СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"07" травня 2008 р.

Справа № 5/70-2А.

За позовом
Підприємця ОСОБА_1, м.Горохів

До Державної
податкової інспекції у Горохівському районі

Про визнання нечинним  рішення № від 22.02.2008р.

Головуюча
суддя   Слупко В.Л.

При секретарі         Ковальчук В.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: н/з

Від відповідача: Івашко
В.І. -дов. №16 від 01.04.2008р.

Права та обов'язки представнику
позивача   роз'яснені відповідно до
ст.ст. 49,51 КАС України.

Відводу складу суду не заявлено.

Відповідно до ст.126 КАС України представникам сторін повідомлено про
здійснення повного фіксування  судового
процесу  технічними засобами, а саме:
програмно-апаратного комплексу
„Діловодство суду” за ініціативою суду.

В засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

СУТЬ СПОРУ:
Підприємець ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом про визнання
нечинним  рішення ДПІ в Горохівському
районі від 22.02.2008р. №.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу
зазначає, що виявлена при податковій перевірці сума коштів належить підприємцю
ОСОБА_2, яка працює на спрощеній системі оподаткування, і якій частина магазину
передана в оренду; продавець ОСОБА_3 на момент перевірки дану обставину не
змогла правильно пояснити перевіряючим.

Відповідач в запереченні на позов
вимоги позивача повністю відхиляє з тих підстав, що штрафні санкції по
оспорюваному рішенню були застосовані згідно
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі громадського харчування та послуг»за порушення, зафіксовані
перевіркою проведеною працівниками податкової служби Бачком І.Й. та
Мілоградським І.В., в акті перевірки чітко викладено зміст порушень і продавцем
зауважень до перевіряючих та акту перевірки не було.

Від підприємця ОСОБА_1 на адресу
суду 06.05.2008р. поступила заява про розгляд справи без її участі.

З представлених суду матеріалів
вбачається наступне.

12.02.2008р. працівниками податкової служби Мілоградським І.В.,
направлення №010613 від 07.02.2008р. та Бачко І.Й., направлення №23-013 від
11.02.2008р., проведена перевірка господарської одиниці -магазину «У
Світлани»за адресою: АДРЕСА_1, що належить СПД - підприємцю ОСОБА_1

По матеріалах перевірки складений
акт перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу СПД за №03202149/2380 від 12.02.2008р. при
перевірці встановлено наступні порушення:

-          розрахункова операція на 9,80грн. не
проведена через РРО ; не видано касовий чек на дану суму ;

-          не забезпечено зберігання фіскальних
звітних чеків в книзі обліку розрахункових операцій ;

-          не забезпечено зберігання контрольних
стрічок за останні три робочі дні на господарській одиниці ;

-          відсутні п'ять цінників на товарах,
що реалізуються;

-          не забезпечено відповідності
готівкових коштів на місці проведення розрахунків 558,90грн. до суми зазначеній
в звіті РРО, в т.ч. сума розрахунку проведена через РРО; розбіжність готівкових
коштів становить 556 грн.

Згідно висновку перевірки порушено
п.п.1,2,8,9,10,13 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського
харчування та послуг»з наступними змінами та доповненнями (надалі - Закон
№265/95-ВР).

На підставі акту перевірки
22.02.2008 року ДПІ у Горохівському районі прийнято

рішення Про застосування штрафних
(фінансових) санкцій на суму 3 424 грн. відповідно до  ст.ст.17,22,23 Закону №265/95-ВР.

Зазначене рішення є предметом спору по даній адміністративній справі.

Дослідивши наявні в матеріалах
справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд дійшов висновку,
що оспорюване рішення відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підстави
визнання його нечинним відсутні.

Даного висновку суд дійшов виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.4 ст.10 Закону України
№509-ХІІ державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу,
районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції
виконують такі функції: здійснюють у межах своїх повноважень контроль за  законністю валютних операцій, додержанням
порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому
законом порядку, за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської
діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною
передачею матеріалів при виявленні порушення органам, що видають ці документи,
за наявністю торгових патентів.

Згідно ч.1 ст.112 Закону
України №509-ХІІ посадові особи органу державної податкової служби вправі
приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за
наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України,
та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку, в
якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби,
мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та
прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть
перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису
керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу
державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів представлених
відповідачем, працівниками податкової служби 12.02.2008 р. проводилась планова
перевірка СПД ОСОБА_1 згідно направлень на її проведення №10613 від 07.02.2008р.
та №23-013 від 11.02.2008р.

Зміст
направлень на перевірку відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.11І Закону , оскільки там
зазначено вид перевірки (планова), підстава, дата початку і закінчення
перевірки.

Щодо
суті порушень, за які застосовано штрафну санкцію в розмірі 3 424 грн.

Як слідує з розрахунку відповідача,
штрафна санкція застосована :

-          в розмірі 49грн. (9,80х5) за
здійснення розрахунків без застосування РРО та без видачі розрахункового
документа (п.1 ст.17 Закону «Про РРО»);

-          в розмірі 340грн. -20
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за незабезпечення зберігання
фіскальних звітних чеків (п.4 ст.17 Закону);

-          в розмірі 170грн. -10
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за незабезпечення зберігання
контрольних стрічок за останні три робочі дні на господарській одиниці (п.5
ст.17 Закону );

-          85 грн. за відсутність п'яти цінників
на товар , що реалізується -в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму
доходів за кожний невиставлений цінник (17х5), ст. 23 Закону №265;

-          2780 грн. (556х5) за невідповідність
готівкових коштів сумі, зазначеній в поточному звіті РРО (ст.22 Закону).

Відповідно до п.п.1,2,8,9,10,13
ст.3 Закону 1776-Ш суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

8) реалізовувати товари (надавати
послуги) за умови наявності цінника на товар (меню, прейскуранта, тарифу на
послугу, що надається) у грошовій одиниці України;

9) щоденно друкувати на
реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів
(послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій;

10) друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг)
контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років;

13) забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Розрахункова операція, відповідно
до ст.2 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, - це приймання від покупця
готівкових коштів за місцем реалізації товарів.

Пунктом 1 ст.17 даного закону
передбачена відповідальність у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів
(наданих послуг) у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій.

Згідно п.4 ст.17 Закону передбачена
відповідальність у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян  у разі невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій;  а п.5 даної
статті передбачає відповідальність у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян  у разі невиконання
друку контрольної стрічки або її незберігання протягом встановленого терміну.

Місце проведення розрахунків,
відповідно до ст. 2 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, - це місце, де
здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та
зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти.

Згідно ст.23 Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які не виставили цінники на товар, що продається
(меню, прейскуранти або тарифи на послуги, що надаються), використовують
цінники та прейскуранти, що містять ціни і тарифи в іноземній валюті або в
інших одиницях, які не є гривнею, застосовується фінансова санкція у розмірі
одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожний невиставлений
цінник на товар (меню, прейскурант або тариф на послугу) або виставлений цінник
на товар (меню, прейскурант або тариф на послугу) в іноземній валюті чи в інших
одиницях. Зазначені цінники та прейскуранти мають бути розміщені у спосіб, який
не дозволятиме покупцям (у тому числі контролюючим особам) вилучати такі
цінники та прейскуранти поза контролем осіб, уповноважених таким продавцем
здійснювати нагляд за дотриманням норм цього Закону. За умисне вилучення
працівником контролюючого органу цінника (прейскуранта) з метою неправомірного
накладення на продавця адміністративного або іншого стягнення такий працівник
притягається до відповідальності згідно з законом.

Як слідує з матеріалів перевірки
розрахункова операція на суму покупки 9,80 грн. не була проведена через РРО, на
місці проведення розрахунків невідповідність готівкових коштів становила 556
грн., також встановлено незберігання
фіскальних чеків в КОРО, не забезпечено зберігання контрольних стрічок
та відсутні 5-ть цінників на товар.

Вищезазначені порушення по суті СПД
не оспорюються.

Твердження позивача про належність
готівкових коштів в сумі 556 грн. підприємцю ОСОБА_2, яка здійснює торгівлю в
цьому ж магазині та знаходиться на спрощеній системі оподаткування не підтверджено
жодним належним доказом, а тому не береться судом до уваги.

Відповідно до п.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Враховуючи те, що позивачем не
спростовано належними доказами порушення, викладені в акті перевірки від
12.02.2008 р., суд вважає вимогу про визнання нечинним рішення  ДПІ про застосування штрафних санкцій від
22.02.2008 р. безпідставною, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись Законами України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, “Про державну податкову службу в Україні”, ст.ст. 71,
86, 158-162 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

В позові про визнання нечинним рішення ДПІ у Горохівському районі від
22.02.2008 року №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 3 424 грн.  відмовити.

Відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

На постанову в 10-денний строк з
дня виготовлення її повного тексту може бути подано заяву про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга може бути подана в 10-денний строк без попереднього подання заяви.

Суддя                                                                                     В.Л.
Слупко

Дата виготовлення повного тексту

постанови - 12.05.2008р.