донецький апеляційний
господарський суд
Постанова

Іменем України

01.07.2008
р.
справа № 11/15

Донецький
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Діброви  Г.І.

суддів

Стойка  О.В. , Шевкової  Т.А.

за
участю представників сторін:

від
позивача:

ОСОБА_1
(паспорт серія НОМЕР_1),

від
відповідача:

Макаров
А.В. (довіреність б/н від 01.07.08р.),

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного
підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

на
рішення господарського суду

Донецької області

від

29.05.2008
року

по
справі

№ 11/15
(Чернота Л.Ф.)

за
позовом

Приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

доВідкритого акціонерного товариства
«Донецький електротехнічний завод», м.Донецьк

про

стягнення
матеріальної шкоди в розмірі 9373 грн. 00 коп. та моральної  шкоди
в  розмірі  3 000 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

У
2008 році позивач, Приватний підприємець ОСОБА_1 АДРЕСА_1, звернувся з позовною
заявою до господарського суду Донецької області до відповідача, Відкритого
акціонерного товариства «Донецький електротехнічний завод», м.Донецьк про
стягнення матеріальної шкоди в розмірі 9 373 грн. 00 коп. та моральної шкоди в
розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 29.05.2008р. у задоволенні позовних
вимог Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 було відмовлено в зв'язку з
недоведеністю.

Позивач,
Приватний підприємець ОСОБА_1 АДРЕСА_1, з прийнятим рішенням не згоден, вважає
його необґрунтованим. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить
Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької
області від 29.05.2008р. скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити
його позовні вимоги.

Відповідач
в судовому засіданні надав відзив на апеляційну скаргу, яким просив залишити
рішення господарського суду Донецької області від 29.05.2008р. без змін, а
апеляційну скаргу -без задоволення.

В
судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення
на  апеляційну скаргу. На запитання
судової колегії про можливість проведення по цій справі судової технічної
експертизи, позивач зазначив про відмову від її проведення, оскільки вважає, що
наданих ним матеріалів достатньо для задоволення його позовних вимог.

Судова   колегія
Донецького   апеляційного    господарського   суду
вважає   за  необхідне
розглянути   апеляційну   скаргу,
оскільки  для з'ясування  фактичних обставин   справи достатньо матеріалів, що знаходяться
в матеріалах справи  № 11/15, та наданих
представниками сторін пояснень.

Колегія
суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статей
28-29 Закону України «Про судоустрій»та статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин,
переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо
застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального
права, що мають значення для справи.

Відповідно
до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду
справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно
розглядає справу.

Апеляційний
господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі.

Відповідно
до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5
«Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив
справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності -на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для
даної справи,  висновки суду про
встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Відповідно
до пунктів 2,3,4 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства
є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у  доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно
із статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у
господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється
на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши
пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вищезазначеним вимогам,
виходячи з наступного.

Як
зазначено в позовній заяві, у період з 15 березня 2007 року по 04 червня 2007
року позивач, Приватний підприємець ОСОБА_1 АДРЕСА_1, нібито надав відповідачу,
Відкритому акціонерному товариству «Донецький електротехнічний завод»,
м.Донецьк, заявку № 07148 на ремонт електродвигуна постійного току 4ПФ 250
80/1500, але в матеріалах справи вищевказаний документ відсутній.

В
матеріалах справи є наявним рахунок-фактура № 349 від 31.05.2007р., наданий
відповідачем позивачу на оплату послуг ремонту електродвигуна постійного
току  4ПФ 250 80/1500 на суму 6 900 грн.

Позивачем
вищезазначений рахунок-фактура був сплачений в повному обсязі, що
підтверджується платіжним дорученням № 32 від 04.06.2007р.

Відповідно
до Акту технічної готовності від 26.06.07р. електродвигун пройшов начебто
капітальний ремонт 11.06.2007р.

27
червня 2007 року сторонами був складений Акт № ЭМ-293 здачі-приймання робіт
(надання послуг), згідно якого відповідачем було здійснено ремонт
електродвигуна  постійного току 4ПФ 250
80/1500 на суму 6 900грн. Згідно Накладної № 27/181 від 27.06.07р.
електродвигун  постійного току 4ПФ 250
80/1500 був повернутий з ремонту позивачу. Акт та Накладна були підписані обома
сторонами без заперечень та зауважень, причому в акті зазначено, що сторони
претензій один до одного не мають.

На
думку позивача, в період гарантійного строку, електродвигун  постійного току 4ПФ 250 80/1500  вийшов з ладу. Але в матеріалах справи
відсутній будь-який письмовий документ про встановлення дати, коли саме вийшов
з ладу вищевказаний електродвигун. Позивачем 23.07.07р., 03.09.2007р.,
07.12.07р., 10.01.08р. були направлені на адресу відповідача листи №175, №3 та
претензії №180, №201 з вимогою провести капітальний ремонт електродвигуна.

04.09.07р.
було проведено обстеження технічного стану електродвигуна постійного току 4ПФ
250 80/1500, що оформлено Актом б/н, підписаним позивачем та директором з
якості ВАТ «Донбас-Електромотор», в якому зазначено про те, що нібито
20.07.07р. при експлуатації двигуна з'явилась
вібрація та «круговий вогонь»по колектору. В присутності комісії
колектор якоря двигуна був зачищений від нагару, зроблена заміна однієї пари
щіток та змазки, причому комісія відобразила, що при повторному вводі двигуна в
експлуатацію необхідна присутність представника ВАТ «Донецький електротехнічний
завод» м.Донецьк.  Зазначений Акт був
підписаний позивачем без заперечень та зауважень. Але в матеріалах справи
відсутні письмові докази виклику представника відповідача для здійснення
повторного введення в експлуатацію електродвигуна.

В
матеріалах справи є докази передачі позивачем відповідачеві спірного
електродвигуна для виявлення причин його виходу з ладу (накладна № 13/12-1 від
13.12.07р., квитанція про оплату позивачем автопослуг). Листом №951 від
17.12.07р. відповідач викликав позивача для участі в роботі комісії для
встановлення причин втрати працездатності електродвигуна, але Акт обстеження
електродвигуна від 18.12.07р. не підписаний позивачем. В цьому Акті зазначено,
що відмова електродвигуна виникла не звини відповідача, оскільки встановлена
причина -замкнення котушок, які відповідачем не
ремонтувались.

12
березня 2008 року за накладною №12/59 Відкрите акціонерне товариство «Донецький
електротехнічний завод», м.Донецьк повернуло електродвигун постійного току 4ПФ
250 80/1500 ОСОБА_1АДРЕСА_1 у розібраному стані. Акт обстеження електродвигуна
постійного току 4ПФ 250 80/1500 від 12.03.07р. був підписаний комісією
відповідача. Позивач підписав даний Акт з відміткою: «Претензію маю, тому як
двигун не був  відремонтований».

За
цих підстав Приватний підприємець ОСОБА_1 АДРЕСА_1 звернувся з позовною заявою
до господарського суду Донецької області про стягнення з Відкритого
акціонерного товариства «Донецький електротехнічний завод», м.Донецьк
матеріальної шкоди в розмірі 9 373 грн. 00 коп., з яких: 6 900 грн. -сума,
сплачена ним відповідачеві за ремонт електродвигуна, 2 128 грн. -витрати на
перевезення електродвигуна, 345 грн. -пеня та 3 000 грн. - сума моральної
шкоди.

Дослідивши
фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову
кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі
розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів
справи, вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла
висновку, що:

Згідно
статті 43 Господарського процесуального кодексу України сторони
та  інші
особи,  які   беруть
участь   у   справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами. Судовими доказами слід вважати документи,
які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для
правильного розгляду справи.

Згідно
з пунктом 4 статті 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

Донецький
апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції правомірно
відмовлено у задоволенні позовних вимог Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
в зв'язку з недоведеністю, з огляду на наступне:

Питання
відшкодування шкоди регулюються нормами Глави 82 Цивільного кодексу України при
наявності зобов'язань між сторонами, що виникають не з договорів (так звана
деліктна відповідальність).

Майнова
шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну юридичної
особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди
завдано не з її вини (пункти 1,2 статті 1166 Цивільного Кодексу України).

Поняття
відповідальності за заподіяну шкоду включає такі складові, як наявність шкоди,
протиправна поведінка (бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між
шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Позивачу
потрібно довести суду належними та допустимими доказами факт заподіяння йому
шкоди, її розмір та причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою
заподіювача шкоди та шкодою.

Відповідачу
потрібно довести суду належними доказами відсутність його вини у спричиненні
шкоди позивачу.

Позивачем
не доведено ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції
обґрунтованість його позовних вимог, оскільки надані ним документи не мають
доказової сили.

В
матеріалах справи відсутнє Замовлення № 07148 на проведення ремонту
електродвигуна постійного току 4ПФ 250 80/1500 від 12.03.07р., з якого можна
було б вбачати для здійснення якого ремонту позивач передавав відповідачеві
спірний електродвигун.

З
наявних матеріалів справи апеляційна інстанція не вбачається, що електродвигун
постійного току 4ПФ 250 80/1500 був переданий Приватним підприємцем ОСОБА_1
АДРЕСА_1 Відкритому акціонерному товариству «Донецький електротехнічний завод»,
м.Донецьк з метою капітального ремонту. Так, ані в рахунку-фактурі №349 від
31.05.07р., ані в Акті здачі - приймання робіт від 27.06.07р. не зазначено про
замовлення та здійснення саме капітального ремонту. Посилання в Акті технічної
готовності від 26.06.07р. на те, що електродвигун пройшов нібито капітальний
ремонт, не підтверджується іншими матеріалами справи. Відповідач пояснив, що
цей Акт не може мати доказову силу, оскільки помилково заповнений на типовому бланку
і є внутрішнім документом підприємства.

В
матеріалах справи відсутні письмові докази виклику представника відповідача для
здійснення повторного введення в експлуатацію електродвигуна після того, як
позивач підписав без заперечень та зауважень Акт від 04.09.07р. обстеження
технічного стану електродвигуна постійного току 4ПФ 250 80/1500.  про те, що при повторному введенні в
експлуатацію електродвигуна необхідна присутність представника заводу.

Надані  позивачем
Квитанції  до  перехідного
касового  ордеру №№15,45,76,37,
начебто в підтвердження  доказів оплати
послуг на перевезення електродвигуна постійного току 4ПФ 250 80/1500, не
містять посилання, що вони були сплачені за автопослуги з перевезення саме
зазначеного електродвигуна. Листи від 23.07.07р., 10.01.08р. та Претензії від
03.09.2007р., від 07.12.07р. правомірно не прийняті господарським судом до
уваги, оскільки вони не містять відмітки про їх направлення або отримання
відповідачем.

З
огляду на вищезазначене, позивачем не доведено факт заподіяння йому шкоди, її
розмір та причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача
шкоди та шкодою. За цих підстав, господарським судом Донецької області
правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог Приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 про стягнення суми,
сплаченої за ремонт електродвигуна в розмірі 6 900 грн. та 2 128 грн. -
витрат за автопослуги в зв'язку з недоведеністю.

Оскільки
фактично спір у сторін виник в зв'язку з належною або неналежною якістю
проведеного відповідачем ремонту електродвигуна, судова колегія вважала за
необхідне запропонувати сторонам провести судову технічну експертизу. Сторони,
зокрема позивач, відмовилися від проведення такої експертизи.

Відповідно
вимог статей 231, 232 Господарського кодексу України, підстав для задоволення
позовних вимог позивача про стягнення пені в розмірі 345 грн. також немає,
оскільки застосування судом такої штрафної санкції можливо тільки при наявності
письмової угоди сторін.

Що
стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі  3 000 грн., то суд першої інстанції також
обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій
частині, оскільки відповідно до вимог статті 1167 Цивільного кодексу України,
моральна  шкода, завдана фізичній або
юридичній  особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,  яка її завдала, за наявності її  вини. Оскільки, позивачем не доведено факту
протиправних дій відповідача при виконанні ремонту електродвигуна, то підстави
для задоволення позовних  вимог позивача
про стягнення моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. відсутні. Крім того,
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами спричинення йому моральної шкоди відповідно до
вимог чинного законодавства України.

Доводи
апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки  вони не підтверджені матеріалами справи та не
впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже,
відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу
України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх
обставин справи.

З
урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного
господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу України
рішення господарського суду Донецької області від 29.05.2008 року у
справі № 11/15 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає
нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду.

Відповідно
до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті
державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С
Т А Н О В И В:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 на рішення господарського суду
Донецької області від 29.05.2008 року у справі № 11/15 залишити без
задоволення,  рішення  господарського  суду
Донецької   області   від
29.05.2008 року у справі № 11/15
-без змін.

Постанова
набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в
п'ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України
через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І.
Діброва

Судді:          О.В.
Стойка

Т.А.
Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС