ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.06.2008

Справа №2-16/13290-2007А

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Гуматекс» 995001, м. Сімферополь, вул.. Пушкіна, 11 а, )

До відповідача - Державної податкової інспекції в м. Сімферополі (95000, м. Сімферополь, вул. Мате Залки, 1/9)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство юстиції України в АР Крим (95006, м. Сімферополь, вул.. Карла Лібкнехта, 16)

Про визнання незаконним та скасування податково повідомлення - рішення

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Іщенко Р.А. , представник, дов. б/н від 14.01.2008 року

Від відповідача – Щербіна Д.С. головний державний інспектор, дов. № 45/100 від 25.05.2007 року

Третя особа - не з’явився

Суть спору: Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Гума текс» звернувся до господарського суду АРК з позовною заявою до відповідача ДПІ в м. Сімферополі в якій прохає суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення ДПІ в м. Сімферополі № /0 від 05.09.2007 року про нарахування ТОВ «Корпорація «Гуматекс» податкового зобов’язання на суму 815 373 грн. у тому числі: за основним платежем – 271 791 грн., за штрафними санкціями 543 582 грн. та визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції в м. Сімферополі від 18.09.2007 року № 1/2654 про сплату ТОВ «Корпорація «Гуматекс» податкового зобов’язання на суму 815 373 грн. , у тому числі : за основним платежем – 271 791 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 543 582 грн.

Під час розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення ДПІ в м. Сімферополі № /0 від 04.09.2007 року про нарахування ТОВ «Корпорація «Гуматекс» податкового зобов’язання на суму 815 373 грн. у тому числі: за основним платежем – 271 791 грн., за штрафними санкціями 543 582 грн. ; визнати протиправними та скасувати податкові вимоги Державної податкової інспекції в м. Сімферополі від 18.09.2007 року № 1/2654 та від 19.10.2007 року № 2/2913 про сплату ТОВ «Корпорація «Гуматекс» податкового зобов’язання на суму 815 373 грн. , у тому числі : за основним платежем – 271 791 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 543 582 грн.; визнати протиправним та скасувати акт Державної податкової інспекції в м. Сімферополі від 09.10.2007 року № 35/24-0 опису активів на які поширюється право податкової застави, а саме об’єкту нерухомості, розташованого за адресою: м. Сімферополь, вул.. Крилова, 7.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідача не було підстав для вживання заходів щодо виконання податкового повідомлення - рішення від 04.09.2007 року направлення податкових вимог від 18.09.2007 року та від 19.10.2007 року та складання акту опису та арешту активів від 09.10.2007 року №35/24-0, у зв’язку з чим винесені податкові повідомлення - рішення на думку позивача підлягають скасуванню та визнанню протиправними.

Крім того, позивач не був податковим агентом, була зупинена дія ст.. 11 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Відповідач проти задоволення позову заперечує просить у задоволенні вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення та податкових вимог відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа Міністерство юстиції України повідомила , що на підставі наказу Головного управління юстиції (14.11.2007 року № 905/01-13 л) свідоцтво про державну реєстрацію Постійно діючого Кримського третейського суду при Концерні «ДСН» - анульовано, та вказує, що згідно до ст.. 54 Закону України «Про третейські суди» справи, розглянуті постійно діючим третейським судом, зберігаються у цьому третейському суді протягом 10 років з дня прийняття рішення третейського суду.

Згідно до ухвали від 06.12.2007 року суд залучив до розгляду справи у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство юстиції України в АР Крим.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

В судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку, передбаченому ст. 150 КАС України.

Після перерви слухання справи було продовжено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення сторін по справі, суд, -

В С Т А Н О В И В:

28.08.2007 року ДПІ в м. Сімферополі складений акт № 700/17-1 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб ТОВ «Корпорація «Гуматекс» ( ст.. справи 18).

Актом перевірки встановлено, що згідно договору купівлі - продажу 18.12.2006 року ТОВ «Корпорація «Гуматекс» (позивач у справі) купило у фізичної особи об’єкт нерухомості, розташований за адресою м. Сімферополь, вул.. Крилова, 7, вартість якого згідно договору складає 5 437 369,00 грн.

Грошові кошти від операції купівлі - продажу перераховані позивачем продавцям 28.12.2006 року. Отримані суми фізичними особами – продавцями при сплаті не оподатковувались.

В ході перевірки відповідачем встановлено порушення п.п. 11.2.2 п. 11.2. ст.. 11 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-IV від 22.05.2005 року ( із змінами та доповненнями), а саме: дохід, отриманий податку від продажу протягом звітного податкового року або від продажу об’єкту нерухомості, іншого ніж зазначені у п.п. 11.1.1 п. 11.1. цієї статті , підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 7.2 ст. 7 Закону 15 % від об’єкту оподаткування нарахованого податковим агентом).

Відповідачем встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб , який підлягає сплаті на суму 271 791 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ в м. Сімферополі було винесено податкове повідомлення - рішення № /0 від 5.09.2007 року , яким позивачеві було нараховане податкове зобов’язання на суму 815 373 грн., в тому числі за основним платежем 27 791 грн. та 543 588 грн. фінансових санкцій.

Крім того відповідач направив позивачеві податкову вимогу від 18.09.2007 року № 1/2654 на суму 815 373 грн. та податкову вимогу від 19.10.2007 року за № 2/2913 на ту саму суму.

Відповідач також склав акт опису та арешту активів на які поширюється право податкової застави від 09.10.2007 року № 55/24-0( ст.. справи 76).

На думку відповідача у разі коли податковий агент до або під час виплат доходу на користь платника податків не здійснює нарахування , утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов’язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій покладається та такого податкового агента.

При цьому платники податку отримувач таких доходів звільняється від обов’язків погашення такої суми податкових зобов’язань або податкового боргу ( п.п. 20.3.2 п. 20.3 ст. 20 Закону України №889-IV).

На думку відповідача , оскільки моментом укладення договору є дата – 30.01.2007 року, то відповідно до п.п. 11.2.2 п. 11.2 ст. 11 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № №889-IV від 22.05.2005 року дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш ніж одного з об’єктів нерухомості зазначених у підпункті 11.1.11 пункту 11.1 цієї статті, або від продажу об’єкта нерухомості , іншого, ніж зазначені у підпункті 11.1.1 п. 11.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною п. 7.2 ст. 7 цього закону.

Позивач не погодився з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки від 28.08.2007 року за № 700/17-1, оскаржує податкове повідомлення - рішення № /0 від 04.09.2007 року, податкові вимоги від 18.09.2007 року № 1/2654 та від 19.10.2007 року № 2/2913 про сплату податкового зобов’язання в сумі 815 373 грн., а також оскаржує акт від 09.10.2007 року за № 35/24-0 опису активів, посилаючись на те, що позивач при здійсненні операцій по відчуженню нерухомого майна в 2006 році не був податковим агентом, таким є нотаріус відповідно до п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Крім того , відповідно до ст.. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» була зупинена дія статті 11 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» в частині оподаткування операцій з продажу об’єктів нерухомого майна.

На думку позивача право власності на об’єкт нерухомості був зареєстрований 30.01.2007 року за рішенням третейського суду від 27.12.2006 року та відповідно до ч.3 ст. 334 ГК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Суд вважає, що вимоги позивача являються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі продажу об’єкту нерухомості б/н від 18.12.2006 року позивач купив, а фізична особа - Сетков В.І., Сенченко А.В., Веліжанский С.К., Денисова Л.Л. продали об’єкт нерухомості, розташований за адресою : м. Сімферополь, вул.. Крилова,7 вартістю 5 437 369 грн.

Грошові кошти за придбання об’єкту нерухомості були перераховані позивачем продавцю на підставі вказаного договору купівлі - продажу 28.12.2006 року відповідно платіжному дорученню від 28.12.2006 року, за № 2211, 2210, 2209,2208, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 77 ЗУ «Про державний бюджет України на 2006 рік» було припинено дію ст.. 11 ЗУ в частині оподаткування операцій з продажу об’єктів нерухомого майна.

Позивач набуваючи в 2006 році у фізичних осіб об’єкт нерухомості не був податковим агентом при здійсненні операцій по відчуженню об’єктів нерухомого майна, а фізичні особи - продавці не мали зобов’язань по сплаті податку на доходи фізичних осіб, оскільки згідно приписів в п. 11 .2.2 ст. 11 ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб» не покладається на юридичну особу - покупця яких - небудь зобов’язань по утриманню податку з продавців - фізичних осіб.

Крім того, згідно до п. 11.3. ст.. 11 ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб» ( в редакцій від 02.09.2006 року) податковим агентам при здійсненні операцій по відчуженню нерухомого майна є нотаріус.

Що стосується висновків відповідача, що моментом складання договору є дата - 30.01.2007 року, тобто фактична дата реєстрації права власності нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Сімферополь, вул.. Крилова, 7 за позивачем, то це є помилковими доводами.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ГК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Право власності на об’єкт нерухомості зареєстровано за позивачем за рішенням третейського суду від 27.12.2006 року, що не заперечується відповідачем.

Але 30.01.2007 року є фактична дата реєстрації права власності нерухомого майна.

Підставою для ухвалення рішення третейського суду від 27.12.2006 року була норма ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач не пропустив строк адміністративного оскарження на момент звернення зі скаргою до податкового органу та сума податкового зобов’язання не була узгодженою.

Згідно до абзацу 6 п.п. 5.2.2 п. 5.2. ст.. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли останній день строків, зазначених у абзаці першому цього підпункту або встановлених за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника) у випадках, визначених у абзаці другому цього підпункту, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший наступний робочий день.

Повідомлення - рішення № /0 від 04.09.2007 року було отримано позивачем 06.09.207 року, а 16.09.2007 року це була неділя - вихідний день, то відповідно до приписів абзацу 6 п.п. 5.2.2 п. 5.2. ст.. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» позивач обґрунтовано направив скаргу 17.09.2007 року (понеділок).

Крім того, листом від 27.09.2007 року за № 649 позивач повідомив відповідача про звернення до суду з адміністративною позовною заявою з приводу оскарження податкового повідомлення рішення.

Таким чином у відповідача не було підстав для вживання заходів щодо виконання податкового повідомлення - рішення від 04.09.2007 року направлення податкових вимог від 18.09.2007 року та від 19.10.2007 року та складання акту опису та арешту активів від 09.10.2007 року №35/24-0, оскільки згідно до пункту 5.2.4 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 03,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені в судовому засіданні 17.06.2008р.

Повний текст постанови складено та підписано 23.06.2008р.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного

судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити .

2.          Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення ДПІ в м. Сімферополі № /0 від 04.09.2007 року про нарахування ТОВ «Корпорація «Гуматекс» податкового зобов’язання на суму 815 373 грн. у тому числі: за основним платежем – 271 791 грн., за штрафними санкціями 543 582 грн.

3.           Визнати протиправними та скасувати податкові вимоги Державної податкової інспекції в м. Сімферополі від 18.09.2007 року № 1/2654 та від 19.10.2007 року № 2/2913 про сплату ТОВ «Корпорація «Гуматекс» податкового зобов’язання на суму 815 373 грн. , у тому числі : за основним платежем – 271 791 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 543 582 грн.

4.          Визнати протиправним та скасувати акт Державної податкової інспекції в м. Сімферополі від 09.10.2007 року № 35/24-0 опису активів на які поширюється право податкової застави, а саме об’єкту нерухомості, розташованого за адресою: м. Сімферополь, вул.. Крилова, 7.

5.          Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 22301854) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Гуматекс» 995001, м. Сімферополь, вул.. Пушкіна, 11 а, )03,40 грн. державного мита.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.