ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2008
Справа № 18/8-08

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді   Стрелець Т. Г. (доповідача),

суддів:
Логвиненка А.О., Мороза В.Ф.,

при
секретарі судового засідання: Ревковій
Г.О.,

Представники сторін:

від
відповідача-1:  Новиков С.Ю., представник, довіреність №
б/н  від 11.03.08; Сергєєв Г.А.,
заступник директора, довіреність № б/н
від 11.03.08;

відповідача-2: ОСОБА_2, довіреність ВКЕ № 149741
від 11.12.2008р.;

від
позивача; не
з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.:

за
участю помічника
прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська Рижик  Т.М., посвідчення № 94 від 05.07.2007р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційне
подання Прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська на рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2008р. у справі №
18/8-08

за
позовом Прокурора
Жовтневого району м. Дніпропетровська (вул. Чернишевського, 23, м.
Дніпропетровськ, 49000) в інтересах держави, в особі Дніпропетровської міської
ради, м. Дніпропетровськ (прос. Карла Маркса, 75, м. Дніпропетровськ, 49000)

до
відповідача-1 -Комунального
закладу культури «Центральний парк культури та відпочинку ім. Т. Г. Шевченка»,
м. Дніпропетровськ (пл. Шевченка, 1, м. Дніпропетровськ, 49027)

відповідача-2 -Приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про
визнання недійсним
договору та стягнення 3444 грн. 53 коп.

ВСТАНОВИВ:

В
січні 2008р. прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська звернувся в
господарський суд Дніпропетровської області в інтересах держави в особі
Дніпропетровської міської ради до Комунального закладу культури “Центральний
парк культури та відпочинку ім. Т. Г. Шевченка”, Приватного підприємця ОСОБА_3
з позовом про визнання недійсним договору № 7 від 26.03.2007р. на торгівельне
та сервісне обслуговування відвідувачів Центрального парку культури та
відпочинку ім. Т. Г. Шевченка, укладеного між Комунальним закладом культури
“Центральний парк культури та відпочинку ім. Т. Г. Шевченка” і Приватним
підприємцем ОСОБА_1 та стягнення з останнього на користь Дніпропетровської
міської ради 3444 грн. 53 коп. за користування земельною ділянкою.

Рішенням
господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2008р. (суддя Петрова
В.І.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вмотивовуючи
рішення, господарський суд дійшов висновку про те, що вказана угода не має
ознак договору оренди і не повинна укладатися з дотриманням вимог Закону
України „Про оренду землі”; укладення договорів на торгівельне та сервісне
обслуговування відвідувачів парку культури зумовлено відповідними рішеннями  міської ради та виконкому міської ради і не
передбачає можливості передачі землі в оренду та сплати орендної плати.

Не
погоджуючись з рішенням суду прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська
звернувся до апеляційного суду з апеляційним поданням, у якому просить рішення
суду Дніпропетровської області від 04.03.2008р. скасувати в частині визнання
недійсним з моменту укладення договору № 7 від 26.03.2007р. та
торгівельне та сервісне обслуговування відвідувачів Центрального парку культури
та відпочинку ім. Т. Г. Шевченка.

На
думку скаржника, спірний договір за своєю суттю є договором оренди землі і
повинен укладатись у відповідності вимог Закону України “Про оренду землі”; при
укладенні договору відповідачі порушили вимоги вказаного закону, тому згідно
частин 1, 2 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України договір
є недійсним з моменту його укладення.

Відповідач-1
у відзиві на апеляційну скаргу послався на обґрунтованість рішення
господарського суду; необґрунтованість і безпідставність доводів, викладених в
апеляційному поданні, та просив залишити рішення без змін, а апеляційне подання
- без задоволення.

Відповідач-2
відзив на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні 19.05.2008р. просив
залишити рішення господарського суду без змін.

Позивач
належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, але своїм
процесуальним правом на участь у засіданні суду не скористався.

Колегія
суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача,
оскільки він був належним чином попереджений про час та місце проведення
судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового
відправлення, приєднане до справи.

В
судовому засіданні 09.06.2008р. за згодою представників відповідача-1,
відповідача-2 та прокурора оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність
юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування
господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права
при прийнятті ним рішення, колегія суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна   скарга не підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Як
вбачається із матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 452 від 15.04.1993р. “Про
поліпшення організаційної структури парків культури та відпочинку” встановлено,
що всі підприємства, організації, комерційні структури та приватні особи, які
на території парків імені Т.Г. Шевченка, Л.Глоби, В.І.Леніна проводять
господарську діяльність, беруть пайову участь у витратах по благоустрою,
озелененню та утриманню території шляхом укладення відповідних договорів з
адміністрацією парків.

З
приписами даного рішення узгоджується статут комунального закладу культури
“Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г.Шевченка”, відповідно до п.
6.5 якого матеріально-технічне забезпечення власної діяльності парк здійснює
самостійно через систему угод.

Реалізуючі
вищезазначені права та на виконання вищевказаного рішення  виконавчого комітету міської ради комунальний
заклад культури “Центральний парк культури та відпочинку ім. Т.Г.Шевченка”
уклав з Приватним підприємцем ОСОБА_1 спірний договір, відповідно до
п. 2.1 договору, «фірма»зобов'язується надавати відвідувачам парку послуги:
торгівля прохолодними напоями та «Хот-Дог»з мобільних установок.

Колегія
суддів не погоджується з висновком прокурора про те, що спірний договір за
своєю суттю є договором оренди землі.

Відповідно
до чинного законодавства відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються
Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про
оренду землі”, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до
них, а також договором оренди землі. Нормами зазначених законів визначені
вимоги, додержання яких є необхідним при укладенні договорів оренди землі.

Натомість
договір на торгівельне та сервісне обслуговування відвідувачів Центрального
парку культури та відпочинку ім. Т.Г. Шевченка, укладений між відповідачами, не
містить суттєвих умов договору оренди земельної ділянки і не проходив
відповідну реєстрацію; ознаки договору № 7 від 26.03.2007р. не
підпадають під ознаки договору оренди і останній ним не являється; договір на
торгівельне та сервісне обслуговування відвідувачів парку укладений на
виконання розпорядження голови Дніпропетровської міської ради № 352-р від
27.04.07р. „Про підготовку парків до весняно-літнього сезону 2007р.”

Вказаний
порядок забезпечення організації фінансово-господарської діяльності парків
передбачений рішеннями Дніпропетровської міської ради та її виконавчого
комітету № 452 від 15.04.93р., № 399 від 25.02.99р., № 24 від 09.07.99р., №
1639 від 27.04.06р., № 352-р від 27.04.07р.

Таким
чином, матеріалами справи посвідчується відсутність орендних правовідносин між
відповідачами.

Окрім
того, колегія суддів зважає на те, що договори на торгове та сервісне
обслуговування, предметом яких являлися торгові лотки, атракціони, павільйони
тощо, що використовувалися для торгового та іншого обслуговування відвідувачів
парку, досліджувалися Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська та
апеляційним судом Дніпропетровської області; вказані суди загальної юрисдикції
дійшли наступного висновку: припущення, що вказані договори за своєю суттю
являються договорами оренди землі, не підтверджується фактичними даними (ухвала
судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської
області від 03.03.08р.).

Вказані
рішення суду відповідно до приписів ст. 35 ГПК України є обов'язковими для
господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для
вирішення спору.

Таким
чином, твердження скаржника спростовуються матеріалами справи; відповідно до
п.2.2 Статуту комунального закладу культури “Центральний парк культури та
відпочинку ім. Т.Г.Шевченка” земельна ділянка парку є комунальною власністю
міста; доказів щодо знаходження в користуванні Приватного підприємця ОСОБА_1
визначеної межами земельної ділянки позивачем не надано; висновки скаржника
ґрунтуються виключно на припущеннях і не можуть бути підставою для задоволення
позовних вимог.

З
огляду на встановлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини,
дослідження наявних матеріалів справи та аналіз норми чинного законодавства
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку
про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог та
безпідставність вимог скаржника щодо скасування рішення місцевого
господарського суду.

Керуючись
ст. ст. 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу  України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне
подання Прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська на рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2008р. у справі №
18/8-08 залишити без задоволення, а рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 04.03.2008р. у справі № 18/8-08 залишити
без змін.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову
апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого
господарського суд України протягом одного місяця з дня набрання постановою
апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий
суддя

Т. Г.
Стрелець

СуддяА.
О. Логвиненко

Суддя

В. Ф.
Мороз