ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2008 р. Справа № 42/83-08 (н.р. 08/98-07)

вх. номер 3460/1-42

Суддя Господарського суду Харківської області Хачатрян В.С.

при секретарі судовогозасідання: Кириленко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Капітонов Є.М., дов. від 19.12.2007 року

відповідача - Зубрич Д.О., дов. № 06/17 від 03.01.2008 року

розглянувши матеріали справи за позовом: ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до ВАТ по газопостачанню та газифікації "Харківміськгаз" м. Харків

про стягнення 5353283,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2004 р. Дочірня компанія “УКРТРАНСГАЗ” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі ДК “УКРТРАНСГАЗ”) пред’явила в господарському суді позов до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Харківміськгаз” про стягнення 5353283,85 грн. заборгованості, 286412,48 грн. 3% річних, 641329,46 грн. інфляційних, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договору №11-31 від 03.01.2002р. на транспортування природного газу.

У подальшому позивач неодноразово уточнював розмір позовних вимог. Заявою від 04.05.2007р. позивач уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача 916108,47 грн. пені, 797397,61 грн. інфляційних та 359419,39 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.06.2007р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.10.2007р., позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 916108,47 грн. пені, 405635,99 грн. інфляційних та 121407,81 грн. 3% річних; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.01.2008р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.10.2007р. та рішення господарського суду Харківської області від 26.06.2007р. в частині позову про стягнення 277961,73 грн. пені, а також розподілу судових витрат скасовані і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвалою Верховного суду України від 10.04.2008р. відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 30.01.2008р. по даній справі.

Після надходження справи на новий розгляд дана справа розглядається в частині стягнення 277961,73 грн. пені, а також в частині розподілу судових витрат.

У судовому засіданні 01.07.2008 року було оголошено перерву до 07.07.2008року о 11-45 та у судовому засіданні 07.07.2008 року було оголошено перерву до 15.07.2008 року о 12-00. Після перерви судове засідання було поновлено і продовжено у тому ж складі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує вимоги з мотивів викладених у письмових поясненнях у відповідності з якими позивач вважає безпідставним застосування норм ЗУ "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" до спірних правовідносин щодо стягнення пені з відповідача, оскільки відповідач не є житлово-комунальним підприємством.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позивача у частині стягнення пені заперечує в повному обсязі, через канцелярію господарського суду, 15.07.2008р. надав до суду за вх. 11088 клопотання, в якому просить суд у залучити до матеріалів справи документи зазначені у ньому, зазначене клопотання задовольняється та надані документи залучаються до матеріалів справи.

Суд, вислухавши прояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

03.01.2002 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 11-31 на транспортування природного газу. До зазначеного договору між сторонами були підписані додаткові угоди № 1 від 24.12.2002 року, № 3 від 13.08.2003 року, № 4 від 03.12.2003 року, № 5 від 25.05.2004 року, якими сторони уточнили умови щодо періодів постачання природного газу, його кількісті та вартості, які є невід’ємною частиною договору.

Позивач взяті на себе зобов'язання виконав, поставив відповідачеві протягом січня 2003 року - грудня 2003 року природний газ, що підтверджується актами виконаних робіт, які містяться в матеріалах справи, за який останній розрахувався частково, решту боргу не сплатив у визначені договором строки.

Договором № 11-31-7/2 на транспортування природного газу від 03.01.2002 року сторони передбачили забезпечення зобов’язання відповідача сплатою пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Відповідно п. 7.2. договору пеня нараховується з наступного дня після закінчення строку остаточного розрахунку за звітній місяць (п. 7.2. договору). Правовідносини, що виникли між сторонами, регулювалися нормами ЦК УРСР 1963 року, в тому числі й щодо забезпечення виконання зобов'язань та відповідальності за порушення зобов'язань.

Відповідно останніх уточнень, позивачем за період з січня 2003р. по грудень 2003р. нарахована пеня в сумі 916108,47 грн., розрахунок був зроблений відповідно до норм п. 6 ст.232 ГК України.

01.01.2004 р. набрали чинності ЦК України та ГК України. Пунктом 4 Прикінцевих положень ГК України передбачено, що Господарський кодекс України застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями.

До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями ГК України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Відповідно до умов договору № 11-31 на транспортування природного газу від 03.01.2002 року оплата послуг за транспортування природного газу повинна була здійснюватись до 10 числа місяця наступного за звітним. Тобто, позивач знав про порушення свого права з 11 числа місяці та мав право звернутися до суду з вимогою про стягнення пені.

У відповідності до ст. 258 Цивільного кодексу України встановлена спеціальна позовна давність в один рік для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

14.12.2004 року позивач вперше звернувся з позовною заявою до ВАТ по газопостачанню та газифікації "Харківмісьгаз" про стягнення заборгованості.

З урахуванням вищевикладеного нарахування пені за період з січня 2003р. по жовтень 2003р. є безпідставним, у зв'язку з чим позов в частині стягнення пені за цей період не підлягає задоволенню.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.01.2008 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.10.2007 року та рішення господарського суду Харківської від 26.06.2007 року скасовано в частині позову про стягнення 277961,73 грн. пені та розподілу судових витрат та справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

В постанові Вищого господарського суду України містяться обов’язкові вказівки щодо того, що при новому розгляді справи необхідно з’ясувати питання про те, чи впливає на стягнення пені набрання чинності Законом України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожитий газ та електроенергію" з огляду того, що транспортування природного газу відбувалось у період січень-грудень 2003 року.

Вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов’язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

У судовому засіданні та у своїх поясненнях відповідач зазначає, що до зазначених правовідносин слід застосувати Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію” від 20.02.2003 року, статтею 5 якого передбачено, що на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам на їх заборгованість перед постачальниками енергоносіїв, інших матеріальних цінностей, що використовуються для надання послуг.

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону заборгованість з квартирної плати та плати за комунальні послуги (далі — житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі — громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.

Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами — надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги (частина друга статті 1 зазначеного Закону).

Таким чином, суб'єктами зазначеного Закону є громадяни (наймачи жилих приміщень та власники жилих будинків або квартир) з одного боку та підприємства - надавачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999р. №2246, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору про надання послуг з газопостачання, який укладається між газопостачальником, газотранспортною організацією та споживачем згідно з Типовим договором про надання послуг з газопостачання, затвердженим НКРЕ.

Умовами Типового договору про надання послуг з газопостачання, затвердженого постановою НКРЕ України № 1 від 4 січня 2000 року, передбачений предмет договору, а саме газопостачальник зобов'язується безперервно постачати природний газ або скраплений газ від групових резервуарних установок для побутового споживання, газотранспортна організація зобов'язується забезпечити технічне обслуговування газопроводів, газових приладів та пристроїв споживача, дворових газопроводів приватних будинків, споживач зобов'язується оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими згідно із законодавством цінами в терміни, передбачені цим договором.

Як вбачається з вищезазначених нормативних актів газотранспортною організацією, яка повинна укладати Типовий договір про надання послуг з газопостачання є обл(міськ)гази, тобто відповідач.

Відповідач, згідно з метою його утворення та статутними документами має ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з транспортування природного та нафтогазового газу розподільними трубопроводами (трубопроводами середнього та низького тиску): є підприємством (організацією) з експлуатації споруд систем газопостачання і газопроводів, яке транспортує газ газопостачальника до споживача та надає споживачеві послуги з технічного обслуговування та ремонту газопроводів, газових приладів і пристроїв; забезпечує технічне обслуговування газопроводів, газових приладів та пристроїв споживача, дворових газопроводів приватних будинків.

Тобто вся діяльність по проектуванню, будівництву, ремонту та експлуатації систем газопостачання (розподільного трубопроводу) відноситься до статутної ліцензованої діяльності суб'єкта підприємницької діяльності - Відповідача.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу, своїх вимог і заперечень. Проте, відповідачем не надано суду договорів про надання послуг з газопостачання, укладених ним з споживачами (фізичними особами), тому відсутні підстави вважати відповідача підприємством - надавачем житлово-комунальних послуг.

За таких обставини, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за період листопад - грудень 2003 року у розмірі 275560,59 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, не спростовані відповідачем, і такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені за період січень - жовтень 2003 року, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

За результатами розгляду справи, відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покласти на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 47, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Харківміськгаз» (адреса: 61004, м. Харків, вул.. Жовтневої революції, 57/59, п/р 260393534 в АБ «Перший інвестиційний банк» м. Києва, МФО 300506, ) на користь Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (адреса: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, п/р 0001 в ОПЕРУ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ) - 275560,59 грн. пені, 1700,0 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суддя Хачатрян В.С.

Повний текст рішення підписаний 21.07.2008 року.