділ 2 статуту, а.с.32) припинив свою діяльність і згідно зі ст.140 Земельного України припинено право постійного користування землею. Враховуючи приписи норм Земельного кодексу України (ст.ст.82,92,116,140) юридична особа має право на землю шляхом передачі земельної ділянки у власність на підставі договору купівлі-продажу або у користування на підставі договору оренди. Право ж державного підприємства на постійне користування землею на підставі державного акту не може бути передано правонаступнику (або в спадщину). У випадку коли правонаступником постійного землекористувача є також державне або комунальне підприємство, то державний акт на постійне користування землею має бути виданий на ім’я “нового” землекористувача. Позивач не є державним чи комунальним підприємством і, таким чином, не має права постійного користування землею.

Таким чином, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 23.06.2008 по справі №16/100пд ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита відносяться на заявника апеляційної скарги - Закрите акціонерне товариство „Сватівський молочний завод”, м.Сватове Луганської області.

У судовому засіданні за згодою представників відповідача оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 85, 99, 101, п.1 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства „Сватівський молочний завод”, м.Сватове Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 23.06.2008 по справі №16/100пд залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 23.06.2008 по справі №16/100пд –без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                   С.С. Єжова

Суддя                                                                      Т.М. Баннова

Суддя                                                                      Т.Ф. Парамонова

Помічник судді                                                             С.І. Заєць