ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2008 р.

№ 7/8-06(07)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

Полякова Б.М.,

Коваленка В.М.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Камсит",

с. Кам'яногірка, Вінницька обл.

на рішення

та постанову

господарського суду Вінницької області від 20.12.2007

Житомирського апеляційного господарського суду від 20.05.2008

у справі

№ 7/8-06

за позовом

до

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів

Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції, правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції

1. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Кам'яногірське", с. Кам'яногірка,

Вінницька обл.

2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Камсит",

с. Кам'яногірка, Вінницька обл.

Сільськогосподарське акціонерне товариство відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське",

с. Кам'яногірка, Вінницька обл.

про

Доповідач: Продаєвич Л.В.

визнання недійсним договору купівлі-продажу

за участю представників сторін:

від позивача:

від відповідачів: І:

ІІ:

від ІІІ особи:

Усова О.О. за дов. від 21.11.2006

не з'явилися

А.Ортіков за дов. від 05.05.2008 №47

не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Акціонерний поштово-пенсійний банк "Аваль" (надалі –АППБ "Аваль") в особі Вінницької обласної дирекції у вересні 2005 року звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Кам'яногірське" (надалі –СТОВ "Кам'яногірське"), Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Камсит" (надалі –СТОВ "Камсит") про визнання недійсним договору купівлі-продажу техніки від 22.12.2003 №9 з тих підстав, що на момент його укладення майно знаходилося у заставі банку згідно з договором застави від 25.12.2002 року.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 01.11.2005 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів залучено Сільськогосподарське акціонерне товариство відкритого типу по вирощуванню насіння цукрових буряків "Кам'яногірське" (надалі –САТВТ "Кам'яногірське").

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 28.02.2007 здійснено заміну в порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України первісного позивача –АППБ "Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції його правонаступником –Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції (надалі –ВАТ "Райффайзен Банк Аваль").

Цією ж ухвалою господарський суд зупинив провадження у справі на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України і направив матеріали справи до прокуратури Вінницької області.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 28.08.2007 вказана ухвала скасована з передачею справи до господарського суду Вінницької області.

У наданих до суду першої інстанції поясненнях від 19.11.2007 №07-15/5-1911юр позивач зазначав, що спірний договір укладено з порушенням вимог статті 215 Цивільного кодексу України, статті 17 Закону України "Про заставу", статті 10 та пункту 5 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та посилався на приписи Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388.

Заявою від 10.12.2007 № 07-15/5-3871 позивач змінив підстави заявленого позову, вважав, що угода має бути визнана недійсною відповідно до статті 48 Цивільного кодексу Української РСР як така, що укладена всупереч статті 17 Закону України "Про заставу".

У відзиві на позов СТОВ "Кам'яногірське" позов визнало, ліквідатор СТОВ "Кам'яногірське" також у відзиві на позов просив його задовольнити.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 20.12.2007 (суддя: Н. Говор), залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 20.05.2008 (судді: Горшкова Н.Ф. –головуючий, Будішевська Л.О., Майор Г.І.), позов задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу техніки від 22.12.2003 №9, укладений між СТОВ "Кам'яногірське" та СТОВ "Камсит", зобов'язано сторони повернути одна одній в натурі все, що вони одержали за вказаним договором.

Судові акти вмотивовані приписами Закону України "Про заставу", згідно з якими відчуження заставного майна можливе лише за згодою заставодержателя; тим, що згода банку на момент укладення спірного договору не була отримана; майно, яке було предметом договору застави, перебувало у державному реєстрі застав рухомого майна, відомості якого є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, СТОВ "Камсит" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою та уточненнями до неї про їх скасування, просить прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, та неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що розгляд справи відбувся у незаконному складі суддів апеляційної інстанції; правова оцінка договору купівлі-продажу техніки вже надавалася господарським судом Вінницької області та Житомирським апеляційним господарським судом при розгляді справи №5/57-б про банкрутство СТОВ "Камсит", на думку скаржника, суд у такому випадку повинен був застосувати приписи статті 35 Господарського процесуального кодексу України; постановою господарського суду Вінницької області від 31.10.2006 у справі №12/340-06 скасовано державну реєстрацію СТОВ "Кам'яногірське"; під час укладення договору сторонами не було порушено жодної норми закону, договір не порушує права та інтереси позивача; товариство є добросовісним набувачем за договором купівлі-продажу від 22.12.2003 № 9.

Розпорядженням в.о. Голови судової палати з розгляду справ про банкрутство від 11.08.2008 № 02-12/І/144 змінено склад колегії суддів та призначено колегію суддів у складі: Панова І.Ю.–головуючий, судді Заріцька А.О. та Продаєвич Л.В. (доповідач).

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 01.09.2008 № 02-12/І/163 призначено колегію суддів у складі: Поляков Б.М. – головуючий, судді Коваленко В.М. та Продаєвич Л.В.

Відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду (ухвала Вищого господарського суду України від 05.08.2008, надіслана сторонам у справі –06.08.2008 та телеграма від 16.08.2008 року).

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача-ІІ, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, у рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 15.10.2002 №011/035-11/938, АППБ "Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції 25.12.2002 з САТВТ "Кам'яногірське" укладено договір застави, відповідно до якого товариство передало у заставу банку автотранспорт та сільськогосподарську техніку згідно визначеного у договорі переліку, до якого, зокрема, увійшли ЗИЛ 431412, 1992 р.в. та КАМАЗ 55102, 1985 р.в.

САТВТ "Кам'яногірське" 22.12.2003 за договором №9 продало заставлену техніку СТОВ "Кам'яногірське", яке в свою чергу в той же день уклало договір купівлі-продажу цієї техніки з СТОВ "Камсит".

Рішенням господарського суду Вінницької області від 10.03.2005 у справі №4/112-05 укладений між САТВТ "Кам'яногірське" та СТОВ "Кам'яногірське" договір купівлі-продажу від 22.12.2003 №9 визнано недійсним. Рішення суду набрало законної сили.

Предметом даного спору є вимога про визнання недійсним укладеного між СТОВ "Кам'яногірське" та СТОВ "Камсит" договору купівлі-продажу техніки від 22.12.2003 №9.

Відносини сторін за цим договором, як правильно визначили господарські суди, регулювалися діючим на час його укладання Цивільним кодексом Української РСР.

Статтею 48 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи доведено, що майно, яке є предметом купівлі-продажу за спірним договором, знаходилось у заставі банку, яка була зареєстрована у Державному реєстрі застав рухомого майна 21.08.2003 за № 824711. Отже, на час укладення договору купівлі-продажу від 22.12.2003 №9 діяла заборона на відчуження майна, у т.ч. двох зазначених вище одиниць техніки.

Виходячи із викладеного, місцевий господарський та апеляційний господарський суди обґрунтовано дійшли висновку, що спірний договір було укладено з порушенням вимог статті 17 Закону України "Про заставу", згідно з якою заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. А відтак, суди попередніх інстанцій встановили наявність факту порушення при укладенні оспорюваного договору вимог статті 48 Цивільного кодексу Української РСР, що стало підставою для задоволення позову про визнання договору недійсним.

Твердження скаржника про здійснення розгляду справи у незаконному складі суддів апеляційного господарського суду не заслуговує на увагу, оскільки за приписами статті 20 Господарського процесуального кодексу України суддя не може приймати участь в розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участю, що в даному випадку не мало місце.

Щодо доводів СТОВ "Камсит" про надання судом правової оцінки договору купівлі-продажу у справі №5/57-б, колегія суддів зазначає, що наведені обставини були предметом розгляду в Житомирському апеляційному господарському суді та суд касаційної інстанції з урахуванням меж, передбачених статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України, не вирішує питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, не збирає нові докази та додатково не перевіряє докази. Зазначене стосується і доводів СТОВ "Камсит" щодо скасування державної реєстрації СТОВ "Кам'яногірське".

Посилання заявника касаційної скарги на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не є підставами для скасування або зміни оскаржуваних судових актів.

Відповідно до статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги (подання) має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу (подання) без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Камсит" –залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 20.12.2007 та постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 20.05.2008 у справі № 7/8-06 –залишити без змін.

Головуючий:                                                    Б.Поляков

Судді:                                                                                  В.Коваленко

Л. Продаєвич