ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.08

Справа №АС3/213-08.

За
позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Конотоп Сумської області

до
відповідача: Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції, м.
Конотоп Сумської області

про
визнання нечинним податкових повідомлень-рішень .

СУДДЯ : ЛЕВЧЕНКО П.І.

За
участю представників сторін :

від
позивача: ОСОБА_2

від
відповідача: Рибець В.М.

Суть
спору : позивач просить суд визнати нечинними податкові повідомлення -рішення
Конотопської МДПІ від 19.02.2007 року № /0, від 26.03.2007 року  № /1 , від 26.04.2007 року №
/2, згідно з якими позивачеві визначено податкове зобов'язання за
платежем з податку на додану вартість в сумі
11 610 грн. та штрафними санкціями в розмірі  5 805,00 грн.

Відповідач
проти позову заперечує , посилаючись на те , що при проведенні  зустрічної перевірки постачальника - ПП
«Фомансе», з яким позивач  проводила  господарські операції у 2006 році , було
з'ясовано , що рішенням
Попаснянського  районного
суду  Луганської області від 29.09.2006
року у справі № 2-968/06 було визнано недійсним статут ПП «Фомансе» та
свідоцтво про його державну  реєстрацію з
моменту реєстрації , тобто з 24.11.2004 року , а також скасовано свідоцтво №
16905662 про реєстрацію платника ПДВ ПП «Фомансе» з дати його видачі , тобто з
14.12.2004 року .

Оскільки
свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ ПП «Фомансе»  скасоване з моменту його видачі , то
відповідач вважає , що це підприємство взагалі не мало статусу платника ПДВ , а
видані ним податкові накладні набувають статусу фіктивних і позбавляють покупця
права на  податковий кредит. Тому, на
думку відповідача , податкова накладна  №
32  від 29.03.2006 року на суму  69 661,54 грн., в т.ч. ПДВ - 11 610,26 грн.,
що була видана позивачеві , не надавала права віднести суму ПДВ в розмірі  11 610,26 грн. до складу податкового кредиту
.

Дослідивши
матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський
суд встановив :

В
акті № 40/17-2/НОМЕР_1/59 від 08.02.2007 року про результати планової невиїзної
документальної перевірки своєчасності , достовірності , повноти нарахування та
сплати податків , зборів (обов'язкових платежів) суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1  (
ідент.код - НОМЕР_1) за період з 15.09.2005 року по 30.09.2006 року вказано, що
під час перевірок державними податковими ревізорами -інспекторами Конотопської
МДПІ виявлено порушення п.п. 7.2.3 , п.п. 7.2.4 п. 7.2 та п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст.
7 Закону України «Про податок  на додану
вартість» ( далі -Закону про ПДВ).

Підприємець
ОСОБА_1. ( позивач) уклала 01.03.2006 року
договір № 103/1 з Приватним підприємством «Фомансе», одержала від нього
продукцію , у безготівковому порядку платіжним дорученням № 29 від 05.04.2006
року здійснила розрахунки з продавцем та на підставі наданої підприємством
податкової накладної від 29.03.2006 року № 32 суму  11 610, 26 грн .сплаченого у складі суми
вартості товару податку на додану вартість ( ПДВ) віднесла до податкового
кредиту .

Однак,
враховуючи інформацію ДПІ Попаснянського району Луганської області від
26.11.2006 року № 6303/23-145 про те , рішенням Попаснянського районного суду
від 29.09.2006 року у справі № 2-968/06 визнано недійсними статут ПП «Фомансе»
, свідоцтво про його державну реєстрацію як юридичної особи з моменту державної
реєстрації та скасовано свідоцтво про реєстрацію як платника ПДВ цього
підприємства з дати його видачі, тобто з 14.12.2004 року . Державні податкові
ревізори-інспектори зробили висновок, що податкова накладна від 29.03.2006 року
№ 32, що була видана не зареєстрованою у податкових органах як платник  ПДВ особою ( ПП «Фомансе»), не надавала права
підприємцю ОСОБА_1. віднести відповідну суму ПДВ в розмірі 11 610,25 грн. до складу
податкового кредиту .

У
зв'язку з викладеним в акті перевірки зроблено висновок , що в порушення вимог
п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.2. ст. 7 Закону
про ПДВ  до складу податкового
кредиту було безпідставно включено витрати по сплаті ПДВ у 2006 році на суму  11 610,26 грн., що в свою чергу призвело до
заниження на зазначену суму податкових зобов'язань з ПДВ за травень 2006 року
на суму  11 610,26 грн.

На
підставі акту перевірки податковим повідомлення-рішення № /0 від
19.02.2007 року  Конотопською МДПІ
позивачеві визначено податкове зобов'язання за платежем з ПДВ  в сумі
11 610,00 грн. та штрафними санкціями в розмірі  5 805,00 грн..

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивач правомірно посилається на те , що
при укладенні та виконанні договору з ПП «Фомансе» вона діяла як добросовісний
господарюючий  суб'єкт в рамках чинного
цивільного, господарського та податкового законодавства .

Договір
№ 103/1 від 01.03.2006 року укладений в письмовий формі , підписаний та
скріплений печатками сторін .

Відповідно
до договору ПП «Фомансе» передало позивачеві продукцію , надало рахунок та
податкову накладну № 32 від 29.03.2006 року , маючи статус платника податків і
зокрема платника ПДВ , а позивач платіжним дорученням № 29 від 05.04.2006 року
провів повний розрахунок з ПП «Фомансе» у безготівковій формі.

Рішення
Попаснянського районного суду від 29.09.2006 року було  винесене через 6 місяців після укладення та
виконання договору № 103/1 від 01.03.2006 року .

На
момент укладення та виконання договору ПП «Фомансе» з 24.11.2004 року було
законно зареєстроване як юридична особа , внесене в ЄДРПОУ , мало юридичну
адресу, поточний рахунок у банку , було зареєстроване як платник податків та
платник ПДВ.

Згідно
ст. 104 ЦК України та ст. 59 ГК України , юридична особа є припиненою лише з
дня внесення запису про припинення  до
Єдиного державного реєстру .

Відповідно
до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців», якщо
відомості , які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру, були  внесені
до нього, то вони вважаються достовірними і можуть  бути використані  у спорі з третьою  особою , доки до них  не внесено відповідних змін .

Оскільки
ПП «Фомансе» на час укладення та виконання
договору № 103/1 від 01.03.2006 року
з позивачем був зареєстрований і знаходився у державних  реєстрах як юридична особа , як платник
податків взагалі та як платник ПДВ, то позивач діяв правомірно, включаючи суму
ПДВ в розмірі  11 610,26 грн. на підставі
податкової накладної ПП «Фомансе» від 29.03.2006 року № 32  до податкового кредиту .

Виходячи
з п. 1.3 ст. 1 Закону про ПДВ , платником ПДВ є продавець , який зобов'язаний
утримувати та вносити до бюджету суму
ПДВ, що сплачується покупцем у вартості товару .

Позивач
як покупець сплатив продавцю вартість одержаного товару , у тому числі і
суму  ПДВ, а продавець зобов'язаний,
одержавши плату за товар разом з сумою ПДВ, сплатити суму  ПДВ до бюджету .

Враховуючи
викладене , відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону про ПДВ позивач набув
право на податковий кредит , який складається із сум  податків ,
нарахованих  та сплачених платнику
податку у зв'язку  з придбанням товару .

Закон  про ПДВ ( п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону )
визначає  лише один  випадок не включення до складу податкового
кредиту витрат по сплаті  ПДВ -
відсутність податкової накладної. На момент включення позивачем суми сплаченого
ПДВ до податкового кредиту і на момент проведення  перевірки позивач мав податкову накладну від
29.03.2006 року на підтвердження  суми
податкового кредиту .

Пунктом
7.5 статті 7 Закону про ПДВ визначено, що датою
виникнення права платника податків на податковий кредит є дата  здійснення першої з подій : або дата списання
коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товару або дата отримання
податкової накладної , що засвідчує факт придбання платником податку товару .

Таким
чином , у позивача задовго до рішення Попаснянського районного суду від
29.09.2006 року ( за  6 місяців до нього)
вже виникло право на податковий кредит згідно вищезгаданих норм Закону про ПДВ
і  чинне законодавство України не
передбачає випадків позбавлення  у
подальшому платника ПДВ права на податковий кредит , яке вже виникло .

Посилання
відповідача на те , що скасування рішенням
Попаснянського районного суду від 29.09.2006 року свідоцтва про
реєстрацію платника позбавляє ПП «Фомансе» статусу платника ПДВ з моменту
реєстрації його як платника ПДВ є
помилковим, оскільки це суперечить чинному законодавству про ПДВ .

Безпідставним
та протиправним є твердження  відповідача
про те , що вже видані ПП «Фомансе» податкові накладні набувають статусу
«фіктивних»  і позбавляють права на
податковий кредит.

Згідно
п. 9.8 ст. 9 Закону про ПДВ реєстрація платника ПДВ діє до  дати
її анулювання , яка відбувається , зокрема, у випадку , якщо платник
податку ліквідований за рішенням суду або звільнений від сплати ПДВ за рішення
суду .

При
анулюванні реєстрації останнім
податковим періодом вважається період , який  розпочинається від дня, наступного за
останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем такого
анулювання ( п. 9.8 ст. 9 Закону про ПДВ).

Відповідно
до п. 25 Положення про реєстрацію платників
податку на додану вартість , затвердженого наказом ДПА України від  01.03.2000 року № 79 та зареєстрованого в міністерстві
юстиції України  03.04.2000 року за №
208/4429 зі змінами та доповненнями , реєстрація платника ПДВ діє до дати її
анулювання , яка відбувається у випадках, визначених пунктом 9.8 статті 9
Закону про ПДВ.

Згідно
п.п. 25.2.1 п. 25.2 ст. 25 згаданого
вище Положення , рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ може
бути прийняте органом державної податкової служби лише за наявності
відповідних  підтвердних документів ,
зокрема, за наявності судового рішення , повідомлення державного реєстратора ,
відомостей з Єдиного державного реєстру щодо
скасування державної реєстрації платника податків ; судового
рішення  про анулювання податкової
реєстрації чи свідоцтва ; судового рішення щодо припинення юридичної особи .

І
лише у разі анулювання реєстрації платник
ПДВ позбавляється права на нарахування податкового кредиту  та отримання бюджетного відшкодування ( п.
25.3 Положення) .

Таким
чином , до моменту отримання  органами
державної податкової служби ( ДПІ у Попаснянському районі) рішення  Попаснянського районного суду від 29.09.2006
року у справі № 2-986/06, яке набрало законної сили ( після набрання  ним законної сили ) , реєстрація ПП
«Фомансе»  як платника ПДВ не могла бути
анульована (  і не була  анульована , оскільки відповідач не доказав
суду , що вона була анульована ).

Оскільки
ПП «Фомансе» до 29.09.2006 року ще був зареєстрований  в реєстрі платників ПДВ , тому у відповідача
не було законних підстав для висновку в акті перевірки про те , що податкова
накладна № 32 від 29.03.2006 року була видана не  зареєстрованою у податкових органах як
платник ПДВ особою ( ПП «Фомансе»)  і,
відповідно, не було законних підстав для винесення податкових
повідомлень-рішень № 0/0 від 19.02.2007 року , № /1 від
26.03.2007 року , № /2 від 26.04.2007 року .

Відповідач
не доказав суду , як того вимагає ч. 2 ст. 71
КАС України , законності вищезгаданих податкових повідомлень-рішень , а
згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади  та їх посадові особи зобов'язані діяти на
підставах та в межах повноважень , передбачених Конституцією України та
законами України .

На
підставі викладеного, позовні вимоги позивача підлягають  задоволенню повністю.

Згідно
ст. 94 КАС України з державного бюджету
на користь позивача підлягають стягнення витрати позивача по держмиту в
сумі 3 грн. 40 коп., яку позивач сплатив , що підтверджується квитанцією № 3828
від 03.03.2008 року .

Тому,
керуючись ст. 19 Конституції України , ст.ст. 1,7,9 Закону України « Про
податок на додану вартість», ст.ст. 71,94,158-163 КАС України , господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Конотопської міжрайонної державної податкової
інспекції  про визнання нечинними  податкових повідомлень-рішень  задовольнити повністю.

2.          Визнати нечинними податкові
повідомлення - рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції
Сумської області ( просп. Миру, 2 , м. Конотоп , Сумської області , 41600 )   від 19.02.2007 року № /0, від 26.03.2007
року  № /1 , від 26.04.2007
року № /2, згідно з якими фізичної особи - підприємцю ОСОБА_1(
АДРЕСА_1;  ідентифікаційний  код НОМЕР_1)
визначено податкове зобов'язання за платежем з податку на додану
вартість в сумі  11 610 грн. та штрафними
санкціями в розмірі  5 805,00 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету на
користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1( АДРЕСА_1 )  витрати по сплаті державного мита в розмірі
3,40 грн.

4.          Згідно ст. 186 КАС України заява про
апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через
суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня
складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

5.          Згідно ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання,
апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний
текст постанови підписаний суддею
09.06.2008  року.