ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Кіт", м. Київ (далі –ТОВ "Медіа Кіт")

на рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2008 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2008

зі справи № 20/82

за позовом ТОВ "Медіа Кіт"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Профіт Прес", м. Київ (далі –ТОВ "Видавничий дім "Профіт Прес")

про стягнення 58 024,50 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

ТОВ "Медіа Кіт" –Уницької О.Ю.,

ТОВ "Видавничий дім "Профіт Прес" –не з'яв.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Медіа Кіт" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ТОВ "Видавничий дім "Профіт Прес" 58 024,50 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору від 19.12.2005 № 008/12 про надання послуг з розміщення реклами (далі –Договір).

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.03.2008 (суддя Палій В.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2008 (колегія суддів у складі: суддя Іваненко Я.Л. –головуючий, судді Гарник Л.Л., Пантелієнко В.О.), у позові відмовлено. Судові рішення мотивовано тим, що неможливість ТОВ "Видавничий дім "Профіт Прес" виконати Договір виникла з вини замовника – ТОВ "Медіа Кіт", а тому останній згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) і був зобов’язаний виплатити виконавцеві плату за Договором у повному обсязі.

ТОВ "Медіа Кіт" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення і постанову попередніх судових інстанцій з цієї справи та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Скаргу мотивовано, зокрема, тим, що, приймаючи оскаржувані судові рішення, господарські суди порушили:

- статті 220, 224, 225, 611 і 612 ЦК України, оскільки не взяли до уваги, що сторонами було підписано додатки до Договору щодо публікації частини оголошень, яку позивач оплатив виконавцеві (11 164,02 грн.); на суму ж 58 024,50 грн. послуги не надавалися, оскільки не підписувалися відповідні додатки до Договору щодо строків, вартості та змісту публікації оголошень;

- приписи Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) щодо оцінки доказів, тому що неналежно оцінено наявні у справі Договір та додатки до нього.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Сторони відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши на підставі встановлених судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представника скаржника, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- 19.12.2005 сторонами укладено Договір, відповідно до умов якого:

відповідач зобов’язується розміщувати рекламу позивача у журналі "Профіль Україна" в обсязі, порядку та у строки, передбачені Договором та додатками до нього (розділ 2);

рекламодавець (позивач) зобов’язується в строки, обумовлені сторонами у додатках до даного договору, надати агентству (відповідач) всю інформацію та матеріали, які необхідні для якісної та вчасної публікації (підпункт 3.1.3 пункту 3.1);

вартість робіт за Договором обумовлюється сторонами у додатку до Договору; оплата за договором здійснюється у вигляді передплати; у випадку, якщо рекламодавець розміщує у виданні матеріали систематично і в значних обсягах, сторони можуть передбачити оплату кожного чи декількох розміщень поетапно у строки, погоджені сторонами у додатку до Договору (пункти 4.2);

додатками до Договору обумовлені технічні вимоги до оригінал-макету (рекламних матеріалів), кількість рекламних випусків, обсяг, ціна послуги;

- 19.12.2005 відповідач виставив ТОВ "Медіа Кіт" рахунок-фактуру № К-00000195 на суму 68 932,50 грн., який позивач оплатив 27.12.2005, що підтверджується випискою з особистого рахунку позивача. Крім того, позивач сплатив відповідачеві додатково 256,02 грн. ("податок з реклами").

Загалом позивач сплатив на користь ТОВ "Видавничий дім "Профіт Прес" 69 188,52 грн.;

- ТОВ "Видавничий дім "Профіт Прес" виконало зобов’язання за Договором (розміщення переданих рекламних матеріалів у кількості 4 шт.) всього на суму 11 164,02 грн., що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт та актом звірки взаємних розрахунків від 31.12.2007;

- у подальшому позивач не передавав відповідачу рекламні матеріали для розміщення у журналі;

- у 2007 році журнал "Профіль Україна" змінив свого власника.

Причиною спору в даній справі стало питання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання ТОВ "Видавничий дім "Профіт Прес" умов Договору.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина перша статті 193 ГК України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин другої та третьої статті 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Разом з тим, судами першої та апеляційної інстанції допущено неповне дослідження обставин справи, яке не може бути виправлене касаційною інстанцією з урахуванням її повноважень, у з'ясуванні питання про те, чи є Договір укладеним у частині надання послуг на суму 58 024,50 грн. Так, обґрунтовуючи наведену в оскаржуваних судових рішеннях правову позицію щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача зазначеної суми, попередні судові інстанції виходили з того, що:

додатками до договору обумовлені технічні вимоги до оригінал-макету (рекламних матеріалів), кількість рекламних випусків, обсяг, ціна послуги;

неможливість ТОВ "Видавничий дім "Профіт Прес" виконати Договір виникла з вини замовника – ТОВ "Медіа Кіт", оскільки позивач не передавав відповідачу рекламні матеріали для розміщення у журналі; а тому ТОВ "Медіа Кіт" зобов’язане виплатити виконавцеві плату за Договором в повному обсязі (що і було здійснено).

При цьому судові інстанції не дали оцінки: факту наявності чи відсутності узгодження сторонами шляхом підписання додатків до Договору (як це вказано у Договорі) щодо строків, суми та змісту публікації оголошень на суму 58 024,50 грн.; додатку № 1 до Договору, яким строки (дата розміщення) та предмет реклами на суму 68 932,50 грн. (вартість усіх робіт за Договором) повинні узгоджуватися сторонами, - тобто обставинам, які можуть свідчити про те, чи є Договір укладеним у відповідній частині. Дослідження ж цього питання впливає на правомірність зробленого місцевим та апеляційним господарськими судами висновку по суті справи.

Таким чином, попередні судові інстанції припустилися неправильного застосування приписів частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до частини першої статті 11110 ГПК України є підставою для часткового скасування оскаржуваних судових рішень зі справи.

Касаційна ж інстанція відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене справа має бути передана на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого необхідно встановити обставини, зазначені в цій постанові, дати належну правову оцінку всім доказам у справі та доводам сторін і вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 1117 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Кіт" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2008 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2008 зі справи № 20/82 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов