ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" липня 2008 р.                                                   Справа № 16/2953

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Спаських Н.М.,

секретаря судового засідання Волна С.В., за участю представників:

від позивача : Бабій В.І. - за довіреністю;

від відповідача: Купчик А.Т. - голова товариства;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом КП "Уманьводоканал" до Товариства співвласників "Затишок" про зобов'язання відповідача укласти договір в редакції позивача,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про зобов'язання відповідача укласти договір № 2075 від 01.08.2007 року (з часу закінчення дії попереднього договору) в редакції позивача, оскільки відповідач ухиляється від його укладення з мотивів небажання здійснювати облік спожитої води за даними загально- будинкового лічильника. Представник позивача в засіданні свої позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з мотивів, що питання обліку водокористування повинно вирішуватися через прийняття позивачем на облік внутрішньо квартирних лічильників мешканців будинку і у задоволені позову просить відмовити.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач, як комунальне підприємство, у відповідності до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", є виробником житлово-комунальних послуг і надає їх споживачам. Виробник одночасно може бути і виконавцем послуг. Споживачем же за даним Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 цього ж Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ч. 3 ст. 20 цього ж Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Такі ж обв'язки покладаються і на виконавця ( ст. 21).

Оскільки укладення договору на постачання води є обов'язковим згідно законодавства, то у випадку недосягнення згоди між сторонами спір може бути розглянутий господарським судом (ст. 12 ГПК України).

У відповідності до пп. 4-7 ст. 181 ГК України, за наявності заперечень щодо окремих умов (запропонованого до укладення) договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

За доводами позивача, отримавши примірник договору № 2075 про надання послуг з постачання холодної води та приймання стічних вод до комунальної каналізації підприємств та організацій від 01.08.2007 року ( з часу припинення дії попереднім договором), відповідач його не підписав, протоколу розбіжностей не склав. Незгоду з укладенням договору відповідач мотивує лише тим, що кожний власник квартири в будинку має свій лічильник і розбіжності показників між даними цих лічильників і загально будинкового є значними для відповідача, а тому він вважає, що в інтересах прав мешканців будинку облік спожитої води слід проводити лише за даними внутрішньо квартирних приладів обліку.

Розглянувши дане заперечення, судом було встановлено наступне:

У відповідності до положень Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 року, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. У відповідності ідо ст. 4 даного Закону, об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та при будинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами. Об'єднання є юридичною особою, яка створюється відповідно до закону, має печатку із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахункові рахунки в установах банку. Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання. Об'єднання відповідає за своїми зобов'язаннями коштами і майном об'єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов'язки, виступає позивачем та відповідачем у суді.

Виходячи з цього, за змістом ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, об'єднання співвласників відносно своїх членів є виконавцем, тобто суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору ( у відповідності до довідки з ЄДРПОУ видом діяльності відповідача є експлуатація житлового фонду). Як вказано вище, позивач же по справі є виробником житлово-комунальних послуг, тобто суб'єктом господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

З наявного у справі проекту договору ( а.с. 8) та пояснень сторін вбачається, що відповідач не згоден з редакцією п. 6.1. договору, яка вимагає від відповідача для обліку спожитої води встановлення загально будинкового водолічильника, який встановлюється за його кошти. В протилежному випадку облік води здійснюватиметься за діючими нормами споживання.

Заперечення позивача з цього приводу суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 22 Закону України "Про об'єднання співвласників ....." - у разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг.

Таким чином, товариство співвласників в інтересах своїх членів вступає у відносини з іншими суб'єктами господарювання, в тому числі і стосовно укладення договорів на надання житлово-комунальних послуг. Члени кооперативу, як фізичні особи, не вступають безпосередньо у правовідносини з надавачами таких послуг.

У відповідності до ст.4, 19 Закону України "про питну воду та питне водопостачання", суб'єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є органи виконавчої влади, до сфери управління яких належать об'єкти питного водопостачання; органи місцевого самоврядування, до сфери управління яких належать об'єкти питного водопостачання; підприємства питного водопостачання; споживачі питної води. Послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті ( ст. 19). Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 1 липня 1994 р. N 65 затверджено Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України. Згідно п. 21.1. цих правил, кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить з комунального водопроводу або місцевих джерел, згідно з показниками водолічильників, а в разі відсутності останніх - за діючими нормами водоспоживання та іншими видами взаємних розрахунків з абонентами згідно з п. 21.2 цих Правил. Пунктом 21.2 передбачено, що абоненти, що мають власні водозабори і скидають стічні води до комунальної каналізаційної мережі, зобов'язані щомісяця, не пізніше 5 числа, подавати Водоканалові дані про кількість скинутих за минулий місяць стічних вод та показники їхньої якості. Облік кількості стічних вод у цьому випадку здійснюється: 1) за допомогою приладів обліку; 2) за добовою продуктивністю насосів; 3) за дебітом свердловини; 4) на підставі витрати води на технологічні потреби; 5) на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до комунальної каналізації. Метод визначення кількості стічних вод встановлюється Водоканалом. У разі відмови абонента від укладання договору кількість стічних вод прирівнюється до 100 % одержаної води від усіх джерел. Водоканал має право вимагати від абонентів встановлення приладів обліку стічних вод, котрі мають перебувати на балансі абонента. Абонент забезпечує їх ремонт та перевірку у визначені строки. Пункт 21.4. правил говорить, що у разі розрахунків за воду за пропускною здатністю труби вводу вважається, що кількість стічних вод дорівнює кількості води, визначеної згідно з п. 9.6 цих Правил.

Таким чином, оскільки в даному випадку укладення договору на водопостачання та водовідведення може мати місце лише між виробником послуг та об'єднанням співвласників, то прийняття для обліку водопостання показників внутрішньо квартирних лічильників неможливе, оскільки ці лічильники є власністю мешканців будинку і можуть використовуватися лише для розрахунків з об'єднанням співвласників.

На доводи представника відповідача, про те, що по будинках РЕУ договори на водопостачання та водовідведення укладаються з мешканцем кожної квартири ( на підставі персонального лічильника) суд зазначає, що це має місце лише по будинках, де відсутнє зареєстроване об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, яке представляє всіх мешканців будинку.

Таким чином, оскільки Товариство співвласників, яким є відповідач, продовжує існувати та виконувати свої господарські функції по утриманню будинку, у позивача немає правових підстав для здійснення обліку води по внутрішньо квартирних приладах обліку (це не передбчено законодавством) , а тому внесення такої умови до спірного договору не можливе. Позивач також має право вимагати встановлення загальнобудинкового лічильника на вводі в будинок згідно вищевказаних норм чинного законодавства.

За доводами представників обох сторін, відповідач в даний час безперебійно користується послугами водопостачання та водовідведення, а кошти сплачує за середніми показниками споживання минулих періодів.

Інших заперечень стосовно укладення договору на водопостачання із позивачем відповідач суду не представив.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідача укладення обов'язкового для обох сторін договору про надання послуг на водопостачання, а тому позов підлягає до повного задоволення.

Спірний договір № 2075 від 01.08.2007 року складено у відповідності до вимог чинного законодавства з погодженням всіх істотних умов, а тому він повинен бути прийнятий в редакції позивача та застосовуватися з 01.08.2007 року, оскільки за доводами обох сторін це є датою припинення дії попереднього договору і відповідач не припиняв споживання послуг з водопостачання.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство співвласників "Затишок" 49-квартироного житлового будинку № 32-б по вул. Садовій в м. Умань, ідентифікаційний код 25922505, укласти з КП "Уманьводоканал" , ідентифікаційний код 03357174, м. Умань, вул. Залізняка, 16 -- договір № 2075 від 01.08.2007 року "Про надання послуг з постачання холодної води та приймання стічних вод до комунальної каналізації підприємств та організацій" в редакції позивача. Вказаний договір є невід'ємним додатком до рішення суду.

3. Стягнути з Товариства співвласників "Затишок" 49-квартироного житлового будинку № 32-б по вул. Садовій в м. Умань, ідентифікаційний код 25922505 на користь Комунального підприємства "Уманьводоканал" , ідентифікаційний код 03357174, м. Умань, вул. Залізняка, 16 -85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

Виконавчий документ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київськького міжобласного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Суддя                                                                                                     Спаських Н.М.