ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.08 Справа № 7/81/08

Суддя

За позовом Приватного підприємства “ТЕРРА”, м. Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Автомоторесурси”, м.Запоріжжя

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивачів

Шмаровоз Т.М., дов. № 37 від 31.10.2007р.

Від відповідача

не з’явився.

Заявлено позов про визнання права власності на автомобіль ГАЗ-3110, транзитний номер 31997 НА за Приватним підприємством “ТЕРРА”

Позивач підтримує вимоги, викладені в позовній заяві, обґрунтовує їх ст. ст. 317, 319 Цивільного кодексу України., ст. 128 УРСР України.

06.02.2008 р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 12.03.2008 р.

Ухвала суду від 06.02.2008р. була направлена на адреси сторін в установлений законом строк, на адресу суду поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про належне повідомлення сторін про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 12.03.2008р. не з’явився, про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомив. Відповідач без поважних причин не виконав вимоги суду, викладені в вищезазначених ухвалі суду, не надав витребувані судом матеріали, правом на захист своїх інтересів не скористався.

Відповідач по справі № 7/81/08 є юридичною особою, таким чином, згідно зі ст.28ГПК України, керівник підприємства відповідача був зобов’язаний направити компетентного представника в судове засідання, чи особисто прийняти участь в судовому засіданні.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За клопотанням представника позивача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розгляд справи закінчено 12.03.2008 р. оголошенням рішення суду в позовному об’ємі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача,

суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2003р. Приватне підприємство “ТЕРРА” придбало у Приватного підприємства “МАРС” автомобіль ГАЗ 3110, державний номер № 31997НА, 1999р.

Купівля-продаж автомобіля відбулася через ТОВ “Авторесурси”.

Фактично ПП “ТЕРРА” є власником автомобіля з 26.12.2003р. з моменту підписання акту приймання-передачі.

На сьогоднішній день позивач не може зареєструвати автомобіль ГАЗ 3110НА в УДАЇ УМВС України через те, що у позивача відсутній оригінал довідки рахунку КГС № 109342 за якою був придбаний вищезазначений автомобіль.

Даний документ був випадково знищений одним з працівників ПП “ТЕРРА”.

Позивач звертався до ТОВ “Авторесурси” для видачі нової довідки, але відповіді на дане звернення не отримало.

Згідно листа № 566 від 17.05.2006р. Вільнянське МРЕВ УДАІ було відмовлено позивачу в реєстрації транспортного засобу було відмовлено.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами ст. 4 Закону України “Про власність” також встановлено, що власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається своїм майном.

Ст.ст. 48, 49 Закону України “ Про власність” встановлено, що захист права власності здійснюється судом. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, речові права на нерухоме майно, їх обмеження та право чини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим законом. Реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться місцевим органом державної реєстрації прав того реєстраційного округу, в якому розміщена нерухомість або більша за площею її частина.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладені обставини Приватне підприємство “ТЕРРА” є власником автомобіля ГАЗ 3110, державний номер № 31997НА, 1999р.

Позов підлягає задоволенню.

Клопотання згідно зі ст. 267 ЦК України відповідачем не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 328, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за Приватним підприємство “Автомоторесурси”, 69035, м.Запоріжжя, вул. Куйбишева, буд. 466, кв. 31 право власності на автомобіль ГАЗ 3110, державний номер № 31997НА, 1999р.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева