ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.06.08р.

Справа № 8/44-08

За позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Продис" (м. Дніпропетровськ)

до           Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк "Земельний капітал" (м.Дніпропетровськ)

про           визнання недійсним договору

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача:          Кожемякін О.П. –представник (дов. б/№ від 17.04.08 р.)

Новікова Т.В. –представник (дов. № 22-04 від 22.04.08 р.)

від відповідача:          Мельник О.В. –представник (дов. № 19 від 27.03.08 р.)

Суть спору:

Позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, звернувся до відповідача з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № Т-36 від 30.12.06 р., укладеного між сторонами, як такого, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, та зобов'язання позивача повернути відповідачу акції, які були предметом вказаного договору, а відповідача повернути позивачу векселі, емітентом яких він є і які були передані відповідачу на підставі Акта від 30.12.06 р. до договору № Т-36 від 30.12.06 р., та грошові кошти у розмірі 1 000 грн., які були перераховані позивачем на поточний рахунок відповідача платіжним дорученням № 190 від 30.12.06 р.

Позов мотивовано тим, що відповідно до вищевказаного договору, позивач придбав у відповідача пакет цінних паперів, а саме: прості іменні акції ЗАТ "Укргазпром" у кількості 3018900 штук на загальну суму 755 725 грн. Розділ 3 зазначеного договору містить зобов'язання Позивача по оплаті вартості цінних паперів: на протязі 3-х банківських днів від дати підписання договору здійснити оплату вартості цінних паперів грошовими коштами у розмірі 1 000 грн. на поточний рахунок відповідача та простими векселями на суму 754 725 грн. Крім цього, згідно п.4.2. відповідач на протязі 3 банківських днів від дати підписання договору зобов'язувався виконати всі дії, які необхідно для переказу цінних паперів з рахунку на рахунок в ЦП Позивача. 30 грудня 2006 року сторонами договору був складений та підписаний акт прийому-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу. Таким чином, передача цінних паперів здійснена до проведення оплати вартості акцій. Ці умови договору не відповідають ч. 3 ст. 8 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу". Згідно ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу аби не випливає з їхньої суті. Відповідно до п. 7 ст. 164 ГК України, суб'єкти господарювання мають право в порядку, встановленому законом, випускати в обіг векселі - боргові цінні папері, які посвідчують безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Згідно ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні», видавати прості і переводні векселі можливо тільки для оформлення грошового боргу за фактично отримані товари, виконані роботи, надані послуги. У зв'язку з тим що не сплив 3-х денний термін розрахунків, обумовлений п. 3.1. Договору, і між сторонами не було зафіксовано фактичного грошового боргу, який міг виникнуть тільки після спливу 3-х денного терміну, було порушено вимоги ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні». Генеральний директор позивача, уклавши спірний договір, порушив вимоги рішення загальних зборів учасників Позивача, викладені у Протоколі загальних зборів учасників № 5 від 03.08.06 р., відповідно до якого придбання акцій Товариство здійснює тільки на підставі відповідного рішення загальних зборів учасників. Рішення загальних зборів учасників щодо придбання Позивачем акцій, які є предметом Договору, зборами не приймалось, у зв'язку з чим гендиректор не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладання Договору.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що Закон України "Про цінні папери та фондову біржу", порушенням якого Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, з 25 березня 2006 року, тобто, за дев'ять місяців до підписання угоди № Т-36 від 30.12.06 року, втратив чинність. Замість вказаного Закону набув чинності Закон України "Про цінні папери та фондовий ринок", ст.14 якого роз'яснює, що векселем є цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця. Дійсність договору купівлі-продажу цінних паперів кореспондується з нормами ст. 656 ЦК України, з якої вбачається, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути цінні папери, в данному разі, прості іменні акції ЗАТ "Укргазпром", з можливістю їх оплати, як в грошовому еквіваленті, так і шляхом передачі іншім особам інших прав, що витікають з цих документів, в данному випадку - з простих векселів.

Ухвалою голови господарського суду від 27.03.08 р. строк вирішення спору по справі був продовжений по 08.05.08 р. включно.

Ухвалою господарського суду від 23.04.08 р. строк вирішення спору по справі був продовжений по 11.06.08 р. включно за клопотанням сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

30.12.06 р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів № Т-36, згідно умовам якого відповідач передав у власність позивача пакет цінних паперів - прості іменні акції ЗАТ "Укргазпром" у кількості 3 018 900 штук на загальну суму 755 725 грн., а позивач прийняв вказаний пакет акцій і зобов'язався сплатити за нього обумовлену в цьому договорі ціну, а саме: на протязі 3-х банківських днів від дати підписання договору здійснити оплату вартості цінних паперів грошовими коштами у розмірі 1 000 грн. на поточний рахунок відповідача та простими векселями на суму 754 725 грн.

В цей же день, 30.12.06 р. сторони підписали акт прийому-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу, згідно якому відповідач передав 3 018 900 штук простих іменних акцій ЗАТ "Укргазпром", кожна акція номіналом 0,25 грн., перереєстрація яких здійснена у Зберігача, а позивач прийняв вказані прості іменні акції і здійснив їх оплату грошовими коштами в сумі 1 000 грн. та простими векселями на суму 754 725, грн., згідно наведеному в акті переліку векселів.

Крім того, сторони зазначили в акті, що вони підтверджують виконання вимог договору купівлі-продажу цінних паперів № Т-36 від 30.12.06 р. в повному обсязі, взаємних претензій один до одного не мають.

Підписи керівників на згаданому акті скріплені печатками сторін.

Факт оплати позивачем вищевказаного пакету цінних паперів підтверджується засвідченими копіями простих векселів та платіжного доручення від 30.12.06 р. № 190 на суму 1 000 грн.

13.05.06 р. набрав чинності Закон України "Про цінні папери та фондовий ринок", який регулює відносини, що виникають під час розміщення, обігу цінних паперів і провадження професійної діяльності на фондовому ринку.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень вказаного Закону, з набранням чинності цим Законом втрачає чинність Закон України "Про цінні папери і фондову біржу".

За таких обставин посилання позивача на норми Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" не можуть бути прийняті судом до уваги.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (далі-Закон), обіг цінних паперів –це вчинення правочинів, пов'язаних з переходом прав власності на цінні папери і прав за цінними паперами, за винятком договорів, що укладаються під час розміщення цінних паперів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом продажу за спірним договором є прості іменні акції ЗАТ "Укргазпром", емітента акцій, який не є стороною вказаного договору, тобто –вказаний правочин укладався не під час розміщення цінних паперів, а отже –відноситься до обігу цінних паперів, пов'язаного з переходом прав власності на цінні папери і прав за цінними паперами.

Згідно ст.ст. 3, 6 вказаного Закону, названі акції є емісійними іменними цінними паперами, які посвідчують майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Відповідно до ст. 14 вищеназваного Закону, вексель –це цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі. Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов'язань та стягнення за векселями визначаються законом.

Згідно ст.ст. 655, 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. До договору купівлі-продажу цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Особливості обігу векселів в Україні, який полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов'язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів визначає Закон України "Про обіг векселів в Україні".

Згідно ст. 4 вказаного Закону, видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги. На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем. Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Господарським судом встановлено, що:

Ш          відповідач фактично передав позивачу 3 018 900 штук простих іменних акцій ЗАТ "Укргазпром", кожна акція номіналом 0,25 грн., загальною вартістю 755 725 грн., перереєстрація права власності позивача на які здійснена у Зберігача, що підтверджено сторонами в п. 2 акта прийому-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу від 30.12.06 р., а позивач відповідно мав перед відповідачем зобов'язання в сумі 755 725 грн.;

Ш          умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів відображена сторонами в п. 3.1. договору купівлі-продажу від 30.12.06 р.;

Ш          позивач фактично розрахувався з відповідачем, здійснивши оплату вартості акцій грошовими коштами у розмірі 1 000 грн. на поточний рахунок відповідача та простими векселями на суму 754 725 грн.

Таким чином, сторонами були повністю виконані вимоги ст. 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні".

Ствердження позивача спростовуються вищенаведеним, об'єктивними обставинами і матеріалами справи, а також наступним:

Позивач стверджує, що генеральний директор позивача, уклавши спірний договір, порушив вимоги рішення загальних зборів учасників позивача, викладені у протоколі загальних зборів учасників № 5 від 03.08.06 р., відповідно до якого придбання акцій Товариство здійснює тільки на підставі відповідного рішення загальних зборів учасників. Рішення загальних зборів учасників щодо придбання позивачем акцій, які є предметом Договору, зборами не приймалось, у зв'язку з чим генеральний директор не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладання Договору.

Згідно ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Разом з тим, оригіналу вказаного протоколу або його належним чином засвідченої копії позивачем суду не надано, до матеріалів справи долучено лише ксерокопію цього протоколу.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При викладених обставинах господарський суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами факту прийняття загальними зборами учасників позивача рішення, відповідно до якого придбання акцій Товариство здійснює тільки на підставі відповідного рішення загальних зборів учасників, викладеного у протоколі загальних зборів учасників № 5 від 03.08.06 р.

Крім того, у разі прийняття такого рішення загальними зборами учасників позивача, до статутних документів позивача повинні бути внесені відповідні зміни щодо розмежування компетенції загальних зборів позивача та компетенції його генерального директора, які підлягають державній реєстрації.

Відповідних доказів щодо внесення таких змін до статутних документів і їх державної реїстрації позивачем суду також не надано.

Таким чином, вищевказане ствердження позивача не підкріплене відповідними належними доказами і не може бути прийняте судом до уваги.

Викладене є підставою для відмови в позові. Витрати по справі слід покласти на позивача.

Керуючись Законами України "Про цінні папери та фондовий ринок", "Про обіг векселів в Україні", ст.ст. 655, 656 ЦК України, ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                                    І.Ю. Дубінін