ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2008 р.

№
32/280

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Т.
Дроботової - головуючого

Н.
Волковицької Л. Рогач

за
участю представників:

скаржника

Святогор
О.А. -довіреність від 09.01.2008 р.

позивача

Нікітін
А.І. -довіреність від 05.02.2008 р.

відповідача

не
з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Загорної
Олени Вікторівни

на
рішення

від
16.05.2007 господарського суду м. Києва

у
справі

№ 32/280
господарського суду м. Києва

за
позовом

Приватного
підприємства “Метал -Сервіс”

до

Громадської
організації “Київська міська спілка автомобілістів”

про

зобов'язання
виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року ПП "Метал
-Сервіс" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до
Громадської організації "Київська міська спілка автомобілістів" про
зобов'язання виконати умови договору від 01.02.2006 р. про спільне користування
земельною ділянкою, посилаючись, зокрема, на статтю 193 Господарського кодексу
України та статті 376, 526 Цивільного кодексу України.

Позовні
вимоги обґрунтовувались тим, що за умовами пункту 3.2.2 договору про спільне
користування земельною ділянкою від 01.02.2006 р. Громадська організація
"Київська міська спілка автомобілістів" прийняла на себе зобов'язання
протягом 30 днів, після укладення договору оренди земельної ділянки, звільнити
її від споруд та тимчасових будівель та привести земельну ділянку у вигляд,
придатний для її використання за цільовим призначенням.

Проведеними
Держземінспекцією України Управлінням з контролю за використанням та охороною
земель у м. Києві (Київдержземінспекція) перевірками дотримання вимог
земельного законодавства були встановлені факти нецільового використання
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, про що складено акти.

Приписами
Київдержземінспекції № П214/26 та № П215/26 від 19.03.2007 р. сторони були
зобов'язані у 30 -ти денний термін привести використання вказаної земельної
ділянки у відповідність до вимог договору оренди земельної ділянки від
19.01.2007 р.

Подальше
використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є правовою підставою
для припинення права користування земельною ділянкою.

Порушення
відповідачем умов пункту 3.2.2 договору від 01.02.2007 р. про спільне
користування земельною ділянкою суттєво порушує права та охоронювані законом
інтереси ПП "Метал -Сервіс", як співкористувача вказаної земельної
ділянки.

Громадська
організація "Київська міська спілка автомобілістів" у відзиві на
позовну заяву просила відмовити ПП "Метал -Сервіс" у задоволенні
позовних вимог, зазначаючи, що за умовами додаткової угоди № 1 від 19.01.2007
р. у зв'язку із складним фінансовим становищем відповідача, позивач прийняв на
себе зобов'язання самостійно нести витрати за договором спільної оренди
земельної ділянки до вводу об'єкту нерухомості в експлуатацію, а відповідач
зобов'язався відшкодувати витрати після вводу об'єкту нерухомості в
експлуатацію протягом строку, встановленого за домовленістю сторін. Враховуючи,
що позивач прийняв на себе зобов'язання самостійно нести витрати за договором
спільної оренди, то він наряду із приведенням частини ділянки в розмірі 95 %,
якою користується, повинен самостійно привести всю земельну ділянку у вигляд,
придатний для її використання за цільовим призначенням, а після домовленості
сторін відповідач відшкодує витрати за 5 % площі, яка знаходиться в його
користуванні.

Рішенням
господарського суду м. Києва від 16.05.2007 р. (суддя Хрипун О.О.) позов
задоволено, зобов'язано Громадську організацію "Київська міська спілка
автомобілістів" знести самовільно збудоване нерухоме майно, що розташоване
на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1.

Мотивуючи
рішення суд зазначив, що за договором оренди земельної ділянки від 19.01.2007
р. остання, актом від 29.01.2007 р. була надана
ПП "Метал -Сервіс" та Громадській організації "Київська
міська спілка автомобілістів" у спільну оренду за цільовим призначенням
-для будівництва житлового комплексу з об'єктами побутової та адміністративної
інфраструктури та підземними паркінгом.

Внаслідок
того, що відповідач своєчасно не виконав прийняті на себе зобов'язання за
пунктом 3.2.2 договору, а наявність на земельній ділянці самовільно збудованих
об'єктів нерухомості свідчить про використання її не за цільовим призначенням,
19.03.2007 р. Держземінспекцією Управління з контролю за використанням та
охороною земель у м. Києві було проведено перевірку та внесено Приписи, якими
зобов'язано сторони у 30-ти денний термін привести використання земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1 у відповідність до вимог договору оренди земельної ділянки
від 19.01.2007 р.

Ухвалюючи
судове рішення, суд дійшов висновку, що неналежне виконання відповідачем умов
пункту 3.2.2 договору про спільне користування земельною від 01.02.2006 р. є
прямим порушенням вимог статті 193 Господарського кодексу України.

До
Вищого господарського суду України, на підставі статті 107 Господарського
процесуального кодексу України, звернулась громадянка ОСОБА_1 з касаційною
скаргою на рішення господарського суду м. Києва від 16.05.2007 р., в якій
просить його скасувати, справу направити на новий розгляд, посилаючись на
порушення  судом норм процесуального
права.

Скаржник у касаційній скарзі
посилається на те, що з рішення Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації «Розвитку правозахисту підприємств»від 26.06.2007 р. за касатором
ОСОБА_1 визнано право власності на капітальну будівлю -гаражний бокс НОМЕР_1 на
території автостоянки № 47 ГО "Київська міська спілка
автомобілістів".

Тобто, на думку заявника
касаційної скарги, ОСОБА_1 є дійсним користувачем вказаної земельної ділянки та
власником гаражного боксу.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, представників скаржника та позивача, перевіривши наявні матеріали
справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи і повноти їх
встановлення в рішенні суду, а також правильність застосування господарським
судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до статті 107 Господарського процесуального кодексу України касаційну скаргу
мають право подати, в тому числі й особи, яких не було залучено до участі у
справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і
обов'язків.

Згідно
зі статтями 1119, 11110 цього ж кодексу касаційна
інстанція має право скасувати рішення у справі, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо господарський суд припустився такого
порушення процесуальних норм як прийняття рішення, що стосується прав і
обов'язків осіб, які не були залучені до участі у справі.

Зі
змісту наведених вище норм випливає, що обов'язковою умовою задоволення
касаційної скарги особи, яку не було залучено до участі у справі шляхом
скасування рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення прийнятим
рішенням прав та обов'язків такої особи.

Судова
колегія вважає за необхідне зазначити, що рішення, оскаржуване не залученою
особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто
коли в рішенні суду безпосередньо розглянуто й вирішено спір про право у
правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права та
обов'язки цієї особи  у відповідних
правовідносинах.

Проте,
як вбачається з матеріалів справи оскаржуваним у справі рішенням господарського
суду м. Києва зобов'язано Громадську організацію "Київська міська спілка
автомобілістів" знести самовільно збудоване нерухоме майно, що розташоване
на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1, тобто був розглянутий спір між
двома юридичними особами про зобов'язання виконати умови договору укладеного
між ними.

При
цьому, висновки господарського суду базуються на наявних в матеріалах справи
доказах, а саме:

-
договорі від 04.08.2005 р. № 08-05 про створення спільної часткової власності,
укладеного між ПП "Метал -Сервіс" та Громадською організацію
"Київська міська спілка автомобілістів";

-
договорі від 01.02.2006р. про спільне використання земельної ділянки, який є
новою редакцією договору № 08-05від 04.08.2005р. (а.с. 9-13);

-
додатковій угоді № 1 від 10.01.2007 р. до договору № 08-05 від 04.08.2005 р.
(а.с. 14);

-
договорі оренди земельної ділянки від 19.01.2007 р. (а.с 15-17);

-
рішенні Київської міської ради від 21.12.2006 р. № 374/431 про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1
Громадській організації "Київська міська спілка автомобілістів" та ПП
"Метал -Сервіс" у спільну, короткострокову оренду на 5 років
(а.с.21-23);

-
актах перевірки Держземінспекцією Управління з контролю за використанням та
охороною земель у м. Києві дотримання вимог земельного законодавства № А214/26
та № А215/26 від 19.03.2007 р. та Приписах                № П214/26, № П215/26 від
19.03.2007 (а.с. 25-28).

Зі
змісту касаційної скарги вбачається, що порушення своїх прав та обов'язків
оскаржуваним рішенням, скаржник вбачає в тому, що рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації "Розвитку правозахисту підприємств"
від 26.06.2007 р. за касатором ОСОБА_1 визнано право власності на капітальну
будівлю -гаражний бокс НОМЕР_1 на території автостоянки № 47 ГО "Київська
міська спілка автомобілістів", а оскаржуваним судовим рішенням від
16.05.2007 р. не враховано інтереси власників гаражних боксів, фактично
позбавлено їх права власності, без залучення до участі у справі.

Проте,
колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів справи та зі
змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що господарським судом було
розглянуто спір між двома юридичними особами щодо виконання договірних
зобов'язань щодо спільного використання земельної ділянки.

При
цьому, заявник касаційної скарги, подаючи скаргу в порядку статті 107
Господарського процесуального кодексу України, не наводить жодного доводу та
обґрунтування стосовно порушення його прав та обов'язків оскаржуваним рішенням,
як власника гаражного боксу, визнаного за рішенням Третейського
суду від 26.06.2007 р., наданого до матеріалів касаційної скарги, а також стосовного
того, що оскаржуване судове рішення від 16.05.2007р. прийнято відносно цієї
власності скаржника.

Навпаки, як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом, згідно довідки БТІ м. Києва № 5301 від 16.02.2007
р. станом на 16.02.2007 р., за даними книг реєстрації Бюро технічної
інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна,
відсутні відомості щодо реєстрації за адресою АДРЕСА_1 права власності на
об'єкти нерухомості            (а.с.
24).

Враховуючи
викладене, касаційна інстанція вважає прийняте у справі рішення таким, що
відповідає нормам права, а саме приписам
статей 107, 1119, 11110 Господарського
процесуального кодексу України, підстав для його зміни чи скасування не
вбачається.

Керуючись
статтями 107, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111
Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення
господарського суду м. Києва від 16.05.2007 р. у справі № 32/280 залишити без
змін, а касаційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді
Н. Волковицька

Л.
Рогач