ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.08.2008

Справа №2-8/6626-2008

За позовом – Кримське республіканське підприємство «Протизсувне управління», м. Ялта

До відповідача – Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Місхор» ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця», смт Кореїз, м. Ялта

Про спонукання укласти договір.

Суддя Чумаченко С.А.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Руденко В.П., пред-к за дов. №2326 від 11.12.2007 року.

Від відповідача – Морозова В.А., пред-к за дов. №425 від 18.06.2008 року.

Сутність спору: позивач, Кримське республіканське підприємство «Протизсувне управління» звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до відповідача, Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Місхор» ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця», просить спонукати Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Місхор» ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця» укласти з Кримським республіканським підприємством «Протизсувне управління» догорів №16/08 від 15.03.2008 року на експлуатацію берегоукріплюючих споруд на ділянці розміщення пансіонату «Місхор» від буни №1 (вкл.) до буни №4 (вкл.) довжиною 295 м берегової полоси, договору №16/08-Н від 15.03.2008 року по нагляду за берегоукріплюючими спорудами та договору №16/08-В від 15.03.2008 року на водолазне обстеження берегоукріплюючих споруд.

Представник відповідача представив відзив на позовну заяву відповідно до якої просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Справа слуханням відкладалась в порядку ст. 77 Господарського Процесуального Кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

В 1975 році уповноваженою Державною комісією про прийманню берегоукріплюючих споруд на ділянці пансіонату «Місхор» від буни 2 добуни 4, протяжністю 130 м берегової лінії, в експлуатації, складений Акт №33, відповідно до якого вирішено Комплекс №1 берегоукріплюючих споруд пансіонату «Місхор» вважати прийнятим до експлуатації з оцінкою добре.

В 1975 році уповноваженою Державною комісією про прийманню берегоукріплюючих споруд на ділянці пансіонату «Місхор» пусковий комплекс №2, протяжністю 150м. берегової лінії (від буни – пірсу №1 до буни №2), в експлуатацію, складений Акт №41, відповідно до якого вирішено Комплекс №2 берегоукріплюючих споруд пансіонату «Місхор» вважати прийнятим до експлуатації з оцінкою добре.

29.12.1976 року Розпорядженням №883-р Виконавчого комітету Кримської обласної ради «Про затвердження актів державної комісії по вводу в експлуатацію протизсувних та берегоукріплюючих споруд» вирішено затвердити акти державної комісії по об’єктам: зокрема, берегоукріплюючі споруди на ділянці пансіонату «Місхор», комплекс №2, протяжністю 150п/м, кошторисною вартістю 249 тис. руб., та фактичною 185тис. руб..

В 1978 році уповноваженою Державною комісією про прийманню берегоукріплюючих споруд пансіонату «Місхор» комплекс №3 – 230 метрів берегової лінії (від буни №4 до буни сан. Красное знамя», в експлуатацію, складений Акт №55, відповідно до якого вирішено Комплекс №2 берегоукріплюючих споруд пансіонату «Місхор» вважати прийнятим до експлуатації.

17.03.2008 року Кримське республіканське підприємство «Протизсувне управління» листом №679 надіслало на адресу ДП Клінічний санаторій «Місхор» ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця» договори: №16/08 експлуатації берегоукріплюючих, протизсувних та пляжних споруд пансіонату «Місхор» від буни №1 (вкл.) до буни №4 (вкл.), протяжністю 295м.; №16/08-Н від 15.03.2008 року по нагляду за берегоукріплюючими спорудами; №16/08-В від 15.03.2008 року на водолазне обстеження берегоукріплюючих споруд, з проханням розглянути та підписати один з примірників вищевказаних договорів.

Проте Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Місхор» ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця» не підписало спірні договори.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Переліком берегоукріплюючих і протизсувних споруд відповідно до Додатку №3 до Постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим від 15.03.2000 року «Про склад майна, що належить автономній Республіці Крим» визначене майно, що належить Автономній Республіці Крим та яке знаходиться на балансі Кримського республіканського протизсувного управління, до якого зокрема входить спірне майно, та між тим, Постановою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим №68 від 11.03.1997 року «Про заходи захисту берегів Чорного і Азовського морів і територій, які підпадають під вплив дій негативних природних процесів», Кримське республіканське підприємство «Протизсувне управління» зобов’язане до укладання довгострокових договорів з організаціями на експлуатацію берегоукріплюючих споруд, які знаходяться у нього на балансі і фінансування робіт по капітальному ремонту і відновленню від джерела фінансування їх будівництва.

Суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню за наступними підставами.

У відповідності до п.7 Постанови №68 Ради Міністрів АР Крим «Про заходи по інженерному захисту берегів Чорного та Азовського морів та територій, що схильні до впливу негативних природних процесів» в цілях ефективності робіт по інжерному захисту територій берегів Чорного та Азовського морів Кримському Республіканському підприємству «Протизсувне управління» доручено укласти довгострокові договори з організаціями на експлуатацію берегоукріплюючих споруд, що знаходяться на його балансі.

Так, дійсно, згідно до Переліку берегоукріплюючих і протизсувних споруд відповідно до Додатку №3 до Постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим від 15.03.2000 року «Про склад майна, що належить автономній Республіці Крим» визначене майно, що належить Автономній Республіці Крим та яке знаходиться на балансі Кримського республіканського протизсувного управління, до якого зокрема входять берегоукріплюючі споруди санаторію «Місхор», 1, 2, 3, комплекси.

Встановлено, що 17.03.2008 року Кримське республіканське підприємство «Протизсувне управління» листом №679 надіслало на адресу ДП Клінічний санаторій «Місхор» ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця» договори: №16/08 експлуатації берегоукріплюючих, протизсувних та пляжних споруд пансіонату «Місхор» від буни №1 (вкл.) до буни №4 (вкл.), протяжністю 295м.; №16/08-Н від 15.03.2008 року по нагляду за берегоукріплюючими спорудами; №16/08-В від 15.03.2008 року на водолазне обстеження берегоукріплюючих споруд, з проханням розглянути та підписати один з примірників вищевказаних договорів.

Проте Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Місхор» ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця» не підписало спірні договори.

Суд зазначає, що відповідно до п.1.1. Статуту Кримського Республіканського підприємства «Протизсувне управління», затвердженого Міністром будівельної політики і архітектури АР Крим 25.06.2007 року та погодженого Головою Фонду майна АР Крим 27.06.2007 року, та Постанови Ради Міністрів АР Крим від 23.11.2005 року №540 є правонаступником Державного підприємства «Кримське республіканське протизсувне управління», є державним комерційним підприємством, що входить до складу майна, що належить Автономній Республіці Крим, і знаходиться у сфері управління Міністерства будівельної політики і архітектури АР Крим, що є його органом управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського Кодексу України, державне комерційне підприємство є суб'єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. ст. 74 Господарського Кодексу України, майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного Кодексу України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного Кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 Цивільного Кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Між тим, згоди на укладення договорів експлуатації берегоукріплюючих споруд з Дочірнім підприємством «Клінічний санаторій «Місхор» ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця», позивач не представив, у зв’язку з чим, спонукання Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Місхор» ЗАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця» до укладання з Кримським республіканським підприємством «Протизсувне управління» догорів №16/08 від 15.03.2008 року на експлуатацію берегоукріплюючих споруд на ділянці розміщення пансіонату «Місхор» від буни №1 (вкл.) до буни №4 (вкл.) довжиною 295 м берегової полоси, договору №16/08-Н від 15.03.2008 року по нагляду за берегоукріплюючими спорудами та договору №16/08-В від 15.03.2008 року на водолазне обстеження берегоукріплюючих споруд, є безпідставним.

У відповідності до вищевикладеного, позивачем не виконанні вимоги п. 4 ч. 3

ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, щодо обґрунтованості позовних вимог, при цьому суд враховує, що обов’язок щодо доказування обставин на які сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень покладається саме на зацікавлену сторону, в даному випадку позивача, в іншу чергу відповідач надав докази якими підтвердив обставини на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

В судовому засіданні 26.08.2008 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення підписано 29.08.2008 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-84 ГПК України,

суд –

ВИРIШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.