ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2008 р.

№ 8/700/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенко Г.П. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Мачульського Г.М.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

закритого акціонерного товариства "Бланко"

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду

від 06.05.2008 р.

у справі

господарського суду Миколаївської області

за позовом

Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі Миколаївської філії Акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

до

1)          закритого акціонерного товариства "Бланко"

2)          приватного підприємства "Харвест"

про

стягнення коштів у сумі 382608, 29 грн.

за участю представників:

позивача: Баранюк А.О. за дов. від 07.04.2008р. №104,

відповідача 1: не з’явився,

відповідача 2: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Український інноваційний банк" в особі Миколаївської філії Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до ЗАТ "Бланко" та ПП "Харвест" про стягнення з відповідачів в солідарному порядку суми боргу в розмірі 376027,42 грн. (основний борг та проценти), пені за невиконання грошових зобов’язань в сумі 6580,87грн., 3826грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. на ІТЗ судового процесу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 08.01.2008р. позов АТ "Український інноваційний банк" в особі Миколаївської філії АТ "Український інноваційний банк" задоволено, стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача 300000 грн. основного боргу, 76027,42 грн. процентів, 6580,87 грн. пені та судові витрати.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.05.2008р. рішення господарського суду Миколаївської області скасовано в частині стягнення в солідарному порядку з ЗАТ "Бланко" та ПП "Харвест" 200 000 грн. основного боргу; провадження в цій частині припинено. В іншій частині рішення господарського суду залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та постановою з даної справи, ЗАТ "Бланко" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить рішення та постанову скасувати та припинити провадження у справі в зв’язку з відсутністю предмету спору, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме ч.2 ст. 553, ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, ст.ст. 80, 105 ГПК України.

Розпорядженням в.о. Голови судової палати з розгляду спорів, пов’язаних з державним регулюванням економічних відносин від 26.08.2008р. №02-12.2/300 суддю Полянського А.Г. замінено на суддю Мачульського Г.М.

Відповідачі з даної справи не реалізували своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2006р. АТ "Український інноваційний банк" в особі директора Миколаївської філії, котрий діяв на підставі Положення про філію та довіреності Банку, та ЗАТ "Бланко" в особі голови правління уклали кредитний договір №12-060108 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії з лімітом 300000 грн., цільовим використанням на поповнення обігових коштів та здійснення іншої поточної господарської діяльності, зі сплатою процентів за користування кредитною лінією в розмірі 22% річних; термін остаточного повернення кредиту - 30.01.2007р. (п.п.3.1., 3.2.1., 3.5.1. кредитного договору).

Забезпеченням виконання зобов’язань Позичальника за п.3.7. кредитного договору є іпотека нерухомого майна, що належить майновому поручителю Круглик Лідії Тихонівни та застава рухомого майна, що належить Позичальнику.

Згідно ст.7 кредитного договору сторони за невиконання умов договору несуть відповідальність передбачену цим Договором та чинним законодавством України; у разі порушення строків сплати процентів за кредитом Позичальник сплачує Банку пеню, яка нараховується на суму несплачених або сплачених несвоєчасно процентів з розрахунку фактичної кількості прострочених днів, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня (п.7.3.).

Відповідно до п.3.5.1. кредитного договору граничним терміном повернення кредиту є 30.01.2007р. з урахуванням встановленого ліміту; повернення кредиту відбувається шляхом перерахування коштів Позичальником на розрахунковий рахунок згідно графіка, що є невід’ємною частиною Договору.

Додаток №1 до кредитного договору містить графік повернення суми кредиту, згідно якого Позичальник зобов’язаний зменшити заборгованість за кредитною лінією наступним чином: по 10.11.2006р. - до 200000грн.; по 10.12.2006р. - до 100000грн.; по 30.01.2007р. - повністю погасити заборгованість.

16.03.2006р. між Банком та Позичальником укладена Додаткова угода №1 до кредитного договору, якою внесені зміни стосовно дати сплати платежів по процентах.

20.10.2006р. АТ "Український інноваційний банк" в особі директора Миколаївської філії, ПП "Харвест" в особі директора та ЗАТ "Бланко" в особі голови правління уклали договір поруки до кредитного договору №12-060108 від 31.01.2006р., за умовами якого Поручитель зобов’язався солідарно відповідати перед Кредитором за невиконання Позичальником зобов’язання щодо повернення Кредитору грошових коштів та сплати нарахованих процентів, пені, тощо в розмірах передбачених кредитним договором у разі, коли ЗАТ "Бланко" не в змозі самостійно провести розрахунки з Банком у встановлені кредитним договором строки; ПП "Харвест" зобов’язався нести перед Кредитором солідарну з ЗАТ "Бланко" відповідальність за виконання останнім зобов’язань за кредитним договором належним йому на праві власності майном і грошовими коштами (п.п.1.3., 1.4. Договору поруки).

За п.2.1. договору поруки у разі неповернення Позичальником суми кредиту, процентів, пені у розмірах та у строки, передбачені кредитним договором, Поручитель зобов’язався зробити це за Позичальника та сплатити грошові кошти у повному обсязі протягом 10 банківських днів з моменту виникнення заборгованості в будь-якій формі.

Пунктом 2.1.1. договору поруки передбачений обов’язок Банка наступного дня з моменту виникнення зобов’язань письмово повідомити Поручителя про факт невиконання Боржником зобов’язань за кредитним договором; при неперерахуванні коштів на рахунок Банка, останній має право вимагати від Поручителя оформлення в заставу Банка ліквідного майна, що належить йому на праві власності, або вимагати від Боржника та Поручителя погашення кредиту в повному обсязі та звернути стягнення на їх майно в порядку, передбаченому чинним законодавством (п.2.2. Договору поруки).

Видача кредитних коштів Банком Позичальнику підтверджується наявними в матеріалах справи копіями меморіальних ордерів у розмірі 300000грн.

Платіжними дорученнями ЗАТ "Бланко" сплатило Банку відсотки по кредиту у загальній сумі 34714,73грн.

За обґрунтованим розрахунком заборгованості по кредиту, несплаченим відсоткам та пені за кредитним договором станом на 25.10.2007р., основний борг ЗАТ "Бланко" складав 300000 грн.; за нарахованими, простроченими та несплаченими відсотками заборгованість складає 76027,42грн. (з урахуванням сплачених відсотків); 6580,87грн. - пеня, нарахована за порушення строків сплати відсотків за період з 25.10.2006р. по 25.10.2007р.

Враховуючи, що термін остаточного погашення зобов’язань за кредитним договором настав 30.01.2007р., однак станом на 06.02.2007р. Позичальник не розрахувався з Кредитором, Банк виходячи з положень п.2.1.1. договору поруки листом від 07.02.2007р. №09/296 звернувся до директора ПП "Харвест" з вимогою у семиденний строк з моменту направлення цього повідомлення погасити заборгованість ЗАТ "Бланко", проте відповідач-2 до моменту звернення позивача в суд свої зобов’язання за договором поруки не виконав, кошти на рахунок Банка не перерахував.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами, а зобов’язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено господарським судом апеляційної інстанції, станом на 08.01.2008р. відповідач-1 з дотриманням п.п.3.5.1., 5.1.3. кредитного договору повернув на рахунок позивача 200000 грн. кредитних коштів, що підтверджується платіжними дорученнями від 30.11.2007р., в зв’язку з чим висновок апеляційного господарського суду про скасування рішення місцевого господарського суду від 08.01.2008р. в частині стягнення з відповідачів 200000 грн. основного боргу з припиненням провадження у справі в цій частині колегія визнає правомірним та обгрунтованим.

Колегія також погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанції, про залишення без змін як законного та обґрунтованого оскаржуваного рішення від 08.01.2008р. в іншій частині виходячи з правильності юридичної оцінки судом першої інстанції спірних правовідносин і доведеності відповідної частини позовних вимог поданими доказами.

Також, як вірно встановлено апеляційним господарським судом, намагання скаржника покласти відповідальність з повернення кредитної заборгованості виключно на ПП "Харвест" як Поручителя, що на його думку випливає із змісту п.2.1. договору поруки та положень ч.2 ст.553, ст.554 ЦК України, є безпредметними, оскільки така позиція суперечить умовам п.п.1.3., 1.4. договору поруки, яким до того ж субсидіарна відповідальність ПП "Харвест" перед Кредитором не передбачена.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування та порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, та не заперечує правильність і законність оскаржуваного судового акту, який відповідає чинному законодавству України і обставинам справи, а отже і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.05.2008р. у справі № 8/700/07 залишити без змін.

Головуючий суддя          : Г.П. Коробенко

Судді: Т.Ф. Костенко

Г.М. Мачульський