ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

24.07.2008

Справа №2-6/6889-2008

за позовом Підприємства „Ретро”, м.Сімферополь,

до відповідача Комунального підприємства житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м. Сімферополя, м. Сімферополь,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради, м. Сімферополь,

про спонукання укласти додаткову угоду до договору

Суддя Шкуро В.М.

представники:

Від позивача – Солодков О.Є., представник, довіреність від 07.07.2008р.

Від відповідача – Рябенький А.С., юрист, дов.№6497 від 03.01.08р.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – не з’явився, повідомлений належним чином

Обставини справи: Підприємство „Ретро” звернулось в господарський суд АР Крим з позовом про зобов’язання Комунального підприємства житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м.Сімферополя укласти додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення №245 від 01.03.2001р. про продовження строку дії договору до 01.03.2015 року.

Позовні вимоги ґрунтуються на положеннях ч.2 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та мотивовані тим, що внаслідок відсутності заяви Комунального підприємства житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м.Сімферополя про припинення або зміну умов договору оренди нежилого приміщення №245 від 01.03.2001р., протягом місяця після закінчення терміну його дії, відмова відповідача від укладення додаткової угоди №3 від 222.04.2008р. до договору оренди нежилого приміщення №245 від 01.03.2001р. щодо продовження дії договору до 01.03.2015р. є безпідставною.

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідний порядок продовження дії договору оренди передбачений п.4.1 Положення про порядок передачі в оренду комунального майна (цілісних майнових комплексів, індивідуально визначеного майна, нежитлових приміщень та інше), яке є власністю територіальної громади м.Сімферополя, затвердженого рішенням 17-ї сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради №220 від 29.03.2007р. і положеннями Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, а саме по закінченню терміну дії договору оренди, за письмовою згодою орендодавця, видається наказ Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради на підставі листа погодження, який підписується орендатором у виконавчому комітеті і Комунальному підприємстві житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м.Сімферополя. Листом вих.№827 від 26.02.2008р. позивачу запропоновано направити листа до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради для дачі дозволу на продовження дії договору оренди, проте рішення компетентних органів щодо продовження дії договору оренди відсутні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд комунального майна Сімферопольської міської ради письмових пояснень по суті спору не представив. Направив письмове клопотання про розгляд справи у відсутності його представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

01.03.2001р. між Комунального підприємства житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м.Сімферополя (орендодавець) та Підприємством „Ретро” (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №245 (далі-договір, а.с. 14), згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення по вул.Пушкіна, 7 в м.Сімферополі строком по 11.03.2007р.”.

29.12.2002р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору (а.с. 15-16) щодо приведення умов договору у відповідність з діючим законодавством шляхом викладення договору у новій редакції.

17.03.2007р. сторони уклали угоду до договору (а.с.17) відповідно до якої п.10.1 договору викладено у наступній редакції: „Даний договір діє до 14.03.2008р. включно”.

26.02.2008р. Комунальне підприємство житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м.Сімферополя направило позивача лист вих.№827 (а.с.8) із рекомендацією звернутися до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради для отримання дозволу на продовження дії договору оренди.

Однак ще до одержання цього листа, позивач листом від 16.01.2008р. (а.с.19) звернувся до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради з клопотанням про прийняття відповідного рішення щодо пролонгації договору шляхом укладання додаткової угоди.

На виконання вимоги про погодження продовження договору оренди, позивачем одержано висновок Республіканського комітету з охорони культурної спадщини від 12.02.2008р. вих.№218 (а.с.22) та 15.02.2008р. направлено повторне звернення до Фонду комунального майна Сімферопольської міськради (а.с.20).

Це звернення залишене без відповіді.

Таким чином, позивачем здійснені необхідні дії для отримання дозволу Фонду комунального майна Сімферопольської міськради на продовження договору оренди, без якого орендодавець відмовився розглядати направлену позивачем 22.04.2008р. (а.с.21) угоду про продовження договору оренди.

Разом з тим, порядок пролонгації договорів оренди державного та комунального майна визначений у частині 2 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та передбачає, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто, у разі продовження користування орендарем орендованим майно по закінченню дії договору оренди та за відсутністю відповідної заяви про припинення такого договору оренди, останній вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З матеріалів справи вбачається, що за період з 15.03.2008р. по 15.04.2008р. з боку сторін не направлялися заяви про припинення або зміну умов договору оренди нежитлового приміщення №245 від 01.03.2001р., у зв’язку з чим договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Підтвердження того, що договір діє і з цього приводу нема заперечень у сторін, є направлення орендодавцем рахунків на оплату орендної плати і їх оплата орендарем (а.с.24-27).

Заперечення відповідача щодо неможливості застосування до правовідносин, які виникли між сторонами, положень ч.2 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” внаслідок направлення 26.02.2008р. позивачу листа про порядок продовження договору оренди є хибними, оскільки роз’яснення порядку продовження дії договору не є однозначним виразом волі щодо припинення або зміни умов договору оренди. Крім того, зазначений лист направлений під час дії договору.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду звертаються особи за захистом своїх порушених чи оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, що кореспондується із положеннями статті 21 ГПК України, де до позивачів віднесено осіб, які пред’явили позов або в інтересах яких пред’явлено позов саме про захист порушеного права чи охоронюваного законом інтересу.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу.

Системний аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що захисту судом підлягає цивільне право, яке порушене, не визнається чи оспорюється.

Юридична зацікавленість позивача у вирішенні спору судом, покладає на нього обов’язок довести, що саме його цивільні права порушені, не визнаються чи оспорюються відповідачем.

Відсутність факту порушення права, на захист якого подано позов, не є підставою для відмови у прийнятті позову, оскільки на стадії прийняття позовної заяви суд не досліджує питання наявності чи відсутності факту такого порушення, тобто не розглядає спір по суті.

Разом з тим, встановлення відсутності чи наявності факту порушення відповідного права позивача входить до предмету дослідження при вирішенні спору по суті.

Договір оренди нежитлового приміщення №245 від 01.03.2001р. вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах в силу прямої вказівки на це у частині 2 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, а отже нема порушення цивільних прав позивача, оскільки укладення окремої додаткової угоди про продовження дії договору за таких обставин не вимагається.

Вступна та резолютивна частини цього рішення оголошені в судовому засіданні 24 липня 2008 року.

Рішення оформлене відповідно до ст.84 ГПК України та підписане 29 липня 2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Шкуро В.М.