ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 31/76

04.06.08

За позовом          Заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Луганській області

До           Дочірньої компанії «Укргазвидобування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ

Третя особа          Пархоменковська селищна рада, с. Пархоменко

Про                              зобов’язання повернути незаконно добуті корисні копалини

Суддя Качан Н.І.

Представники:

Від прокуратури          Атаманюк І.О. –посвідчення № 56

Від позивача          не з’явився

Від відповідача           Бєлєвцев В.О. –пред. за довіреністю

Від третьої особи           не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокуратурою Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Луганській області подано позов до суду про зобов’язання відповідача повернути незаконно добуті з Марківського родовища корисні копалини –природний газ та конденсат, видобуток яких проводився без ліцензійно.

Ухвалою Господарського суду Луганської області № 13/710 від 14.01.2008р. матеріали справи направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2008р. прийнято до розгляду позовну заяву, присвоєно справі № 13/710 (Господарського суду Луганської області) новий номер –31/76, та призначено судове засідання на 19.03.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2008р. розгляд справи був відкладений на 09.04.2008р., у зв’язку з неявкою учасників процесу.

09.04.2008 р. представники позивача та третьої особи в судове засідання не з’явилися, вимоги ухвали суду від 19.03.2008р. не виконали.

Проте, від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представників.

Суд визнав клопотання третьої особи обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Позивач про причини неявки своїх представників суду не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2008р. розгляд справи було відкладено на 23.04.2008р.

Ухвалою суду від 09.04.2008р. розгляд справи було перенесено на 04.06.2008р., у зв’язку з неявкою представників позивача та третьої особи.

04.06.2008р. представники позивача та третьої особи в судове засідання не з’явилися, вимоги ухвали суду від 23.04.2008р. не виконали.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представників та повідомлялось, що він підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Суд визнав клопотання позивача обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Представник прокуратури підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників прокуратури та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2002 року Дочірньою компанією «Укргазвидобування»НАК «Нафтогаз Україна»(надалі –відповідач) була отримана ліцензія (спеціальний дозвіл) на користування надрами № 2151 на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, Марківського родовища у Краснодонському районі Луганської області на видобування природного газу терміном на 2 роки.

Після закінчення дії ліцензії (26 листопада 2004 року) позивач продовжив видобування корисних копалин –природного газу та конденсату.

У подальшому, ліцензія (спеціальний дозвіл) на користування надрами –видобування природного газу з Марківського родовища у Краснодонському районі Луганської області відповідачем була отримана лише 09.08.2006р.

Таким чином, в період з 26.11.2004р. по 09.08.2006р. видобування природного газу та конденсату проводилось відповідачем за відсутності ліцензії (спеціального дозволу) на користування надрами.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України «Про надра»та ст. 11 Закону України «Про нафту і газ»надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу (ліцензії) на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Таким чином, прокуратура вважає, що відповідачем були порушені вищезазначені вимоги нормативно-правових актів, а , отримані корисні копалини за весь цей час відповідачем є незаконно отриманими і підлягають вилученню.

Відповідач вважає позовні вимоги недоведеними та необґрунтованими виходячи із наступного:

У зв’язку із закінченням строку дії ліцензії на користування надрами від 26.11.2002р. № 2151 відповідач 4 серпня 2003 року направив до Міністерства екології та природних ресурсів України пакет документів, необхідний для отримання ліцензії.

До серпня 2004 року документи на отримання ліцензії не розглядались, у зв’язку з реформуванням Міністерства екології та природних ресурсів України та вдосконаленням нормативно-правової бази, про що було зазначено у листі Державної геологічної служби від 28.01.2004 р. № 30/4-84, а також у зв’язку з прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», відповідно до якого на 2004 рік було призупинено дію ч. 2 та ч. 6 ст. 16 Кодексу України «Про надра», які регулювали умови надання спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»на 2005 рік дію ч. 2 та ч. 6 ст. 16 Кодексу України «Про надра»знову було призупинено, а також призупинено дію ст.ст. 14-17 Закону України «Про нафту і газ».

Таким чином, було призупинено дію основних нормативно-правових актів, які регулювали питання надання спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами.

Отже, протягом 2004-2005 рр. ліцензії на користування надрами газо видобувним підприємствам не надавались.

Лише 30 серпня 2005 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 827, якою затвердив Порядок надання у 2005 році спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами.

Відповідно до Указу президента України від 20.04.2005 р. № 675/2005 Державний комітет природних ресурсів України було ліквідовано, а його функції і повноваження були покладені на Міністерство охорони навколишнього природного середовища України.

У квітні 2006р. Державна геологічна служба повідомила, що Міністерством охорони навколишнього природного середовища України прийнято позитивне рішення щодо надання відповідачу ліцензії на користування надрами (лист від 26.04.2006 р. № 31/06-660).

Таким чином, на думку відповідача, несвоєчасне отримання ліцензії на видобування природного газу відбулось не з його вини.

Крім того, у відзиві на позов позивач посилається на ч. 2 п. 5 Постанови Верховного Суду України від 25.04.2003 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», відповідно до якої здійснення без отримання ліцензії певного виду діяльності, що потребує ліцензування, не може вважатися злочином, якщо особа, котра займається такою діяльністю, не могла одержати ліцензію в установленому порядку (не було створено орган ліцензування, не були визначені ліцензійні умови).

Стосовно обов’язку відповідача відшкодувати шкоду, завдану видобування природного газу без отримання ліцензії, позивач зазначає, що у позові не зазначено в чому саме полягає шкода. В обґрунтування відсутності шкоди відповідач також зазначає, що зупинка експлуатації Марківського ГКР могла призвести до припинення постачання газу споживачам с. Пархоменко, с. Огульчане, с. Миколаївка та с. Піонерське у зимовий період, оскільки газ Марківського ГКР подається в мережі Облгазу і є єдиним джерелом газопостачання перерахованих споживачів .

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача не обґрунтованими та не доведеними, а тому позов визнається доведеним , таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 65 Закону України «Про надра», ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 33, 34, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Н. І. Качан