ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.08 Справа № 20/253/08

Суддя Гандюкова Л.П.

За позовом Приватного підприємства “О.L.KAR. Фарм-Сервіс”, Вінницька область, м.Шаргород

до Державного комунального підприємства “Центральна районна аптека №34”, Запорізька область, м.Оріхів

про стягнення 48 266,61 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Покотило В.М. (довіреність б/н від 10.04.2008р.);

Від відповідача –Книш Н.В. (довіреність б/н від 26.05.2008р.);

Топузлієв Г.Є. (завідуючий);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 46 925,80 грн. боргу, суми 1 340,81 грн. пені, всього суми 48 266,61 грн.

Ухвалою господарського суду від 15.04.2008р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/253/08, судове засідання призначено на 19.05.2008р. Ухвалою суду від 19.05.2008р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 28.05.2008р., потім оголошено перерву до 05.06.2008р.

За згодою представників сторін у судовому засіданні 05.06.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач у судовому засіданні 28.05.2005р. надав остаточну заяву про уточнення позовних вимог, якою фактично зменшив їх розмір у зв’язку з частковою сплатою боргу, та просить на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2006р., ст.ст.526, 530,549,610 ЦК України, ст.175 ГК України стягнути з відповідача суму 42 126,75 грн. основного боргу, суму 1 340,81 грн. пені, всього суму 43477,56 грн. Заява про зменшення вимог в порядку ст.22 ГПК України прийнята судом до розгляду. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2006р. позивач згідно з товарними накладними в період з 03.01.2008р. по 19.02.2008р. поставив відповідачеві товар на загальну суму 46 925,80 грн. Однак, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань по оплаті цього товару, у нього на час розгляду справи виникла заборгованість у розмірі 42 126,75 грн. Крім того, за порушення зобов’язання позивач також просить на підставі п.5.2 договору стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 340,81 грн. за весь час прострочки з 13.01.2008р. по 31.03.2008р. Просить позов задовольнити.

Відповідач уточнену позовну заяву не визнав. У своєму відзиві зазначив, що за поставлені позивачем згідно з видатковими накладними товари за період з 01.01.2008р. по 29.02.2008р. відповідачем згідно з платіжними дорученнями було сплачено 66 715,93 грн. За весь отриманий товар по договору купівлі-продажу б/н від 01.11.2006р. відповідач розрахувався повністю, борг відсутній, про що також свідчить акт звірки від 05.06.2008р. Також надав заяву надати відстрочку виконання рішення до 30 серпня 2008р. у зв’язку з тим, що комунальне підприємство є власністю Оріхівської районної ради, в даний час відсутнє фінансування підприємства, що створює тяжке матеріальне становище.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2006р. між Приватним підприємством “О.L.KAR. Фарм-Сервіс” (продавець, позивач у справі) та ДКП “Центральна районна аптека №34” (Покупець, відповідач) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець зобов’язався передати у власність покупцю лікарські препарати, засоби санітарії, гігієни, предмети догляду за хворими (Товар), а покупець –прийняти та оплатити його на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.п.1.2, 2.1, 4.1 постачання товару здійснюється частинами, асортимент, кількість та ціна якого зазначається в накладних та інших супровідних документах, що є невід’ємною частиною договору, на кожну партію товару.

Згідно з п.4.2 розрахунки за товар здійснюються у строк, визначений у товарній накладній.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії договору до 31.12.2008р. (п.7.1)

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню на наступних підставах.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона –(продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань).

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи (накладні за період з 03.01.2008р. по 19.02.2008р., перелік яких є у позовній заяві, копії накладних долучені до матеріалів справи), відповідач отримав від позивача товар, визначений в умовах договору купівлі-продажу, на загальну суму 46 925,80 грн. Відповідач отримання товару не заперечив, однак вважає, що повністю за нього розрахувався.

Позивач з цього проводу пояснив, що заборгованість відповідача станом на 01.01.2008р. становила 39 410,82 грн. Відповідно до акту звірки, підписаного між сторонами за 1 квартал 2008р., заборгованість за вказаний час становить 66 715,93 грн., а разом із боргом за попередній період –106 126,75 грн. (39 410,82 +66 715,93). Частина накладних, відображених у акті звірки, не увійшли до предмету позову через те, що були оплачені відповідачем шляхом погашення кредиторської заборгованості. Загальна сума оплат за період з 04.01.2008р. по 11.04.2008р., здійснених відповідачем, складає 64000 грн., що підтверджується банківськими виписками за цей період. Таким чином, станом на 28.05.2008р. заборгованість відповідача становить 42 126,75 грн. (106 126,75 –64 000).

Розглянувши надані сторонами докази та вислухавши їх пояснення, суд встановив, що частину грошових коштів, які відповідач перерахував згідно з наданими ним платіжними дорученнями за період з 14.01.2008р. по 05.06.2008р., позивач зараховував у рахунок погашення заборгованості, яка існувала у відповідача за отриманий товар за договором за попередні періоди та не була погашена.

Оскільки в платіжних дорученнях, наданих відповідачем, в призначенні платежів немає посилання на конкретну накладну, за якою здійснювався платіж, а вказано: “Кредиторська заборгованість за медикаменти”, суд вважає, що самостійне визначення напрямів зарахування отриманих сум у рахунок погашення існуючих зобов’язань покупця не суперечить законодавству. Згідно з п.3.8. “Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті”, затвердженої постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 (з подальшими змінами), зареєстрованою Міністерством юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Після звернення позивача 07.04.2008р.(згідно з поштовим штемпелем на конверті) до суду відповідач сплатив суму 3 715,93грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які долучено до матеріалів справи (№410 від 11.04.2008р. на суму 1000грн., №547 від 27.05.2008р. на суму 500грн., №579 від 05.06.2008р.на суму 2215,93грн.)

Враховуючи викладене, провадження у справі в частині стягнення суми 3 715,93 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору. До стягнення підлягає сума основного боргу у розмірі 39410,82 грн.(42126,75–500-2215,93=39410,82). При цьому суд бере до увагу, що у остаточній позовній заяві позивача та примірнику акту звірки, складеному позивачем, ним не враховано сплату відповідачем 27.05.2008р. суми 500грн.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 1 340,81 грн. згідно з розрахунком по кожній накладній.

Відповідно до ст.ст.610,611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату отриманого товару покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3 ст.83 ГПК України встановлено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Факт порушення зобов’язання відповідачем суд вважає доведеним, пеня в сумі 1340,81 грн. розрахована позивачем вірно, однак враховуючи взаємовідносини сторін, здійснення відповідачем, який є комунальним підприємством, постійних часткових проплат, суд, користуючись своїм правом, зменшує суму пені до 300 грн.

На підставі викладеного, позов в цілому задовольняється частково.

Відповідач просить відстрочити виконання рішення щодо стягнення з ДКП “Центральна районна аптека №34” заборгованості до 30 серпня 2008р. у зв’язку з тим, що відповідач, як комунальне підприємство, знаходиться у власності Оріхівської районної ради і на даний час відсутні кошти для фінансування підприємства.

Суд вважає, що клопотання відповідача слід задовольнити частково та з врахуванням обставин, викладених відповідачем, а також інтересів обох сторін можливо на підставі п.6 ст.83 ГПК України надати відстрочку виконання рішення до 1 серпня 2008р.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються повністю на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49,82-85, п.1-1 ч.1 ст.80, ч.ч.3,6 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства “Центральна районна аптека №34” (70500, Запорізька область, м.Оріхів, вул.Запорізька, 72, , р/р 8213 у філії ЗРУ ЗАТ КБ “ПриватБанк”, МФО 313399) на користь Приватного підприємства “О.L.KAR. Фарм-Сервіс” (23500, Вінницька область, м.Шаргород, вул.Фрунзе, 16, р/р 1460 в ВФ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 302010, код ЄДРПОУ ) суму 39 410 грн. 82 коп. боргу, суму 300 грн. пені, суму 482грн.67коп. витрат на державне мито, суму 118грн.00коп. витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Відстрочити виконання рішення до 1 серпня 2008р.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення суми 3 715 грн. 93 коп. припинити за відсутністю предмету спору.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                             Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі 07.07.2008р..