ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2008 р. Справа № 17/8426

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іоннікової І.А.

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився.

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства Шепетівський комбінат благоустрою міста, м.Шепетівка

на рішення господарського суду Хмельницької області

від "12" березня 2008 р. у справі № 17/8426 (суддя Димбовський В.В.)

за позовом Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області, м. Хмельницький

до комунального підприємства Шепетівський комбінат благоустрою міста, м. Шепетівка

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Шепетівської міської ради, м. Шепетівка

про стягнення 8022 грн. шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 12 березня 2008 року у справі №17/8426 позов Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області до комунального підприємства Шепетівський комбінат благоустрою міста, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконкому Шепетівської міської ради про стягнення 8022 грн. шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу задоволено. Стягнуто з комунального підприємства Шепетівський комбінат благоустрою міста: - на користь державного бюджету - 8022 грн. 00 коп. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу; - в доход державного бюджету державне мито в розмiрi 102 грн. 00 коп. та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, комунальне підприємство Шепетівський комбінат благоустрою міста звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення з підстав, наведених у скарзі.

Зокрема, скаржник вказав, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а при винесенні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Скаржник також зазначив, що суд першої інстанції як на підставу відповідальності відповідача посилається на ст.ст. 91,96 Земельного кодексу України, однак дані норми не можуть бути застосовані до комбінату, оскільки він не є ні користувачем, ні власником земельної ділянки, відведеної для полігону твердих побутових відходів.

На думку скаржника, судом не наведено доказів, які б підтверджували володіння відповідачем земельною ділянкою на праві власності чи користування.

Крім того, скаржник вказав, що акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №000666 не містить вказівок про фіксацію фактів порушення відповідачем вимог законодавства про відходи.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів викладених в ній, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

28 грудня 2000 року рішенням № 9 Хмельницької обласної ради передано в постійне користуванню Шепетівській міській раді земельну ділянку площею 5 га розташовану поблизу дороги Шепетівка - Городище для будівництва полігону ТПВ.

Згідно рішення виконкому Шепетівської міської ради №275 від 21.12.2001 року Шепетівському комбінату благоустрою міста надано статус "Генерального замовника" в будівництві полігону по знешкодженню і переробці твердих побутових відходів по вул. П’яскорського. Згідно Перспективного плану заходів у сфері поводження з відходами Шепетівський комбінат благоустрою міста протягом 2007 року мав здійснити такі заходи:

1. Прийом на існуюче сміттєзвалище і асенізаційні поля тільки комунальні відходи - постійно;

2. Підвищення контролю за вивозом ТПВ і РПВ - постійно;

3. Проведення робіт з рекультивізації полігону ( пересипка землею ТПВ) - постійно;

4. Проведення хлорування - 3 квартал 2007 року;

5. Продовження будівництва нового полігону твердих побутових відходів по вул. Пяскорського в м. Шепетівка.

14 серпня 2007 року в ході перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства державним інспектором з охорони навколишнього природного середовщца Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області встановлено несанкціоновані місця видалення твердих побутових відходів на земельній ділянці, що передана Шепетівській міській раді під будівництво нового полігону, а саме три земельні ділянки загальною площею 2100 кв.м., про що складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №000666 та винесена постанова від 22 серпня 2007 року про накладення штрафу на головного інженера Шепетівського комбінату благоустрою міста Островського В.А. за скоєння правопорушення, передбаченого ст.82 КУпАП.

Розрахунок шкоди, заподіяної Шепетівським комбінатом благоустрою міста забрудненням земельної ділянки проведено позивачем згідно "Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27 жовтня 1997р. №171 (у редакції наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04 квітня 2007р. №149), яка складає згідно розрахунку 8022грн..

Добровільно відповідач завдану шкоду не сплатив .

Перевіривши дану судом першої інстанції юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

01.03.2007 року набрав чинності наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 19.06.2006 року № 548 "Про затвердження положення про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі та Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі".

Відповідно до п. 9 ч.5 Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі право подавати позови про відшкодування втрат і збитків унаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища належить Державній екологічній інспекції.

Відповідно до вимог ст.ст. 91, 96 Земельного Кодексу України власники (користувачі) земельних ділянок зобов'язані додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля та зберігати корисливі властивості землі.

Пунктом "в" ч.1 ст. 211 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Пунктом "й" ч.2 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи винні у порушенні природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних радіоактивних речовин та відходів.

Частиною 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до пункту «з» ст.17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарювання у сфері поводження з відходами зобов'язані не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах.

Місцевим господарським судом встановлено, що з довідки виконкому Шепетівської міської ради від 23.01.2008 року за №01-18/156 вбачається, що рішенням міськвиконкому від 21.12.2001 року №275 "Питання архітектури та містобудування" комбінату благоустрою міста надано статус "Генерального замовника" в будівництві полігону по знешкодженню і переробці твердих побутових відходів по вул. П'яскорського.

Згідно Перспективного Плану заходів у сфері поводження з відходами (із вказанням строку виконання на 2007 рік) Шепетівський комбінат благоустрою міста протягом 2007 року мав здійснити ряд заходів зокрема: прийом на існуюче сміттєзвалище і асенізаційні поля тільки комунальні відходи - постійно; підвищення контролю за вивозом ТПВ і РПВ - постійно; проведення робіт з рекультивізації полігону ( пересипка землею ТПВ) - постійно; проведення хлорування - 3 квартал 2007 року; продовження будівництва нового полігону твердих побутових відходів по вул. П’яскорського в м. Шепетівка.

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги твердження відповідача, про те, що даний полігон знаходиться поза межами міста, оскільки згідно схеми розташування засмічених ділянок на полігоні вбачається, що вони знаходяться перед знаком, який вказує на кінець меж населеного пункту.

Враховуючи, що засмічені ділянки полігону знаходяться в межах міста, то відповідач - Шепетівський комбінат благоустрою міста має, згідно свого статуту нести відповідальність за санітарний стан, цих ділянок, оскільки вони належать до меж м.Шепетівка, крім того саме відповідач здійснює будівництво данного полігону.

Крім того, щодо посилання відповідача на те, що шкода відшкодовується тією особою, якою вона завдана (1 ст. 1166 ЦК України), колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини, тобто обов`язок доведення відсутності вини заподіювача покладається на нього самого.

Щодо твердження скаржника про те, що акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства не являється належним доказом, судова колегія, вважає за необхідне зазначити, що ні акт перевірки, ні постанову про накладення адміністративного стягнення екологічної інспекції скаржником не оскаржено.

З огляду на викладене, апеляційна інстанція погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області про стягнення 8022грн. шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу.

Доводи скаржника спростовуються матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення господарського суду Хмельницької області від 12.03.08 року у справі №17/8426 є законним та обгрунтованим, а підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 12.03.08 року у справі №17/8426 залишити без змін, а апеляційну скаргу комунального підприємства Шепетівський комбінат благоустрою міста - без задоволення.

2. Справу №17/8426 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Іоннікова І. А.

судді:

Віддрук. 5 прим.

1- до справи,

2,3- сторонам

4- третій особі

5- внаряд