ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№
32/140

Вищий
господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В.,
суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю представників сторін ОСОБА_4 (дов.
від 26.02.08), ОСОБА_5 (дов. від 19.04.07), ОСОБА_6 (дов. від 21.01.08),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю “Три-Денс” на постанову Київського апеляційного господарського
суду від 27 листопада 2007 року у справі № 32/140 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю “Три-Денс” до приватного підприємця ОСОБА_1,
приватного підприємця ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю “КЛІНІКА
СП”, акціонерного комерційного банку “Східно-Європейський Банк” про визнання
недійсними кредитних договорів, договорів застави, купівлі-продажу, оренди
нежитлових приміщень та обладнання,

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю “Три-Денс” звернулося
до господарського суду м. Києва з позовом до приватного підприємця ОСОБА_1,
приватного підприємця ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю “КЛІНІКА
СП”, акціонерного комерційного банку “Східно-Європейський Банк” про визнання
недійсними кредитних договорів, договорів застави, купівлі-продажу та оренди
нежитлових приміщень та стоматологічного обладнання.

Відповідачі
позов не визнали.

Рішенням
Господарського суду міста Києва від 17 серпня 2007 року (суддя О.Хрипун) позов
задоволено:

-
визнано недійним договір від 24 квітня 2003 року № 43/2003 про надання кредиту,
укладений між товариством з обмеженою відповідальністю “Три-Денс” та
акціонерним комерційним банком “Східно-Європейський Банк”;

-
визнано недійним договір від 24 квітня 2003 року № 44/2003 про надання кредиту,
укладений між товариством з обмеженою відповідальністю “Три-Денс” та
акціонерним комерційним банком “Східно-Європейський Банк”;

-
визнано недійсним договір від 24 квітня 2003 року № 34/2003 застави нежитлого
приміщення НОМЕР_1 (в літ. А) по вул. Бубнова, 9 в м. Києві, укладений між
товариством з обмеженою відповідальністю “Три-Денс“ та акціонерним комерційним
банком “Східно-Європейський Банк”;

-
визнано недійсним договір від 13 травня 2003 року застави нежитлових приміщень
НОМЕР_1 (в літ. А) та № 62 (в літ. А) по вул. Бубнова, 9 в м. Києві, укладених
між товариством з обмеженою відповідальністю “Три-Денс” та акціонерним
комерційним банком “Східно-Європейський Банк”; сторони повернуто до
попереднього стану;

-
визнано недійсним договір від 27 червня 2003 року купівлі-продажу нежитлового
приміщення НОМЕР_1 (в літ. А) по вул. Бубнова, 9 в м. Києві, укладений між
акціонерним комерційним банком “Східно-Європейський Банк” та приватним
підприємцем ОСОБА_1;

-
визнано недійсним договір від 27 червня 2003 року купівлі-продажу нежитлового
приміщення № 62 (в літ. А) по вул. Бубнова, 9 в м. Києві, укладений між
акціонерним комерційним банком “Східно-Європейський Банк” та приватним
підприємцем ОСОБА_1;

-
визнано недійсним договір від 27 червня 2003 року оренди нежитлового приміщення
НОМЕР_1 (в літ. А) по вул. Бубнова, 9 в м. Києві, укладений між приватним
підприємцем ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю “КЛІНІКА СП”;

-
визнано недійсним договір від 27 червня 2003 року оренди нежитлового приміщення
№ 62 (в літ. А) по вул. Бубнова, 9 в м. Києві, укладений між приватним
підприємцем ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю “КЛІНІКА СП”;

-
визнано недійсним договір від 1 серпня 2003 року купівлі-продажу
стоматологічного обладнання, укладений між товариством з обмеженою
відповідальністю “Три-Денс” та приватним підприємцем ОСОБА_2;

-
визнано недійсним договір від 1 вересня 2003 року оренди стоматологічного
обладнання, укладений між приватним підприємцем ОСОБА_2 та товариством з
обмеженою відповідальністю “КЛІНІКА СП”.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року рішення
скасовано і в позові відмовлено з мотивів безпідставності.

Товариство
з обмеженою відповідальністю “Три-Денс” просить постанову скасувати з підстав
неправильного застосування господарським судом приписів статей 50 і 57
Цивільного кодексу Української РСР, пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного кодексу України, статей 34, 35, 46 Господарського процесуального
кодексу України та залишити в силі рішення.

Приватні
підприємці ОСОБА_1 ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю “КЛІНІКА
СП” та акціонерний комерційний банк “Східно-Європейський Банк” проти доводів
касаційної скарги заперечують і в її задоволенні просять відмовити.

В
судовому засіданні з 25 березня по 8 квітня 2008 року оголошувалася перерва.

Колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Господарськими
судами встановлено, що 31 березня 2003 року між Фондом приватизації
комунального майна Голосіївського району міста Києва та товариством з обмеженою
відповідальністю “Три-Денс” були укладені договори купівлі-продажу нежитлових
приміщень відповідно НОМЕР_1 (в літ. А) загальною площею 256, 70 м2
та № 62 (в літ. А) загальною площею 111, 6 м2, за адресою: вул.
Бубнова, 9 у м. Києві.

З
метою сплати вартості об'єктів приватизації, збори учасників товариства з
обмеженою відповідальністю “Три-Денс”, які відбулися 7 квітня 2003 року і на
яких були присутні усі його учасники, надали директору товариства повноваження
на укладення з банком кредитного договору та забезпечення кредиту заставою цих
приміщень.

Акціонерний
комерційний банк “Східно-Європейський Банк” і товариство з обмеженою
відповідальністю “Три-Денс” 24 квітня 2003 року уклали кредитні договори №
43/2003 і № 44/2003, на умовах яких товариству надані кредити у розмірі
відповідно 200 000 грн. і 95000 грн. на період з 24 квітня 2003 року по 23
травня 2003 року для придбавання нерухомого майна.

Виконання
кредитних зобов'язань контрагенти забезпечили заставою нерухомого майна
(приміщень НОМЕР_1 та № 62), уклавши договори від 24 квітня 2003 року та від 13
травня 2003 року.

У
зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитними договорами, 28
травня 2003 року були вчинені виконавчі написи про звернення  стягнення на предмети застави, які передані
боржником банку у добровільному порядку.

27
червня 2003 року між акціонерним комерційним банком “Східно-Європейський Банк”
і одним з учасників товариства з обмеженою відповідальністю “Три-Денс” -
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 були укладені договори
купівлі-продажу нежитлового приміщення НОМЕР_1 вартістю 255 730 грн. та
нежитлового приміщення № 62 вартістю 122 102 грн., а 29 червня 2003 року, як
встановили господарські суди, покупець уклав з товариством з обмеженою
відповідальністю “КЛІНІКА СП” договори оренди цих приміщень.

Також
господарськими судами встановлено, що 1 серпня 2003 року товариство з обмеженою
відповідальністю “Три-Денс” та приватний підприємець ОСОБА_2, який є учасником
цього товариства, уклали договір купівлі-продажу стоматологічного обладнання,
яке підприємець в подальшому надав у оренду товариству з обмеженою
відповідальністю “КЛІНІКА СП” на підставі договору від 1 вересня 2003 року.

Господарський
суд дійшов висновків про те, що в даному випадку внаслідок змови представників
товариства з обмеженою відповідальністю “Три-Денс” з банком, воля товариства
була підмінена волею цих представників, що є підставою для недійсності угод на
підставі статті 57 Цивільного кодексу Української РСР.

Апеляційний
суд, вирішуючи питання про наявність зловмисної угоди, дійшов висновку про те,
що чинним законодавством України не заборонено фізичним особам бути одночасно
учасниками декількох товариств з обмеженою відповідальністю та здійснювати при
цьому підприємницьку діяльність у статусі фізичної особи-підприємця.

Крім
того, позивач не надав суду належних доказів, які б свідчили про укладання
правочинів внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з
іншою.

Як
вбачається з матеріалів справи, укладаючи кредитні договори, директор
товариства з обмеженою відповідальністю “Три-Денс” ОСОБА_2 діяв на підставі
рішень загальних зборів від 7 квітня 2003 року, на яких були присутні учасники,
які в сукупності володіли 100 відсотками статутного капіталу товариства;
отримані грошові кошти були використані товариством за цільовим призначенням -
купівлю нерухомості і подальші дії учасників спірних правовідносин зумовлені
фактом неналежного виконання позичальником зобов'язання та захистом банком
власних майнових інтересів.

Колегія
суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду щодо
застосування законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних
правовідносин.

Колегія
суддів вважає правильним також висновок апеляційного господарського суду про
неправомірне застосування господарським судом до спірних правовідносин Закону
України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”, оскільки
позивач не надав доказів про позбавлення ліцензії, у зв'язку з чим припинена
його виробнича діяльність.

Подані
позивачем копії рішень Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня та
9 серпня 2004 року не мають преюдиціального значення для даної справи, оскільки
рішення про виключення  ОСОБА_3 з
товариства   було   прийнято після надання банком кредиту і
обставини, встановлені цими рішеннями, не підтверджують доводів позову про
укладення угод внаслідок зловмисної змови представників товариства і банку, а
отже обґрунтовано відхилені апеляційним господарським судом.

Водночас
колегія суддів дійшла до висновку про скасування рішення господарського суду м.
Києва від 17 серпня 2007 року та постанови Київського апеляційного
господарського суду від 27 листопада 2007 року в частині позовних вимог щодо
визнання недійсними договорів від 27 червня 2003 року (в описових частинах
рішення та постанови зазначено, що ці договори були укладені 29 червня 2003
року) оренди нежилого приміщення №НОМЕР_1 і 62; договору від 1 серпня 2003 року
купівлі-продажу стоматологічного обладнання; договору від 1 вересня 2003 року
оренди цього обладнання, оскільки примірники зазначених договорів в матеріалах
справи відсутні.

За
змістом статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Відповідно
до статті 36 цього Кодексу письмовими доказами є документи i матеріали, які
містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відсутність
в матеріалах справи письмових доказів щодо законності відносин оренди
нерухомого майна, а також оренди та купівлі-продажу стоматологічного обладнання
позбавляє суд касаційної інстанції надати належну правову оцінку висновкам
господарських судів щодо цих обставин.

Неправильне
застосування господарськими судами статей 32, 33, 36 і 43 Господарського
процесуального кодексу України зумовлює часткове скасування рішення та
постанови в даній справі та передачі справи в цій частині на новий розгляд, при
якому суду слід залучити до матеріалів справи належні та допустимі докази щодо
оренди нерухомого майна, а також оренди та купівлі-продажу стоматологічного
обладнання і залежно від установленого ухвалити відповідне рішення в цій
частині.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Три-Денс задовольнити частково.

Рішення
господарського суду м. Києва від 17 серпня 2007 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від 27 листопада 2007 року у справі № 32/140 в
частині позовних вимог щодо:

-договору
оренди нежитлового приміщення НОМЕР_1 (в літ. А) АДРЕСА_1 від 27 червня 2003
року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та товариством з
обмеженою відповідальністю “КЛІНІКА СП”;

-договору
оренди нежитлового приміщення № 62 (в літ. А) АДРЕСА_1 від 27 червня 2003 року,
укладеного між фізичною особою - ОСОБА_1 та товариством з обмеженою
відповідальністю “КЛІНІКА СП”;

-договору
купівлі-продажу стоматологічного обладнання від 1 серпня 2003 року, укладеного
між товариством з обмеженою відповідальністю “Три-Денс” та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2;

-договору
оренди стоматологічного обладнання від 1 вересня 2003 року, укладеного між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю
“КЛІНІКА СП” скасувати.

Справу
в частині позовних вимог щодо цих договорів передати на новий розгляд до господарського
суду м. Києва.

В
іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 27
листопада 2007 року залишити в силі.

Головуючий,
суддя

М. В.
Кузьменко

Суддя І. М. Васищак

Суддя В. М. Палій