ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.08 Справа № 6/264/08

Суддя Місюра Л.С.

За позовом           Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Базіс»м. Запоріжжя

До          Мелітопольської філії приватного підприємства «Антей»м. Мелітополь Запорізької області

Приватного підприємства «Антей» с. Данило –Іванівка Мелітопольського району Запорізької області

Про стягнення 226 228 грн. 48 коп.

Суддя                    Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача:          Барсукова І.Г. –дов. № 30 від 19.06.2008р.

Від відповідача 1:          не з’явився

Від відповідача 2:          не з’явився

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Базіс»м. Запоріжжя до Мелітопольської філії приватного підприємства «Антей»м. Мелітополь Запорізької області та Приватного підприємства «Антей» с. Данило – Іванівка Мелітопольського району Запорізької області про стягнення 226 228 грн. 48 коп., суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача збитки в розмірі оплати непоставленого товару в сумі 49 502 грн.95 коп., суму неустойки в розмірі 178 210 грн. 80 коп.

Позивач двічі уточнював позовні вимоги, остаточно просить стягнути з Приватного підприємства «Антей» соняшник в кількості 18 тон 267 кг. за ціною 2258 грн. 33 коп. (без урахування ПДВ) на загальну суму 49 502 грн. 94 коп. Крім того, просить стягнути з відповідача суму неустойки, згідно пункту 5.1 договору, за період з 04.11.2007р. по 01.03.2008р. в розмірі 176 725 грн. 53 коп.

Розгляд справи відкладався.

07.07.2008р. розгляд справи продовжено.

В матеріалах справи є довідка Головного управління статистики у Запорізької області Державного комітету статистики № 15-7/2965 від 26.06.2008р., згідно якої Мелітопольська філія приватного підприємства «Антей»знаходиться за адресою: 72313, м. Мелітополь Запорізької області, вул. Білякова, 226.

Копія позовної заяви позивачем, ухвала суду про порушення провадження і призначення справи до розгляду, та відкладення слухання справи були направлені відповідачу саме за цією адресою та за адресою: 72400, смт. Приазов'є Запорізької області, вул. Пушкіна, буд. 12, кв. 22.

Ухвали в господарський суд не повертались, що свідчить про те, що перший відповідач їх отримав.

В матеріалах справи є копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 107233 від 11.06.2008р., згідно якої Приватне підприємство «Антей»знаходиться за адресою 72384, с. Данило –Іванівка Мелітопольського району Запорізької області, вул. Свердлова, буд 1-«Б».

Копія позовної заяви позивачем, ухвала суду були направлені другому відповідачу саме за цією адресою.

Відповідачі, повідомлені про місце, день та час розгляду справи, порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання не з’явилися, про причини неявки не повідомили, позов не оспорили, витребувані документи не надали.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Неявка відповідача чи його представника в судове засідання не звільняє відповідача від виконання вимог суду, викладених в попередніх ухвалах суду, відправлення суду витребуваних матеріалів.

Стаття 75 ГПК України дозволяє розглянути спір по наявним у справі матеріалами, у випадку якщо відзив та витребувані судом документи не подані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суддя вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

03.10.2007р. між сторонами був укладений договір купівлі –продажу № 25 з додатковою угодою (далі –договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, відповідач взяв на себе зобов’язання поставити та передати у власність товар (соняшник), а позивач прийняти та оплатити товар.

Пунктом 1.4 договору, сторони передбачили, що термін постачання товару до 31.10.2007р.

Пунктом 2 додаткової угоди № 1 від 30.10.2007р., сторони виклали пункт 1.4 договору в наступній редакції: термін постачання товару до 03.11.2007р.

На виконання умов договору позивач оплатив відповідачу товар на загальну суму 333 601 грн., що підтверджується виписками банку від 04.10.2007р., 08.10.2007р., 18.10.2007р., 19.10.2007р., 30.10.2007р., 01.11.2007р.

Відповідач поставив товар на загальну суму 284 098 грн. 06 коп., що підтверджується накладною № 17 від 31.10.2007р. та податковою накладною № 17 від 31.10.2007р.

Товар (соняшник) в кількості 18 тон. 267 кг. на суму 49 502 грн. 95 коп., відповідач позивачу не поставив.

Згідно до статті 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, з приватного підприємства “Антей” підлягає стягненню товар (соняшник) в кількості 18 т. 267 кг., за ціною 2258 грн. 33 коп. (без урахування ПДВ) на суму 49 502 грн. 95 коп. (з урахуванням ПДВ).

Пунктом 5.1 договору, сторони передбачили, що за несвоєчасне постачання чи не поставку товару продавець сплачує неустойку у розмірі 3% від вартості непоставленого товару за кожний день прострочки.

Відповідно до пункту 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом п. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до вищезазначеного пункту договору, з відповідача підлягає стягненню неустойка за період з 04.11.2007р. по 01.03.2008р. в розмірі 176 725 грн. 53 коп.

Згідно пункту 3 ст. 83 ГПК України, господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У відповідності зі ст. 233 ГК України, якщо підлягаюча сплаті неустойка (штраф, пеня) надмірно велика в порівнянні зі збитками кредитора, суд вправі зменшити неустойку (штраф, пеню). При цьому судом повинні бути прийняті до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майнове положення сторін, що беруть участь у зобов'язанні; не тільки майнові, але й інші інтереси сторін... .

Приймаючи до уваги вищезазначене, в тому числі те, що розмір неустойки надмірно великий у порівнянні зі збитками кредитора, суддя визнав за необхідне зменшити розмір неустойки до 30 000 грн.

У частині стягнення неустойки в сумі 146 725 грн. 53 коп., у позові варто відмовити.

Судові витрати покласти на відповідача від усієї суми неустойки, яка підлягає стягненню, так як неустойка в розмірі 176 725 грн. 53 коп., нарахована позивачем обґрунтовано.

У відповідності зі статтями 1 та 21 ГПК України стороною по справі може бути лише юридична особа.

Мелітопольська філія приватного підприємства «Антей»не є юридичною особою, що підтверджується довідкою Головного управління статистики у Запорізької області Державного комітету статистики № 15-7/2965 від 26.06.2008р.

За таких обставин, Мелітопольська філія приватного підприємства «Антей»не може бути відповідачем по справі.

Провадження по справі, у відношенні Мелітопольської філії приватного підприємства «Антей»м. Мелітополь Запорізької області, слід припинити, у відповідності з пунктом 1 статті 80 ГПК України, так як спір в цій частині не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Судові витрати покладаються на другого відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 44 –49, 75, п. 1 ст. 80, 82 –85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Провадження по справі, у відношенні Мелітопольської філії приватного підприємства «Антей»м. Мелітополь Запорізької області, припинити.

Стягнути з Приватного підприємства «Антей»( 72384, с. Данило –Іванівка Мелітопольського району Запорізької області, вул. Свердлова, буд 1-«Б», , р/р в ЗОД «Райффайзен Банк Аваль»МФО 313827) на користь Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Базіс» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 98, р/р 1 в АБ «Металург»МФО 313582, ) соняшник в кількості 18 т. 267 кг., за ціною 2258 грн. 33 коп. (без урахування ПДВ) на суму 49 502 грн. 95 коп. (з урахуванням ПДВ). Видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства «Антей»( 72384, с. Данило –Іванівка Мелітопольського району Запорізької області, вул. Свердлова, буд 1-«Б», , р/р в ЗОД «Райффайзен Банк Аваль»МФО 313827) на користь Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Базіс» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 98, р/р 1 в АБ «Металург»МФО 313582, ) неустойку в сумі 30 000 грн., витрати по держмиту в сумі 2 262 грн. 28 коп. та на ІТЗ судового процесу в сумі 117 грн. 23 коп. Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Суддя Л.С. Місюра

Рішення підписано та передано на відправку: 07.07.2008р.