Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2008 р. Справа № 15/453-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., судді Пушай В.І. , Барбашова С.В.

при секретарі Чудновській І.І

за участю представників сторін:

позивача - Чумак Ю.О.

відповідача - Кузурман В.Ф., Гамор Т.Ю., Лозовой О.С.

3-я особа - не з'явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1061Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 10.04.08 р. по справі № 15/453-07

за позовом Комунальне підприємство "Водоканал" Лозівської міської ради Харківської області м. Лозова

3-я особа - Лозівська міська рада, м. Лозова

до Житлово-будівельний кооператив № 11 м. Лозова

про стягнення 76180,29 грн.

встановила:

У жовтні 2007 р. позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості 76180 грн. 29 коп за період з 28.04.2007 року по 31.08.2007 року за відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків в комунальну каналізацію, з яких основний борг- 74624 грн. 72 коп, 3% річних - 440 грн. 07 коп, інфляційні втрати - 895 грн. 47 коп, пеня - 220 грн. 03 коп, з посиланням на те, що відповідач порушив умови договору щодо своєчасної сплати грошових коштів за послуги відпустки води з комунального водопроводу та приймання стоків в комунальну каналізацію.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.04.2008 р. по справі № 15/453-07 (суддя –Лаврова Л.С.) припинено провадження у справі відносно стягнення основного боргу в сумі 10 850,71 грн. та стягнуто з відповідача суму основного боргу 24114,46 грн., державного мита –349,65 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 41215,12 грн. основного боргу; 440,07 грн. –3% річних; 895,47 грн. –інфляційних втрат; 220,03 грн. пені –відмовлено.

Рішення мотивоване з тих підстав, що договором № 13 не визначений порядок розрахунку за використану воду, відповідач не погоджується з обсягами відпущеної води, фактично визнав позовні вимоги обґрунтованими в сумі 34965,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.01.2008 р. № 14, за яким відповідач перерахував заборгованість за спожиту воду та послуги з водовідведення у сумі 10850,71 грн. Отже, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 24114,46 грн, стосовно задоволення позовних вимог за 3% річних, інфляційних втрат та пені –їх залишено без задоволення, оскільки рахунки за спірний період надсилалися не абоненту ЖБК-11, а на ім’я Кузурман В.Ф.

Позивач з рішення господарського суду не погоджується, вважає рішення не законним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати в частині відмови про стягнення 41215,12 грн. основного боргу, 440,07 грн. - 3 % річних, 865,47 грн. інфляційних витрат, 220,03 грн. пені та прийняти нове рішення, з посиланням на те, що рішенням суду першої інстанції від 18.04.2007 р. по справі № 15/04-07 було зобов’язано ЖБК № 11 з КП “Водоканал” укласти договір № 13 на відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків у комунальну каналізацію. День набрання чинності рішення суду вважається укладання договору, т.б. з 28.04.2007 р. Даний договір є основним документом, що регламентує відносини між "Водоканал" та абонентом по наданню послуг по відпуску води із комунального водопроводу та прийому стоків в комунальну каналізацію за встановленими тарифами, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін, які відповідно до ст.526 ЦК України мають виконуватися належним чином обома сторонами, відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Так, згідно п.2 договору, КП "Водоканал" зобов'язується забезпечувати абонента питною водою в розмірах встановленого ліміту в об'ємі, достатньому і забезпечення технічних та особистих потреб, а також приймати від нього стічні води в мірі встановленого ліміту, а абонент у свою чергу, відповідно до п.7 Договору зобов'язаний своєчасно оплачувати рахунки надані КП "Водоканал" та інші нарахування, зокрема згідно ст.625 ЦК України боржник, котрий з прострочкою виконує зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми. Також, згідно п.З умов договору абонент повинен був у строк до 01.01.2007 р. самотужки за свої кошти в будинках ЖБК № 11 встановити водолічильники. КП "Водоканал" виконав свої зобов'язання по договору у повному обсязі, та здійснив у період з 28.04.2007 р. по 31.08.2007 р. відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків в комунальну каналізацію, за які в порушення умов договору відповідач не сплатив, що є підставою для застосування санкцій, передбачених Господарським та Цивільним кодексами України (ст.230 ГК України, ст.549 ЦК України). За вказаний період з 28.04.2007 р. по 31.08.2007 р. відповідач заборгував КП "Водоканал" 74624,72 гр

Також, позивач зазначає, що оскільки ЖБК-11 всупереч умовам договору, не встановило загально-будинкові водолічильник за вищевказаною адресою, то облік кількості використаної води здійснювався “рахунковим шляхом, як це передбачено: ч.2 ст.41 Закону України "Про питну воду і питне водопостачання" про те, що "Облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що внесені державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі відсутності таких технічних засобів облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом, згідно з установленими нормами".

Відповідно до ч.2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" про те, що розмір плати за комунальні послуги розраховуються виходячи з розміру затверджених цін тарифів та показань засобів обліку, або за нормами, затвердженими в установленому порядку". Тариф за послуги водопостачання та водовідведення затверджено вищевказаним рішенням Лозівської міської ради і для мешканців ЖБК-11, як населення він становить: водопостачання - 2,32 грн. з ПДВ за 1 м3 водовідведення - 2,14 грн. з ПДВ за 1 м3 кількість осіб, що мешкають в ЖБК-11 надано до КП "Водоканал" КП "ДЄЗ": 549 мешканці).

Виходячи з викладеного КП "Водоканал", згідно ст.625 ЦК України нарахував відповідачу індекс інфляції та 3% річних: індекс інфляції нарахований з 28.04.2007 р. по 31.08.2007 р. та складає 845,97 грн.; 3% річних нараховано з 28.04.2007 р. по 31.08.2007 р. та складає 440,07 грн.; пеня нарахована з 28.04.2007 р. по 31.08.2007 р. та складає 220,03 грн.

Стосовно відмови в задоволені позовних вимог про стягнення 3% річних, інфляційних витрат та пені, позивач не погоджується, оскільки згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних, від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 3% річних а також пені в розмірі 1,5% за кожну добу прострочення передбачені п.6 договору № 13 від 28.04.2007 р. між КП "Водоканал" та ЖБК №11.

Відповідач з обставинами викладеними у апеляційної скарзі не погоджується, подав заперечення на апеляційну скаргу, вважає рішення господарського суду законним, обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального права, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що договором № 13 не визначений порядок розрахунку за використану воду. Пунктом 4 договору передбачено, що розрахунок провадиться за використану воду, згідно пропускної здібності водопровідного вводу при швидкості руху води в ньому 2м/сек.,однак цей пункт протирічить діючому законодавству. Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затвердженими КМУ від 21.05.2005 р., пунктом 10 яких передбачено, що плата за нормативами при наявності квартирних лічильників обліку та показань не допускається.

Також, відповідач вказує на те, що до укладання договору № 13 КП “Водоканал”, як виконавець послуг, надавав послуги всім мешканцям ЖБК-11, оскільки вони зареєстровані, як абоненти. При цьому, КП “ДЕЗ”виконував функції абонвідділу та знімав показники лічильників, виконував розрахунки платні згідно показників квартирних лічильників. До того ж, листом № 1127 від 24.05.2007 р. КП “Водоканал”заборонив КП “ДЕЗ”нараховувати платню мешканцям ЖБК-11, що він і виконав.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач зазначив, ЖБК-11 не мав прав на збір грошових коштів за послуги водовідведення. Станом на 01.01.2008 р. ЖБК-11 та КП “ДЕЗ” уклали договір на збір платні за воду та водовідведення. До того ж, згідно показань квартирних лічильників та норм використання, заборгованість за ЖБК-11 склала 34965,47 грн. А за період з 01.05.2007 р. по 31.08.2007 р., платіжним дорученням № 14 від 11.01.2008 р. сплачено 10850,71 грн., т.б. заборгованість складає 24114,76 грн. Таким чином, на думку відповідача, позивач необґрунтовано бажає стягнути 41215,12 грн. боргу; 440,07 грн. - 3% річних та 897,47 грн. –інфляційних; 220,03 грн. - пені.

3-я особа в судове засідання в друге не з’явилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини не прибуття суд не повідомила, не з’явлення представника 3-ї особи не перешкоджає розгляду скарги.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, вислухавши представників позивача та відповідача встановила, що господарським судом Харківської області від 18.04.2007 року по справі за № 15/04-07 позовні вимоги щодо спонукання до укладення договору за №13 від 01.01.2007 року на відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків у комунальну каналізацію за позовом Лозівського КП"Водоканалу" до ЖБК-11 м.Лозова задоволені частково та зобов’язано Житлово-будівельний кооператив №11 укласти договір з Комунальним Підприємством "Водоканал" Лозівської міської ради Харківської області на відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків у комунальну каналізацію.

День набрання чинності рішенням суду вважається днем укладання договору, тобто з 28.04.2007 року.

Договором № 13 від 01.01.2007 року на відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків у комунальну каналізацію передбачено, що "Водоканал" у своїй діяльності зобов*язався керуватися Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", "Про житлово-комунальні послуги", "Правилами користування системами комунального водопостачання й водовідведення в містах і селищах України", "Правилами прийому стічних вод до комунальної системи каналізації м.Лозова", "Інструкцією про встановлення й стягнення плати за скидання промислових і ніших стічних вод у системи каналізації населених пунктів", а також рішеннями і постановами Лозівської міської ради.

Згідно зі п.3 проекту договору № 13, зареєстрованого за № 379, облік кількості використаної води здійснюється за показниками водолічильника, який Абонент (відповідач) повинен установити самотужки і за свої кошти за вказаною в договорі адресою.

Зняття показань водолічильника здійснюється на підприємствах - не менше ніж раз на місяць. Зняття показань водолічильника здійснюється - не менше ніж раз на місяць. Водолічильники повинні не менше 1 разу в 2 роки пройти повірку в організаціях, що мають ліцензію на виконання повірочних робіт.

Пунктом 6 договору передбачено, що розрахунк за воду, використану "Абонентом", і стоки здійснюються по тарифах, затверджених Лозівською міською радою. Крім того зазначено, що Лозівський "Водоканал" з 31 числа поточного місяця по 2 число наступного місяця формує і надає "Абоненту" рахунок, який повинен бути оплачений в 3-добовий термін з моменту пред'явлення.

Пунктом 7 договору передбачено, що кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається по кількості води, що надходить із коммунального водопроводу, а також з інших джерел водопостачання відповідно до показання водолічильника. Термін дії договору визначений з 01.01.2007 року по 31.12.2009р.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідно до Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України" (п.11.3) в окремих випадках, розрахунок води абонентами, які не мають вимірювальних приборів за погодженням з Водоканалом проводиться за нормами водоспоживання, затвердженими місцевими органами державної виконавчої влади.

Підприємства зобов*язані один раз на квартал, а абоненти - громадяни два рази на рік надавати до Водоканалу довідку про кількість мешканців, а Водоканал в свою чергу періодично перевіряти дані про чисельність водокористувачів, котрі користуються водою із мереж абонента ( п.11.8 "Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України").

Суд першої інстанції встановив, що відповідач в обгрунтування своїх заперечень надав довідку щодо кількості спожитої води мешканцями будинку (згідно показів лічильників та нормам споживання) за період з 01.05.2007 року по 31.08.2007 року.

Як свідчать матеріали справи, зокрема акти та технічні умови в 171 квартирі спірного будинку ЖБК-11 встановлені індивідуальні засоби обліку споживання (водовимірювальні прилади), члени ЖБК-11 мають особові рахунки для внесення платежів за отримані послуги по воді і стокам, і за спожиті послуги своєчасно розраховувалися з урахуванням даних приладів обліку.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги додаткові пояснення позивача з обґрунтуванням розрахунку суми позовних вимог, зокрема нарахування щодо послуг з водоспоживання, та твердження, що згідно вимог абзацу 4 п.4.1 Правил користування системами комунального водопостачання й водовідведення в містах і селищах України" , затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994р. показання квартирного водолічильника використувається при розрахунках за воду та каналізацію тільки мешканців будинків з ЖЕО.

Відповідно до ст. ст. 1, 14 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” комунальні послуги–результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів в у порядку, встановленому законодавством. Ціни / тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що договором № 13 від 01.01.2007 року (чинним з 28.04.2007 року) не встановлений порядок розрахунків за споживання води з урахуванням тих абонентів, що не мають вимірувальних приладів, не визначена їх кількість. Тобто, позивач не довів кількості мешканців, які споживають воду і розрахунок за якими здійснюється за нормами споживання. Крім того, листи з рахунками на оплату направлялися на ім'я Кузурман, а не адресату - абоненту "ЖСК №11".

Відповідально до ст. 9 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини /аналогія закону/.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що договором не врегульований порядок розрахунків, а Правилами користування системами комунального водопостачання й водовідведення в містах і селищах України також не передбачений порядок розрахунків при наявності у частині мешканців будинку водолічільників.

В зв’язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано посилався на норми Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, які регулюють подібні правовідносини.

Згідно п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п. 10 Правил оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Пунктом 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Отже, зазначеними нормами передбачено, що при наявності квартирних засобів обліку води, розрахунки повинні проводитись з урахуванням показників водоличильників, а мешканці, які не мають квартирних засобів обліку води, повинні розраховуватись згідно з нормативами (нормами) споживання.

Правилами користування системами комунального водопостачання й водовідведення в містах і селищах України передбачено, що кількість води, використаної абонентами, визначається за показниками повірених у встановленому порядку водолічильників та інших приладів обліку, які мають бути опломбовані.

В окремих випадках (сезонне водоспоживання, незначні витрати води, недоцільність установки водолічильника тощо) розрахунок витрат води абонентами, що не мають вимірувальних приладів, за узгодженням з Водоканалом виконується згідно з нормами водоспоживання, затвердженими місцевими органами державної виконавчої влади (рекомендовані норми - додаток N 2 та норми БНіА - додаток N 3) - за кількістю календарних днів користування водопроводом за цей період.

В зв’язку з чим твердження позивача про необхідність проведення розрахунків по нормам споживання води, незалежно від наявності квартирних водолічильників та інших приладив обліку безпідставне та суперечить нормам діючого законодавства. Як свідчать матеріали справи крім мешканців будинку інші споживачі води в будинку відсутні. Таким чином, обсяг водоспоживання складається з обсягу води, яка спожита мешканцями з квартирними водолічильниками та води, яка спожита мешканцями без водолічилників та розрахована по нормам споживання.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.

Як свідчать матеріали справи позивач не надав документи підтверджуючи надання послуг по водопостачанню на суму позову, згідно розрахунків по нормам та показанням водоличільників борг складає 34965,17 грн., відповідач визнав позов частково обґрунтованим в сумі 34965,17 грн. та зазначив, що платіжним дорученням від 11.01.2008 року № 14 перерахував заборгованість за спожиту воду та послуги з водовідведення у сумі 10850,71 грн., то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 24114,46грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В порушенням вимог п 6 договору, згідно з яким «Водоканал»надає "Абоненту" рахунок, який повинен бути оплачений в 3-добовий термін з моменту пред'явлення, доказів надсилання рахунків позивач не надав, так як рахунки за спірний період надсилалися не абоненту "ЖСК-11", а на ім*я Кузурман (т.1 а.с. 33,37, 41).

В зв’язку з чим суд першої інстанції обгрунтотвано відмовив у завдоволенні позову в частині стягненя 3 % річних, інфляційних втрат та пені.

Таким чином, рішення господарського суду відповідає нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а доводи позивача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.ст. 9, 901, 903 ЦК України, ст.ст.101-105 ГПК України, судова колегія

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 10.04.2008 р. по справі № 15/453-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Судді Пушай В.І.

Барбашова С.В.

Повний текст постанови підписано 14.07.08