СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

16 липня 2008 року

Справа № 2-27/1096-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін:

14.07.2008:

представник позивача, Шатунов Сергій Всеволодович, довіреність № 2 від 21.05.08, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП";

представник відповідача, Мустафаєва Єльнара Талятівна, довіреність № 737 від 07.05.08, Головне управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим;

16.07.2008:

представник позивача, не з'явився, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП";

представник відповідача, не з'явився, Головне управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 18.04.2008 у справі № 2-27/1096-2008А

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП" (пров. Пугачова, 7, оф. 6, місто Сімферополь, АР Крим, 95006)

до           Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим (вул. ім. газети "Кримська правда", буд. 61, місто Сімферополь, АР Крим, 95000)

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.04.2008 у справі № 2-27/1096-2008А позов товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП" до Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим про скасування постанови задоволено.

Скасовано постанову Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим №1996 від 20.11.2007 про накладення штрафів, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" у сумі 8 506,61 грн, застосованих до товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП".

Стягнуто з державного бюджету України на користь позивача судовий збір у сумі 03,40 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідачем безпідставно розрахована сума штрафних санкцій за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заявник апеляційної скарги обґрунтовує свої вимоги тим, що судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовані обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, оскільки оскаржуваною постановою №1997 від 20.11.2007 Головним управлінням у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим застосовані до позивача штрафні санкції за порушення умов договору між споживачем та виконавцем підрядних робіт, що підтверджується матеріалами справи і самим виконавцем - товариством з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП".

Від позивача до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких товариство з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП" стверджує про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.06.2008 розгляд апеляційної скарги було призначено на 02.07.2008.

Розпорядженням Севастопольського апеляційного господарського суду від 02.07.2008 суддю Маслову З.Д. замінено на суддю Гоголя Ю.М.

У судове засідання 02.07.2008 представник позивача з’явився без належним чином оформлених повноважень, що стало однією з підстав відкладення розгляду справи на 14.07.2008.

Розпорядженням Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.07.2008 суддів Гоголя Ю.М., Заплава Л.М. замінено на суддів Антонову І.В., Прокопанич Г.К.

У судовому засіданні, призначеному на 14.07.2008, представники сторін підтримали свої вимоги.

У судовому засіданні 14.07.2008 у слуханні справи була оголошена перерва до 16.07.2008.

Переглянувши постанову суду відповідно до вимог статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП" (підрядником) та громадянкою Горіловою Аллою Іванівною (замовником) був укладений договір №1 на виконання будівельно-монтажних робіт, відповідно до умов якого підрядник зобов’язаний виконати будівельно – монтажні роботи з ремонту квартири № 9 по вул.. Ростовська, 8 в місті Сімферополі (арк. с. 15).

Відповідно до пункту 1.2 зазначеного договору вартість погоджених будівельно-монтажних робіт складає за попереднім кошторисним погодженням 22 596,00 грн.

Умовами договору підряду (пункт 1.3) передбачено, що точна кількість виконаних робіт визначається на час їх виконання при підписанні акту прийому-передачі робіт.

Датою початку робіт сторони домовилися вважати день отримання авансу на розрахунковий рахунок підрядника. Відповідно до пункту 2.2 договору сторони дійшли згоди, що роботи мають бути закінчені протягом 45 календарних днів з моменту отримання авансу підрядником (датою закінчення робіт сторони домовилися вважати 14.09.2007).

Відповідно до пункту 3.2 договору замовник прийняв на себе зобов'язання з передачі підряднику затвердженої кошторисної документації не пізніше 2 банківських днів з дати початку робіт.

Згідно з пунктом 4.2 договору, остаточний розрахунок за виконані роботи із урахуванням виплаченого авансу має бути проведений протягом 10 днів з дати прийому замовником виконаних підрядником робіт.

Матеріали справи свідчать, що замовником був внесений аванс у розмірі 8 100,00 грн, що підтверджується прибутковими касовими ордерами №№1, 2 від 31.07.2007 та від 03.08.2007 за кожним з ордерів по 6500 грн та 1600 грн відповідно (арк. с. 66-67).

Проте, у зв’язку з тим, що, за переконанням замовника, підрядні роботи виконані неякісно і несвоєчасно, громадянка Горілова Алла Іванівна звернулась до Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим із заявою, в якій просить захистити її права як споживача та зобов’язати будівельну фірму - товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП" повернути грошову суму у розмірі 8100,00 грн за невиконаний ремонт її квартири.

На підставі направлення №00008777 від 19.10.2007, а також заяви громадянки Горілової Алли Іванівни службовими особами відповідача була проведена перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП" з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів, за результатами якої складено акт №00006447 серії ЯР 0001 від 30.10.2007.

В акті перевірки відображено, що затверджена замовником кошторисна документація відсутня на час проведення перевірки (не надана), що в процесі ремонту замовником було направлено на адресу підрядника 5 рекламацій та письмових заяв з вимогами щодо проведення експертизи для визначення якості та обсягу виконаних робіт.

Крім того, під час проведення перевірки позивачем був наданий попередній звіт про виконаний обсягу робіт на суму 8 506,61 грн, угода про припинення дії договору, яка не погоджена з замовником, доповідні виконавців ремонтних робіт Слушкова Б. Н. та Колотилиної С. І. У ході перевірки встановлено, що відповідей на рекламації замовника, а також документів, які підтверджують наявність трудових відносин між Слушковим Б. Н. і Колотилиною С. И. та товариством з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП" надано не було, як і ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП" на проведення будівельних робіт. При цьому, в акті перевірки зроблений висновок щодо невиконання товариством з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП" умов договору на виконання ремонту в кв. 9 буд. №8 по вул. Ростовська в м. Сімферополі.

На підставі акту перевірки №00006447 від 30.10.2007 відповідачем була прийнята Постанова про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України „Про захист прав споживачів” № 1997 від 20.11.2007, якою до позивача застосовані штрафні санкції за порушення умов договору між споживачем та виконавцем підрядних робіт.

В зазначеній постанові відповідач вказує, що позивачем порушена стаття 10 Закону України „Про захист прав споживачів” від 12.05.91 зі змінами і доповненнями.

Спір у даній справі виник у зв’язку з тим, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим про визнання Постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України „Про захист прав споживачів” № 1997 від 20.11.2007 нечинною.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач стверджує, що відповідачем не встановлено, як саме позивач порушив умови договору, ніякої перевірки на об’єкті виконання робіт відповідачем не проводилось, у зв’язку з чим висновки Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим є безпідставними.

Також товариство з обмеженою відповідальністю "Євростандарт-СТОКС-БП" захищаючи своє право як підрядника, посилається на частину 6 статті 10 Закону України „Про захист прав споживачів” від 12.05.1991 зі змінами і доповненнями, відповідно до якої виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

При цьому підтвердженням того, що споживачка Горілова А.І. перешкоджала своїми діями працівникам підрядника виконувати роботи, передбачені договором, є доповідні записки робітників Слушкова Б. Н. і Колотилиної С. И., долучені до матеріалів справи (арк. с. 12-14).

Розглянувши даний спір, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність прийнятої відповідачем постанови.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, судова колегія дійшла наступних висновків.

У першу чергу, слід зазначити, що посилання позивача на частину 6 статті 10 Закону України „Про захист прав споживачів” від 12.05.1991 при обґрунтуванні своїх вимог, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки надані доповідні записки робітників не можуть слугувати належним доказом вини замовника.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що штрафні санкції застосовані на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів»від 12.05.1991, відповідно до положень якого встановлено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торгівельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, аналіз даної норми свідчить про те, що підставою для нарахування зазначених штрафів є саме вартість виконаних робіт.

При цьому, як вбачається зі змісту договору, вартість робіт за попереднім кошторисним розрахунком складає 22 597 грн (прописом визначено 22 596,00 грн). Точна кількість та склад виконаних робіт визначаються на час їх виконання, при підписанні акту прийому-передачі виконаних робіт.

Проте, відповідачем були розраховані штрафні санкції на підставі матеріального звіту станом на 01.09.2007 на об'єкті «Житлова квартира по вул. Ростовська, 8»(арк.. с. 74), а також розрахунками обсягів виконаних робіт на об’єкті «Житлова квартира по вул. Ростовська, 8 в місті Сімферополі»станом на 30.08.2007 (арк. с. 22-23).

Судова колегія погоджується з висновком першої інстанції про те, що ані в розумінні положень пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», ані в розумінні пункту 1.3 Договору на виконання будівельно-монтажних робіт від 27.07.2007, матеріальний звіт не є доказом вартості та обсягу виконаних робіт виконавцем послуг - підрядником за таким договором.

Таким чином, взята до розрахунку сума у розмірі 8506,61 грн не є сумою, яка була погоджена сторонами, або яка взагалі була підтверджена будь-якими документальними засобами.

Крім того, договором №1 від 27.07.2007 на виконання будівельно-монтажних робіт було визначено, що замовник був зобов'язаний передати підряднику затверджену кошторисну документацію не пізніше двох банківських днів до початку робіт.

При цьому, будь-яких доказів з наявності у відповідача такого документу, на підставі якого можливо було би взагалі стверджувати про наявність погодженої суми робіт, що підлягає виконанню, не було та не виявлено в процесі розгляду справи судами першої і апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2.4 Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 25.10.2006 №311, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 листопада 2006 за №1219/13093 «Про затвердження Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг», під час проведення перевірки встановлюються обставини, які призвели до порушення вимог законодавства про захист прав споживачів.

Враховуючи наведене положення, судова колегія вважає, що відсутність будь-яких доказів з проведення перевірки об'єкту, на якому проводилися роботи, свідчить про необґрунтованість і помилковість висновків відповідача, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

Пункт 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що тягар доказування правомірності прийнятого рішення (дії чи бездіяльності) покладений на суб'єкта владних повноважень.

Проте, колегія суддів дійшла висновку, що Головним управлінням у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим не надано доказів які б свідчили про обґрунтованість і законність Постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України „Про захист прав споживачів” № 1997 від 20.11.2007.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виправити описку, допущену судом першої інстанції в описовій і резолютивній частині постанови від 18.04.2008 у даній справі у номері оскаржуваної Постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України „Про захист прав споживачів” № 1997 від 20.11.2007, у зв’язку з чим вирішив номер 1996 виправити на номер 1997.

Таким чином, за результатами повторного перегляду справи, суд апеляційної інстанції встановив, що місцевим господарським судом вирішено спір без порушень норм процесуального та матеріального права України, а також правильно встановлені всі обставини справи.

Керуючись статтями 24, 195, 196, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частиною 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:           1. Апеляційну скаргу Головного управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.04.2008 у справі № 2-27/1096-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя                                                  Т.П. Фенько

Судді                                                                                І.В. Антонова

Г.К. Прокопанич