ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"15" травня 2008 р.
Справа № 7/166-08

Суддя господарського суду Київської
області Антонова В.М., розглянувши матеріали справи за позовом Прокурора
Білоцерківського району в інтересах держави в особі  Білоцерківської районної державної
адміністрації Київської області, м. Біла Церква

до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Біла Церква

третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Шкарівська сільська рада, с. Шкарівка, Білоцерківський район

про
повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

За участю представників сторін:

Від прокуратури: Лук'яненко
В.В. (посвідчення № 1 від 17.01.2007 р.);

Від позивача -не
з'явився;

Від відповідача -не
з'явився;

Від третьої особи -не
з'явився.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява Прокурора Білоцерківського району в інтересах
держави в особі  Білоцерківської районної
державної адміністрації Київської області (далі - позивач) до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі -відповідач) про
повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.03.2008р. було порушено провадження у справі № 7/166-08 та
призначено її розгляд на 22.04.2008 р.

В порядку ст. 27 ГПК України  залучено до участі у справі третю особу, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Шкарівську
сільську раду Білоцерківського району Київської області.

Позовні вимоги обгрунтовані
порушенням з боку відповідача ст. 116, ст. 125,                    ст. 126 Земельного кодексу
України, а саме самовільним зайняттям земельної ділянки площею 0,01га,
розташованої в адміністративних межах Шкарівської сільської ради
Білоцерківського району Київської області, тому на підставі ст. 212 Земельного
кодексу України прокурор просить повернути самовільно зайняту земельну ділянку.

В зв'язку з неявкою представників
відповідача та третьої особи в судове засідання 22.04.2008 р., розгляд справи
відкладався до 15.05.2008р.

В судовому засіданні, яке відбулось
15.05.2008р. представник прокуратури позовні вимоги підтримав, вважає їх
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представники відповідача та третьої
особи, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове
засідання повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, відзиву
на позовну заяву та письмових пояснень не надали.

Відповідно до ст. 75 ГПК України,
якщо відзив на позовну заяву і витребувані Господарським судом документи не
надано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення представника прокуратури, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення
спору по суті, суд, -

встановив:

Державною інспекцією з контролю за
використанням і охороною земель в м. Києві відповідно до ст. ст. 187, 188
Земельного кодексу України  та ст. 6
Закону Україн „Про державний контроль за використанням та охороною земель”
проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства України”
Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 при використанні
земельної ділянки площею 0,4546 га, розташованої АДРЕСА_1, на землях Шкарівської
сільської ради.

В ході перевірки  встановлено, що вищезазначена земельна
ділянка використовується відповідачем згідно договору оренди  № 96 від 13.01.2005 р., укладеним з
Білоцерківською районною державною адміністрацією терміном на 49 років. Розмір
земельної ділянки відповідно до Договору оренди складає 0,4546 га, відповідачем
фактично використовується 0,4647 га, тобто на 0, 01 га більше, ніж передбачено
Договором.

Документи, що посвідчують право
власності  або право користування в тому
числі на умовах оренди спірною  земельною
ділянкою,  які передбачені ст. ст. 125,
126 Земельного кодексу України  у  Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 відсутні.

В зв'язку з цим, 20.06.2007р.
Державною інспекцією з контролю за використанням  і охороною земель в м. Києві було складено
протокол про адміністративне правопорушення та винесено припис за №П710/63
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 з вимогою усунути виявлені порушення.

11.07.2007р. Державною
Білоцерківським районним відділом земельних ресурсів була винесена постанова
про накладення на фізичну особу -підприємця ОСОБА_1 адміністративного стягнення
у вигляді штрафу в сумі 850, 00 грн.

Судом встановлено, що відповідач в
добровільному порядку не виконала вимог припису № П710/63 та продовжує
використовувати спірну земельну ділянку.

Земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою охороною держави (стаття 1 Земельного
кодексу України).

Частиною 1 та  2 ст. 116
Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Набуття права на землю громадянами
та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у користування.

Згідно з ст. 125 Земельного кодексу
України право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

У відповідності до ст. 126
Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.
Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Закону
України „Про державний контроль за використанням та охороною земель”
самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до
закону є правомірними.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що відповідач володіє спірною земельною ділянкою з порушенням визначеного
порядку надання земельних ділянок, оскільки у нього відсутнє відведення землі в
натурі та не одержано документа, що засвідчує право на землю.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і
споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно
зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно з п. 12 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу
України до розмежування земель державної і комунальної власності
повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -відповідні органи виконавчої влади.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи та враховуючи те, що відповідач не надав доказів, які б
спростовували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що відповідач володіє
спірною земельною ділянкою самовільно, без дотримання вимог чинного
законодавства та з порушенням визначеного порядку надання  земельних ділянок.

За таких обставин самовільно зайнята
земельна ділянка площею 0,01 га, яка розташована АДРЕСА_1 підлягає поверненню.

Враховуючи вищенаведене, суд
вважає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позову
господарський суд на підставі ст. 49 ГПК України судові витрати покладає на
відповідача.

Керуючись ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК
України суд,-

ВИРІШИВ:

1.    Позов задовольнити повністю.

2.  Зобов'язати Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичну особу ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 ідентифікаційний НОМЕР_1) звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,01 га, яка розташована
АДРЕСА_1.

3. Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2
ідентифікаційний НОМЕР_1) в доход державного бюджету України  85,00 грн. державного мита.

4. Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний НОМЕР_1) в
доход державного бюджету України                                     ( п/р
0001, банк  ГУ ДКУ у Київській
області, МФО 821018, одержувач платежу ГУ ДКУ у Київській області, код
24074109) 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

5 .   Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Дане рішення господарського суду
Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з
дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному або касаційному порядку.

Суддя
Антонова В.М.