ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р.

№ 30/52-08-769

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. –головуючого

Воліка І.М.,

Михайлюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08 квітня 2008 року у справі № 30/52-08-769 Господарського суду Одеської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант сервіс плюс", м. Одеса, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент", м. Київ, про визнання права власності,

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача –Шарахматова Т.Є. (дов.07.04.2007)

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року позивач, ТОВ "Грант сервіс плюс", пред'явив у господарському суді позов до ТОВ "Консент" про визнання права власності.

Вказував, що 19.11.2007 між ним та ТОВ "Вінд-2" були укладені та нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу нерухомого мана, відповідно до умов яких ТОВ "Вінд-2" (продавець) передало, а він (покупець) отримав та оплатив нежитлові будівлі під №17/1 - №17/58 по вул. Базовій в смт. Авангард Овдіопольського району Одеської області.

Посилаючись на те, що його право власності протиправно порушується відповідачем, - позивач просив визнати за ним право власності на нежитлові будівлі під №17/1 - №17/58 по вул. Базовій в смт. Авангард Овдіопольського району Одеської області.

Крім того, посилаючись на зазначені обставини –позивач просив суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.02.2008 порушено провадження у справі № 30/52-08-769.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28 лютого 2008 року (суддя Рога Н.В.), заяву позивача про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на нежитлові будівлі під №17/1 - №17/58 по вул. Базовій в смт. Авангард Овдіопольського району Одеської області.

Ухвала мотивована посиланнями на наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів до забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або призвести до відчуження спірного майна, яке належить на праві власності позивачу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 8 квітня 2008 року (колегія суддів у складі Жукової А.М.- головуючий, Величко Т.А., Бойко Л.І) ухвалу скасовано.

Постанова мотивована посиланнями на відсутність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову –арештом та предметом позовної заяви, а також на порушення місцевим господарським судом ст.67 ГПК України.

У касаційній скарзі ТОВ "Консент", посилаючись на порушення судами норм процесуального права, а саме: ст.101, ст.103 ГПК України, просить внести зміни до постанови та припинити провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи, має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження по справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України передбачено виключний перелік заходів до забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Місцевий суд задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову наклав арешт на спірне нерухоме майно і при цьому вказав що воно є власністю позивача.

Відповідно до п. 3 роз’яснень Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994р. № 02-5/611, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Скасовуючи ухвалу апеляційний господарський виходив з того, що місцевий господарський суд допустив істотне порушення норм процесуального права, оскільки ст.67 ГПК України не передбачено такого заходу до забезпечення позову, як накладення арешту на майно позивача.

Дані висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають наведеним вимогам процесуального законодавства.

У касаційний скарзі ТОВ "Консент" посилається на порушення апеляційним судом ст.101, ст.103, ГПК України та вважає що провадження у справі має бути припинене на підставі відсутності предмета спору, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження свого права власності на спірне майно.

Проте зазначені посилання суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки позов заявлено про визнання права власності на майно і тому відсутність правовстановлюючих документів на це мано не може свідчити про відсутність предмет спору.

Постанова у справі винесена з дотриманням норм процесуального права є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент" залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08 квітня 2008 року у справі № 30/52-08-769 залишити без змін.

Головуючий: Н.Г. Дунаєвська

Судді: І.М. Волік

М. В. Михайлюк