Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" липня 2008 р.

Справа № 6/230

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

судді

за участю представників сторін

від позивача 1: не з'явився

від позивача 2 : не з'явився

від позивача 3 : не з'явився

від відповідача Піскова В.В. - довіреність №15 від 13.11.2007р.

від прокурора : Новосад Л.П. - сл. посв. № 27

Розглянув справу за позовом Прокурора Баранівського району в інтересах держави в особі Дубрівської сільської ради (с.Дубрівка Баранівського району), Баранівської районної ради (м.Баранівка), Житомирської обласної ради (м.Житомир)

до Закритого акціонерного товариства "П'ятирічанка" (с.П'ятирічанка Баранівського району)

про стягнення 19670,00 грн.

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі позивачів про стягнення з відповідача 19670,00грн. втрат сільськогосподарського виробництва, завданих самовільним використанням земельної ділянки.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вимоги ухвали суду від 24.06.08р. не виконав, матеріалів та результатів перевірки, яка проводилась УДС БЕЗ УМВС України в Житомирській області стосовно правомірності використання ЗАТ "П'ятирічанка" земельної ділянки під видобуток каоліну площею 0,4108 га, яка належить до земель запасу Дубрівської сільської ради, не надав.

Представники позивача-1 та позивача-2 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином.

Представник позивача-3 в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання від 03.07.08р. за вих.№р-5-19/831 про розгляд справи без участі представника Житомирської обласної ради.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві (а.с.17-18). Заперечення мотивовані тим, що зазначена земельна ділянка не вилучалась і підприємством не займалась, каолін не добувався, підпис на акті перевірки керівник підприємства пояснює тим, що ним засвідчено тільки факт незаконного видобутку сировини, але товариство ніякого відношення до цього не має (а.с.22).

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Перевіркою, проведеною працівниками контрольно-ревізійного відділу у Баранівському районі, встановлено, що для забезпечення виробничої діяльності цегельного заводу ЗАТ "П'ятирічанка" проводить розробку корисних копалин (коаліну) для виготовлення цегли згідно ліцензії від 01.03.02р. та гірничого відводу №391 від 08.04.1991р. в кар'єрі площею 3,6108га. При проведенні обміру площі кар'єру встановлено, що ЗАТ "П'ятирічанка" самовільно використовується земельна ділянка площею 0,4108га, яка належить до земель запасу Дубрівської сільської ради, про що складено відповідний акт від 12.05.05р. №02-25/18 (а.с.6-7).

Начальником земельного відділу Баранівського району Танським С.О. за користування земельною ділянкою площею 0,4108 га нараховано відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 19670,00грн., які прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивачів (а.с.8).

Допитані в судовому засіданні, яке відбувалось 15.05.08р., в порядку ст.30 ГПК України начальник контрольно-ревізійного відділу в Баранівському районі Новосад Н.І. та начальник Баранівського районного відділу земельних ресурсів Танський С.О. пояснили, що контрольно-ревізійним відділом перевірка проводилась на підставі матеріалів, наданих земельним відділом, зокрема, акту перевірки від 11.05.05р. (а.с.25). Розрахунок суми відшкодування втрат сільськогогосподарського виробництва проведений Баранівським районним відділом земельних ресурсів відповідно до постанови КМУ від 17 листопада 1997 р. N 1279 "Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню" (а.с.8).

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, господарський суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 207 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель.

Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва компенсуються незалежно від відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 р. N 1279, відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок.

Статтею 209 ЗК України також передбачено, що відшкодуванню за вказаним порядком підлягають тільки ті втрати сільськогосподарського виробництва, які зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників.

Таким чином, відшкодування зазначених втрат може здійснюватися лише тоді, коли відповідні органи державної влади чи місцевого самоврядування приймають рішення про примусове вилучення чи викуп земельної ділянки у землекористувачів чи землевласників для суспільних потреб, не пов'язаних із веденням сільськогосподарського чи лісогосподарського виробництва.

Як вбачається з матеріалів справи, вилучення вказаної земельної ділянки розміром 0,4108 га у встановленому порядку не проводилось. Прокурор посилається на самовільне зайняття відповідачем даної земельної ділянки. Однак, до таких правовідносин вказані вище правові норми та Порядок визначення втрат сільськогосподарського вироництва не застосовуються.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Суддя

Терлецька-Байдюк Н.Я.

Дата підписання рішення: 11 липня 2008 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3,4,5 - сторонам

6,7- прокурору