ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2008 р.

№ 20-11/468

Вищий господарський суду України в складі колегії

суддів:

Грейц К.В. –головуючого,

Бакуліної С.В.,

Мачульського Г.М.,

розглянувши касаційну скаргу

Малого приватного підприємства

"Дон-Комп"

на постанову

від 07.04.2008

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі господарського суду міста Севастополя № 20-11/468

за позовом

Державного підприємства "Дельта-лоцман"

до

Малого приватного підприємства

"Дон-Комп"

про

стягнення заборгованості за послуги у сумі 620,56 грн.

за участю представників:

- позивача

Питомець Г.П.

- відповідача

Донця Ю.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 04.02.2008 у справі № 20-11/468 (суддя Дмитрієв В.Є.) позовні вимоги Державного підприємства "Дельта-лоцман" (далі –позивач), уточнені в процесі розгляду справи, до Малого приватного підприємства "Дон-Комп" (далі –відповідач) про стягнення заборгованості за послуги, надані службою регулювання руху суден, задоволені в повному обсязі в сумі 1203,77 грн.

Севастопольський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі головуючого судді Борисової Ю.В., суддів Гонтаря В.І., Горошко Н.П.), здійснюючи апеляційний перегляд в зв'язку зі скаргою відповідача, постановою від 07.04.2008 рішення у справі змінив, виключивши з резолютивної частини стягнення 7% штрафу в сумі 421,92 грн., вимога щодо стягнення якого фактично не заявлялась, отже, суд першої інстанції в цій частині безпідставно вийшов за межі позовних вимог.

Рішення та постанову вмотивовано виникненням між сторонами за справою господарських правовідносин з надання послуг служби регулювання руху суден, за які відповідач, в порушення ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 115 Кодексу торговельного мореплавства України, п. п. 1.2, 1.7 Правил плавання кораблів і суден у бухтах, на рейдах м. Севастополя і на підходах до нього, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.09.2002 № 626, не розрахувався.

МПП "Дон-Комп", не погоджуючись з рішенням та постановою у справі в частині задоволення позову, в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на відсутність у нього обов’язку оплачувати надані позивачем послуги, оскільки між сторонами не укладено будь-яких угод щодо надання послуг з регулювання руху суден, встановлені позивачем тарифи на ці послуги не погоджені з відповідачем, а, отже, підстави для стягнення заборгованості з їх оплати відсутні.

У відзиві на касаційну скаргу Державне підприємство "Дельта-лоцман" просить залишити її без задоволення як безпідставну, а судові акти у справі –без змін як законні і обґрунтовані.

Розпорядженням Заступника голови Вищого господарського суду України від 24.07.2008 № 02-12.2/248 для розгляду касаційної скарги у справі призначено колегію суддів у складі: головуючого судді Грейц К.В., суддів Бакуліної С.В., Мачульського Г.М.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що за період з 03.07.2007 по 02.12.2007 відповідачем замовлені, а позивачем надані послуги служби регулювання руху суден на загальну суму 1067,33 грн., що підтверджується квитанціями про виконані послуги служби регулювання руху суден, відтвореним з радіозв’язку записом радіорозмов між цією службою і капітаном судна, власником якого є відповідач, виписками з вахтового журналу.

Для сплати зазначених послуг позивачем виписані і надіслані поштою на адресу відповідача відповідні рахунки і податкові накладні, що підтверджується повідомленнями про отримання відповідачем поштових відправлень, втім, зазначені рахунки не оплачені відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані позивачем послуги служби регулювання руху суден, суди попередніх інстанцій встановили факт надання цих послуг відповідачеві, який останнім не заперечений, і дійшли висновку про підставність і ґрунтовність позовних вимог, з яким слід погодитись.

Так, за приписами статті 110 Кодексу торговельного мореплавства України у районах інтенсивного судноплавства (портові та узбережні води, вузькості, перетин морських шляхів) рішенням Міністерства транспорту України створюються служби регулювання руху суден, що здійснюють радіолокаційне обслуговування суден. Зона дії і порядок руху суден в зоні встановлюються Правилами плавання у цій зоні, що затверджуються Міністерством транспорту України. Під радіолокаційним обслуговуванням мається на увазі контроль за безпекою судноплавства, регулювання руху суден, радіолокаційне проведення, подання допомоги суднам під час аварійно-рятувальних операцій, інформування про рух суден, стан засобів навігаційного облаштування, гідрометеорологічні умови та інші фактори, що впливають на безпеку плавання. Перелік послуг, що надаються конкретною службою регулювання руху суден, ступінь обов'язковості окремих видів радіолокаційного обслуговування повідомляються в обов'язковій постанові начальника морського порту, лоціях і Повідомленнях мореплавцям.

Відповідно до статті 115 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, справляється збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України. Капітан судна, який звернувся до служби регулювання руху суден за послугами, а потім відмовився від них, зобов'язаний повністю сплатити належний за затребувані послуги збір.

Пунктом 1.2 Правил плавання кораблів і суден у бухтах, на рейдах м. Севастополя, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.09.2002 № 626, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2002 за № 834/7122, встановлено, що ці Правила є обов'язковими для фізичних і юридичних осіб, що здійснюють свою діяльність у бухтах, на рейдах м. Севастополя і на підходах до нього.

Згідно пункту 1.7 Правил Севастопольська регіональна служба регулювання руху суден (РСРРС) Державного підприємства "Дельта-Лоцман" виконує закріплені за нею функції у районі, встановленому цими Правилами, взаємодія всіх суден і кораблів довжиною більше 30 метрів із РСРРС є обов’язковою. З цих суден та кораблів стягується збір відповідно до Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України, затверджених наказом Мінтрансу України від 27.06.96 № 214 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.07.96 за № 374/1399 (у редакції наказу Мінтрансу України від 15.12.2000 № 711, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.01.2001 за № 5/5196). Збір стягується на підставі квитанцій і рахунків, завірених філією державного підприємства "Дельта-лоцман" у м. Севастополь. Судна, менші за зазначені розміри, взаємодіють з РСРРС на добровільних засадах і за надані послуги збір з таких суден не стягується.

Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених приписів, слід дійти висновку, що позивач надає послуги РСРРС, які є обов’язковими для суден і кораблів довжиною більше 30 метрів, а їх оплата здійснюється на підставі квитанцій і рахунків підприємства "Дельта-лоцман", отже, відсутність між сторонами договору у вигляді окремого письмового документу про надання таких послуг не звільняє відповідача від обов’язку оплати цих послуг, а заперечення відповідача проти позову саме з цього приводу правомірно не прийняті до уваги судами попередніх інстанцій.

Щодо вартості наданих послуг, колегія суддів зазначає, що з встановлених наказом Міністерства транспорту України від 15.12.2000 № 711, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.01.2001 за № 5/5196, Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських портах України, зокрема, зі ставок збору за послуги СРРС, для суден у каботажному плаванні такі ставки були виключені наказом Міністерства транспорту України від 09.01.2003 № 10, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.01.2003 за № 46/7367.

Згідно пункту 62 зазначеного наказу Міністерства транспорту України № 711 від 15.12.2000 "Про внесення змін і доповнень до Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торгівельних портах України" розрахунки за надання судновласникам інших послуг, не передбачених цим Положенням (у тому числі і послуг СРРС, які надаються суднам у каботажному плаванні), провадяться за тарифами, що затверджуються відповідно начальником порту, керівниками морських агентств та інших підприємств, які надають послуги суднам.

Таким чином, з огляду на те, що ставки за послуги, які надаються суднам каботажного плавання не підпадають під державне регулювання, вони відносяться до вільних тарифів, які відповідно до ст. 7 Закону України "Про ціни і ціноутворення" встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яким здійснюється державне регулювання цін і тарифів, і були визначені у Положенні про лоцманський збір і збір за користування послугами служби регулювання руху суден, що справляються ДП "Дельта-лоцман" з суден у каботажному плаванні, розробленому УкрНДІМФ України і затвердженому 11.06.2007 № 298 директором Державного підприємства "Дельта-лоцман", саме на яке державою і покладено обов'язок надання послуг СРРС.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у визначеному судом розмірі на підставі встановлених фактичних обставин справи, яким надана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а, відтак, у касаційної інстанції з врахуванням приписів ст. 1117 ГПК України відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваних судових актів.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.04.2008 у справі господарського міста Севастополя № 20-11/468 залишити без змін.

Касаційну каргу МПП "Дон-Комп" залишити без задоволення.

Головуючий суддя К.В.Грейц

Судді           С.В.Бакуліна

Г.М.Мачульський