ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" серпня 2008 р.

Справа № 3/4376

За позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка

про стягнення 30076,19 грн.

Суддя Вибодовський О.Д.

Представники сторін:

позивач: Мицько Р. Н. - довіреність від 15.07.2008р.

відповідач: Цемик Г. З. - довіреність від 23.07.2008р.

Рішення приймається 05.08.2008р., оскільки в судовому засіданні 24.08.2008р. оголошувалась перерва.

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 25016,41грн. інфляційних та 5059,78грн. - 3% річних за несвоєчасні розрахунки по договору на постачання природного газу №06/06-104 від 31.01.2006р. Згідно з цим договором позивач передав у власність відповідачу протягом січня-вересня 2006р. природний газ на загальну суму 398346,25грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу. Згідно п.5.1. договору остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі природного газу до 10 числа наступного за місяцем поставки газу. Відповідач свої зобов'язання у встановлені строки не виконав. Позивач посилається на ст.ст. 525, 526, 599 ЦК України, якими встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач проти позову заперечує. Вказує на те, що позивачем порушений передбачений ст.258 ЦК України спеціальний термін позовної давності встановлений в один рік для стягнення неустойки (штраф, пені) та порушені термін нарахування неустойки позивачем, передбачений п.6.3. договору №06/06-104 від 31.01.2006р., штрафні санкції не нараховувались відповідно умов договору, а лише після повної оплати основного боргу через 1 рік 5 місяців. Тому керуючись ст.80 ГПК України, суд повинен припинити провадження у справі в зв'язку з відсутності предмету спору. ВАТ "Шепетівкагаз" не порушило умови ст.525 ЦК України і не допускало односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни умов договору, а зовсім навпаки, заяви про зміну умов розрахунків по договору, а саме зарахування зустрічних однорідних вимог надсилались однією стороною, позивачем, а ВАТ "Шепетівкагаз" у відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання виконувались належним чином не лише до умов договору, а і до інших актів цивільного законодавства, а саме до вимог постанови КМУ України від 11.01.2005р. №20 та ст.49 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" та ст.49 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", та відповідно постанови НКРЕ України від 17.01.2006р. №20 "Про алгоритм перерахування коштів". Всі розрахунки по договору №06/06-104 від 31.01.2006р. перед ДК "Газ України" проходили відповідно до зарахування вартості отриманого газу в рахунок субвенцій надання пільг і субсидій. В позові відсутні достовірні фактичні відомості про методи розрахунків по договору, які встановлені урядовими законодавчими актами України і які змінили порядок виконання і термін виконання зобов'язань по договору, і за таких обставин підстави для нарахування штрафних санкцій відсутні. Відповідно до ст.ст. 614, 617 ЦК України на ВАТ "Шепетівкагаз" не може бути покладено відповідальність за неналежне виконання зобов'язань по договору, яке сталось внаслідок дії самого кредитора ДК "Газ України" та якщо інші обставини встановлені законом.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне. 31.01.2006р. між ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (постачальник) та ВАТ "Шепетівкагаз" (покупець) укладено договір на постачання природного газу для нормованих витрат, за №06/06-104.

Відповідно до умов укладеного договору постачальник зобов'язався передати у власність покупцю в 2006році природний газ для нормованих витрат в обсязі 1372,1000тис.куб.м., а покупець, в свою чергу, прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

Приймання-передача газу, поставленого постачальником покупцеві оформлюється актами приймання-передачі газу, в яких визначаються обсяг фактично переданого газу.

Не пізніше 5 числа місяця наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов'язується надати постачальнику два примірники акту приймання-передачі газу, підписані та скріплені печаткою покупця. Акт приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків.

Оплата здійснюється покупцем грошовими коштами в національній валюті шляхом поточного перерахування на рахунок постачальника протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок проводиться покупцем на підставі акту приймання-передачі газу не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань по даному договору покупець сплачує неустойку, яка нараховується постачальником протягом шести місяців, що передують моменту звернення з позовом (п. 6.3. договору).

Даний договір набирає чинності з 01 січня 2006р. і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2006р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Взяті на себе зобов’язання постачальник належним чином виконав, передавши відповідачу протягом січня-вересня 2006р. природний газ на загальну суму 398346,25грн., що підтверджується актами прийому-передачі газу від 31.01.06р., від 28.02.06р., від 31.03.06р., від 30.04.06р., від 31.05.06р., від 30.06.06р., від 31.07.06р., від 31.08.06р., від 30.09.06р.

Проте взяті на себе зобов’язання щодо проведення розрахунку вчасно відповідач не виконав, повністю розрахувався за спожитий газ лише 27.01.2007р.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

У відповідності до ст.11 та ст.509 ЦК України однією з підстав виникнення, цивільних прав та обов’язків сторін є укладення між ними договору. В силу зобов’язання боржник зобов’язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку, тобто сплати боргу.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до п.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

За несвоєчасні розрахунки за фактично спожиті обсяги газу, згідно п. 6.3. договору, позивач з 02.2006р. по 02.2007р. нарахував відповідачу інфляційні в сумі 25016,41грн. Виходячи з вимог ст.625 ЦК України правомірним є нарахування інфляційних в сумі 25016,41грн.

У зв’язку із прострочкою, згідно ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути із відповідача 3% річних за період з 11.02.2006р. по 27.01.2007р. в сумі 5059,78грн. Вказане нарахування 3% річних є правомірним. Таким чином, до стягнення із відповідача підлягає 30076,19грн. заборгованості.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних в сумі 25016,41грн. та 5059,78грн. 3% річних обґрунтовані матеріалами справи, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Так як спір виник з вини відповідача, то на нього належить покласти витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 526, 625 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В:

Позов Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз", м. Шепетівка про стягнення 30076,19 грн., задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (м. Шепетівка, вул. Економічна, б. 29, код 03361394) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Шолуденка, б. 1, код 31301827) інфляційних в сумі 25016,41грн. (двадцять п'ять тисяч шістнадцять гривень 41 коп.), 3% річних в сумі 5059,78грн. (п'ять тисяч п'ятдесят дев'ять гривень 78 коп.), державне мито в сумі 300,76 грн. ( триста грн. 76 коп.) та 118.00грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя

Віддрук. 3 прим.:1 - до справи,2 - позивачу,3 - відповідачу.