СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

09 червня 2008 року

Справа № 2-15/18107-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін:

представник позивача, не з'явився, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ербек";

представник відповідача, Скубенко Віталій Федорович, довіреність № б/н від 06.06.08, Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Утьос";

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ербек" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 25.03.2008 у справі № 2-15/18107-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Ербек" (вул. Предславинська, 28, 7 поверх,м. Київ,03680)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Утьос" (вул. Гоголя, 4-40,Ялта,98600; Ялта, вул Гоголя, 4, оф. 9, 98600)

про стягнення 113949,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Ербек», звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій Утьос», про стягнення 113949,62 грн. штрафу.                              Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду № 1 на будівництво об'єкту Еллінг-центру з рятувальною станцією та пляжними спорудами в смт. Гурзуф - «Лагуна»АР Крим»від 02.10.2006 р. у зв'язку з односторонньою відмовою відповідача від вказаного Договору, через що відповідач повинен сплатити позивачеві штраф у розмірі 113949,62 грн., що передбачено умовами договору сторін.                                                            Відповідач у запереченнях зазначив, що листом № 01/34 від 26.02.2007 р. позивач був проінформований про неможливість виконання умов договору у зв'язку з відсутністю раніш запланованого фінансування. У вказаному листі відповідачем було запропоновано вважати договір підряду № 1 від 02.10.2006 р. розірваним. З боку позивача відносно вказаного листа заперечень не надходило.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 25.03.2008 року у справі № 2-15/18107-2007 позов ТОВ "Ербек" до ТОВ "Санаторій "Утьос" частково задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Санаторій "Утьос" на користь ТОВ "Ербек" 11394,96 грн. штрафу, 1139,50 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Ербек" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у позові й задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На думку апелянта, оскаржене рішення прийнято внаслідок неповного з’ясування усіх обставин справи та з порушення норм матеріального права, оскільки судом необгрунтовано зменшений розмір штрафу, рішення в цій частині зовсім не вмотивоване.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко Т.С. від 02.06.2008, у зв’язку з зайнятістю в іншому судовому процесі у складі колегії було замінено суддю Гоголя Ю.М. на суддю Голика В.С.

Розпорядженням голови Севастопольського апеляційного господарського суду Коваля В.М. від 09.06.2008 року, у зв’язку з відпусткою у складі колегії було замінено суддів Плута В.М., Голика В.С. на суддів Гонтаря В.І., Прокопанич Г.К.

У судовому засіданні 09.06.2008 р. представник відповідача заперечував проти вимог, викладених у апеляційній скарзі, представник позивача не з’явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги, клопотання щодо відкладення розгляду справи суду не надав.

Судова колегія визнала можливим розглянути справу по суті за відсутністю сторони, враховуючи наявні у справі матеріали.

Переглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши доводи апеляційної скарги відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам принципу законності та обґрунтованості судових рішень з огляду на наступні обставини.

Як встановлено судом, 02.10.2006 р. між ТОВ «Ербек»(Підрядник) та ТОВ «Санаторій Утьос»(Замовник) був укладений договір підряду № 1 на виконання робіт по об'єкту Еллінг-центр з рятувальною станцією та пляжними спорудами в смт. Гурзуф - «Лагуна»АР Крим», (а.с. 13-24), пунктом 1 якого визначено, що Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання в межах договірної вартості предмету Договору у встановлені строки, на власний ризик власними та залученими силами, з використанням власних ресурсів виконати будівельні роботи по об'єкту: Еллінг-центр з рятувальною станцією та пляжними спорудами в смт. Гурзуф - «Лагуна»АР Крим»(об'єкт), у складі п'яти семиповерхових будівель орієнтованою загальною площею 59400 кв.м, в тому числі підземний простір, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити закінчені будівельно-монтажні роботи.

Згідно з пунктом 2.1 Договору договірна ціна будівельних робіт та матеріалів складає 113949625,00 грн. (з ПДВ) та встановлена в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 4.1 Договору Замовник здійснює оплату щомісячно згідно графіку фінансування робіт, зазначеному в Додатку № 3, який є невід'ємною частиною цього Договору. Замовник перераховує щомісячно аванс на розрахунковий рахунок Підрядника не пізніше двох робочих днів з моменту затвердження і підписання Замовником наданого Підрядником Звіту по використанню попереднього авансу та вартості виконаних робіт за звітний місяць, а також акту виконаних робіт.

Відповідно до пункту 4.2 Договору оплата першого авансового платежу здійснюється протягом п'яти днів з дня підписання Акту приймання-передачі будівельного майданчика, наступне фінансування здійснюється згідно з Додатком № 3 та пунктом 4.1 Договору.

Пунктом 5.3 Договору Замовник зобов'язаний виконати в повному обсязі всі свої зобов'язання, наведені в інших пунктах Договору, у відповідності з чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 6.1 Договору Підрядник має право вимагати від Замовника виконання фінансових зобов'язань, передбачених дійсним Договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання —відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Також судом встановлено, що 26.02.2007 р. за вих. № 01/34 відповідачем на адресу позивача був направлений лист щодо неможливості дотримання графіку фінансування будівельних робіт з причин відмови Банку „НРБ” фінансувати будівництво комплексу „Лагуна”, на підставі ч. 1 статті 651 Цивільного кодексу України запропоновано вважати договір підряду № 1 від 02.10.2006 р. розірваним (а.с. 32).

При цьому, як зазначено судом, відповідачем не надано жодного доказу відмови банку у фінансуванні будівництва об'єкту та неможливості дотримання ним графіку фінансування робіт.

Згідно з пунктом 13.3 Договору передбачена можливість розірвання Договору або за згодою сторін, або в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Частиною 3 статті 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцяти денний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати ії розгляду.

Згідно з пунктом 4 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Проте, як вірно зазначено у судовому рішенні, відповідачем не надало жодного доказу отримання згоди позивача на розірвання зазначеного Договору або звернення до суду з позовом про розірвання Договору. Сторонами не надано доказів розірвання, припинення, або визнання недійсним Договору підряду № 1 на виконання робіт по об'єкту, про що свідчать матеріали справи.

Згідно з ч. 4 статті 214 Цивільного кодексу України правові наслідки відмови від правочину встановлюються законом або домовленістю сторін.

Пунктом 12.8 Договору встановлено, шо у випадку якщо одна із сторін безпідставно відмовляється від виконання своїх зобов'язань в період дії даного Договору, вона сплачує штраф у розмірі 0,1 % вартості робіт за Договором.

Відповідно до ч. 2 статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 статті 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Статтею 1 Господарського кодексу України встановлено, що цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між ними суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Згідно з ч. 2 статті 4 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Щодо посилань апеляційної скарги на невірний розрахунок суми штрафу, який суд застосував з порушенням вимог діючого законодавства, судова колегія зазначає наступне.

На підставі наведеного вище пункту 12.8 Договору, яким передбачений розмір штрафу 0,1% від вартості робіт за Договором, позивачем вірно розрахована сума штрафу від вартості робіт у розмірі 113949625,00 грн. Тобто, заявлена позивачем сума штрафу у розмірі 113949,62 грн. належним чином підтверджена матеріалами справи й на підставі вищенаведених норм може бути стягнута на його користь з відповідача.

Згідно з ч. 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Разом з тим, частиною 2 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Спростовуючи доводи скарги стосовно відсутності обгрунтування в оскарженому судовому рішенні висновків суду про зменшення суми стягнення, судова колегія зазначає, що порушення відповідачем зобов'язань за договором підряду № 1 від 02.10.2006 р. допущене за певних обставин, при цьому позивач не надав суду доказів, що такі дії відповідача завдали які-небудь збитки іншим учасникам господарських відносин. Дійсно, суду не надано належних доказів виникнення у позивача будь-яких незручностей, понесення додаткових витрат, тощо у зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору.

Пунктом 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з пунктом 6.3 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»№ 02-5/78 від 04.03.1998 р. з наступними змінами та доповненнями, у разі, коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою державного мита, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем.

Таким чином, враховуючи недоведеність вимог апелянта, судова колегія дійшла висновку, що судом цілком правомірно зменшено розмір штрафу на 90 відсотків та стягнуто з ТОВ «Санаторій Утьос»суму договірних санкцій у розмірі 11 394,96 грн., при цьому судом правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни рішення господарського суду першої інстанції відсутні, підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ "Ербек" не вбачається.

Керуючись статтями 101, 102, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ербек" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.03.2008 року у справі № 2-15/18107-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                В.І. Гонтар

Г.К. Прокопанич