ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2008 Справа № 26/106-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Ясир Л.О.,

секретар судового засідання: Геворгян Е.М.,

за участю представників сторін:

представник позивача: Хандучко Ю.В.;

представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційні скарги Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ; та Дніпропетровського учбово-виробничого об’єднання “Луч” УТОС, м. Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.08р.

у справі № 26/106-08

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ,

до Дніпропетровського учбово-виробничого об’єднання “Луч” УТОС, м. Дніпропетровськ,

про стягнення 101 912 грн. 57 коп.

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось з позовом Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ до Дніпропетровського учбово-виробничого об’єднання “Луч” УТОС, м. Дніпропетровськ, про стягнення 101 912 грн. 57 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору №79 від 23.12.2005р. “Про надання позики на створення додаткових робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів” в зв’язку з чим позивач просить стягнути кошти у сумі 101 912 грн. 57 коп., у тому числі 100 000 грн. частка не поверненої позики згідно графіку повернення коштів позики, та 1 912 грн. 57 коп. –пеня за несвоєчасно повернену частку позики.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2008р. (суддя –доповідач Н.М. Камша) позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 191 грн. 26 коп. –пені, в частині стягнення основного боргу провадження припинено. Стягнуто з відповідача в доход державного бюджету України в особі Управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська 1 019 грн. 13 коп. - витрати по сплаті держмита, 118 грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2008 р., позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позов, стягнути з відповідача 1 912 грн. 57 коп. пеню за несвоєчасно повернену частку позики. Вказує, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що привело до неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи.

24.07.08р. відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.08р. в частині стягнення з нього державного мита – 1 019 грн. та витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Просить скасувати рішення суду в цій частині.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду представник позивача просить рішення суду скасувати; представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, дослідивши матеріали справи та аналізуючи докази по справі, в їх сукупності, Дніпропетровський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Дніпропетровського учбово-виробничого об’єднання “Луч” УТОС, м. Дніпропетровськ, підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

23.12.2005р. між позивачем та відповідачем був укладений договір №79 “Про надання позики на створення додаткових робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів”, відповідно до якого позивач надав відповідачу безвідсоткову позику у сумі 1 800 000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 27.12.2005р. №152.

Згідно з п. 5.2 договору позику або її частку, сплачену несвоєчасно, позикодавець стягує з позичальника в порядку, встановленому чинним законодавством з нарахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент закінчення терміну повернення позики, або її частки згідно графіку повернення позики, передбаченому договором, від суми позики, або її частки за кожний день прострочення.

26.06.2006р. між сторонами була укладена додаткова угода до договору, відповідно до якої, позичальник мав повертати кошти позивачу, кінцевий термін повернення позики –4 квартал 2008року.

Відповідно графіку погашення позики у першому кварталі 2008 року відповідач повинен повернути позивачу 200 000 грн. до 01.04.2008р. Випискою з банківського рахунку позивача підтверджено, що відповідач 31.03.2008р. сплатив позивачу 100 000 грн. Але 28.05.2008р. платіжним дорученням № 1472, відповідач сплатив позивачу залишок заборгованості за перший квартал 2008 року у сумі 100 000 грн.

Пеня нарахована позивачем за період з 01.04.2008р. по 05.05.2008р., виходячи із подвійної облікової ставки НБУ і становить 1 912 грн. 57 коп.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватись неустойкою.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Суд першої інстанції при винесенні рішення, на законних підставах зменшив суму пені, з посиланням на ч. 3 ст. 551 ЦК України, з тих підстав, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та враховуючи інші обставини, в тому числі: нетривалий строк порушення зобов’язання, специфіку відповідача, як підприємства, що використовує працю інвалідів, обґрунтовуючи рішення посиланням на ч.1 ст. 83 ГПК України. З вказаних підстав в цій частині рішення суду не підлягає зміні чи скасуванню і апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів необхідно залишити без задоволення.

Що стосується рішення суду в частині стягнення судових витрат з відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в цій частині рішення суду необхідно частково скасувати.

Відповідно до п. 28 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від сплати державного мита звільняються: “громадські організації інвалідів, їхні підприємства та установи” тобто, Дніпропетровське учбово-виробниче об’єднання “Луч” УТОС звільнено від сплати державного мита (позивач звільнений від сплати державного мита згідно з п. 34 ст. 4 зазначено декрету).

Згідно з п. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України: “державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита”.

Розділом 2 “Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов’язаних з розглядом цивільних та господарських справ” затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2007р. №627, розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення “для позивачів, у встановленому порядку звільнених від сплати державного мита, - обчислюється за нульовою ставкою”. Таким чином, відповідач звільнений від сплати державного мита та витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Таким чином, від сплати державного мита звільнені як позивач, так і відповідач, тому державне мито не підлягає стягненню з відповідача, а рішення суду в цій частині необхідно скасувати, в зв’язку з неправильним застосуванням судом норм процесуального права задовольнивши частково апеляційну скаргу відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Дніпропетровськ –залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Дніпропетровського учбово-виробничого об’єднання “Луч” УТОС, м. Дніпропетровськ, - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2008 року у справі № 26/106-08 –скасувати в частині стягнення з відповідача державного мита, виключивши з резолютивної частини рішення абзац про стягнення з Дніпропетровського учбово-виробничого об’єднання “Луч” УТОС, м. Дніпропетровськ, державного мита в розмірі 1 019 грн. 13 коп. в доход державного бюджету, в іншій частині –рішення суду залишити без змін.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати накази по справі.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді О.М. Виноградник

Л.О. Ясир