ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2008 р.

№ 7/267-25/202

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кочерової Н.О.

суддів:

Самусенко С.С.

Черкащенка М.М.

розглянувши

касаційну скаргу

дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на постанову

від 16.04.2008

Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 7/267-25/202 господарського суду м. Києва

за позовом

відкритого акціонерного товариства "Краматорський цементний завод "Пушка"

до

дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про

стягнення 2 388 811,97 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Халецький О.В. дов. від 02.01.2008

від відповідача: Лебедюк Ю.А. дов. від 15.07.2008

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2006 року відкрите акціонерне товариство "Краматорський цементний завод "Пушка" звернулося до господарського суду з позовом до дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення заборгованості в розмірі 1 922 901,44 грн., збитків від інфляції в розмірі 368 235,63 грн., 3% річних в розмірі 97 674,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 24.09.2002 між сторонами було укладено договір № 10/6-06/02-1373 на постачання природного газу. На підставі додаткової угоди № 1 від 26.11.2002 відповідач зобов’язався поставити у листопаді 2002 року природний газ у кількості 2200000 тис. м3 за ціною 276,25 грн. за 1 тис.т3 на загальну суму 729 300,00 грн., а позивач зобов’язався прийняти та сплатити його вартість на умовах, узгоджених договором.

29 жовтня 2002 року, позивач, враховуючи вимоги п. 6 договору, платіжним дорученням № 614 перерахував 100% предоплати за газ в сумі 729 300,0 грн. Проте відповідач поставив газ лише у кількості 2108,119 тис. м3 на загальну суму 698 841,44 грн. Недопоставлено газу на суму 30 458,50 грн.

27 грудня 2002 року на підставі договору № 10/6-06/02-1373 від 24.09.2002 позивач згідно рахунку відповідача перерахував платіжним дорученням № 207 1 892 442,88 грн. за постачання газу у січні 2003р. Додаткова угода на постачання газу в січні підписана не була. В рахунок предоплати 1 892 442,88 грн. газ поставлено не було.

Справа слухалась судами неодноразово.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.02.2008 року (суддя С.М.Морозов) позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 664681,94 грн., з яких 532003,55 грн. інфляційних збитків та 132678,39 3% річних. В задоволенні іншої частини відмовлено.

Стягнуто з дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 6764,82 грн. судових витрат.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2008 року (судді: А.І.Мартюк, Л.П.Зубець, А.М.Лосєв) рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги, господарські суди виходили з того, що рішенням господарського суду Донецької області від 20.09.2007 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року у справі № 24/39 встановлено факт припинення зобов'язань між сторонами за вимогами про стягнення суми в розмірі 1922901,34 грн. на підставі заяви № 13-2940/ЕГЦУсм. від 23.11.2006 року про зарахування зустрічних вимог.

В касаційній скарзі дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" просить скасувати рішення господарського суду та постанову апеляційного господарського суду в частині стягнення з нього інфляційних збитків та 3% річних та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого господарського суду або постанова апеляційного господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи оскаржувані рішення, господарські суди послалися на рішення господарського суду Донецької області від 20.09.2007 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року у справі № 24/39 за позовом дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до відкритого акціонерного товариства "Краматорський цементний завод "Пушка" про стягнення основного боргу у розмірі 1 922 901,34 грн., пені в сумі 355 154,11 грн., інфляційних у розмірі 608 867,36 грн., 3 % річних в сумі 169 777,95 грн., штрафу в сумі 134 603,09 грн., якими провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі в розмірі 1 922 901,34грн. припинено згідно норм ст. 80 ГПК України в зв’язку з відсутністю предмету спору на підставі заяви № 13-2940/ЕГЦУсм. від 23.11.2006 року про зарахування зустрічних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, якою керувалися суди при винесенні рішення та постанови у справі, яка розглядається, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Проте, залишаючи рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2008 року у справі № 7/267-25/202 без змін, Київський апеляційний господарський суд, приймаючи 16.04.2008 року постанову, не дослідив, що дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" була подана касаційна скарга до Вищого господарського суду України на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року у справі № 24/39.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.02.2008 року вказана скарга була прийнята до провадження, розгляд справи призначено на 21 квітня 2008 року.

За наслідками розгляду цієї скарги Вищим господарським судом України рішення господарського суду Донецької області від 20.09.2007 року та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 27.11.2007 року у справі № 24/39 скасовані, а справа передана до господарського суду Донецької області на новий розгляд в іншому складі суду.

Зазначеного суди попередніх інстанцій не врахували.

Отже, приймаючи рішення по даній справі суди порушили вимоги ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Неповне з’ясування судами попередніх інстанцій обставин справи привело до прийняття рішень, які не можна визнати законними й обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню.

Згідно ст. ст. 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє на підставі вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справі лише застосування ними норм матеріального та процесуального права. При цьому касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково їх перевіряти.

Враховуючи викладене, постановлені судові рішення неможна визнати законними та обґрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене і вирішити спір у відповідності з вимогами закону і обставинами справи.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2008 року та рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2008 року у справі № 7/267-25/202 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                       Н. Кочерова

Судді                                                                                 С. Самусенко

М. Черкащенко