ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№ 29/420-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т.Б. Дроботової - головуючого

Н.О. Волковицької

Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача

Скрипка К.О., дов. від 23.06.08р.

відповідачів

третя особа без самостійних вимог

третя особа без самостійних вимог

не з’явилися (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

не з’явився (про час та місце судового засідання повідомлений належним чином)

не з’явився (про час та місце судового засідання повідомлений належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Довірчого товариства з обмеженою відповідальністю "Гросс-Інвест"

на постанову

Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.200 року

у справі

№ 29/420-07 господарського суду Харківської області

за позовом

до

третя особа без самостійних вимог

третя особа без самостійних вимог

Довірчого товариства з обмеженою відповідальністю "Гросс-Інвест"

Відкритого акціонерного товариства "Завод "Індекс"

Департамент державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Харківської міської ради

Харківське територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку

про

визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними рішення загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Індекс" від 17.08.05р. в частині внесення змін до статуту ВАТ "Індекс" та збільшення розміру статутного капіталу ВАТ "Індекс", рішення загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Індекс" від 10.02.2006р. в частині внесення змін до статуту ВАТ "Індекс", рішення загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Індекс" від 10.05.2006р. в частині внесення змін до статуту ВАТ "Індекс" та створення дочірніх підприємств та філій ВАТ "Індекс", рішення загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Індекс" від 23.09.2006р. в частині внесення змін до статуту ВАТ "Індекс", посилаючись на статті 4, 10, 37, 41, 42, 43 Закону України "Про господарські товариства", статті 154, 159 Цивільного кодексу України.

При цьому позивач зазначав, що відповідно до договорів, укладених ним з акціонерами ВАТ "Індекс", він має право представляти їх інтереси як довірена особа, вести справи та здійснювати дії, пов'язані з виконанням цього договору в усіх установах, в тому числі в судових органах, здійснювати представницьку діяльність з реалізації прав власників акцій ВАТ "Індекс", зокрема, права акціонерів на управління товариством, шляхом участі у загальних зборах товариства.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що при скликанні і проведенні загальних зборів акціонерів було порушено вимоги законодавства щодо персонального повідомлення позивача та акціонерів про проведення загальних зборів, що позбавило позивача та акціонерів можливості прийняти участь у зборах, хоча їх участь могла істотно вплинути на прийняті загальними зборами рішення.

Додатково у доповненнях до позову від 13.09.07р. позивач виклав позовні вимоги у такій редакції: визнати недійсними рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Індекс" від 17.08.2005р. в частині внесення змін до статуту ВАТ "Індекс", збільшення розміру статутного капіталу шляхом додаткового випуску акцій; визнати недійсними рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Індекс" від 10.02.2006р., як таких що не відбулися, визнати недійсними рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Індекс" від 10.05.2006р., як таких, що прийняті з порушенням законодавства, визнати недійсними рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Індекс" від 23.09.2006р. в частині затвердження результатів підписки на акції другої емісії та внесення змін до статуту, посилаючись на фальсифікацію протоколу зборів від 10.02.2006р., та дію судової заборони на їх проведення, проведення зборів від 10.05.2006р. всупереч заборони суду, що не відповідає чинному законодавству, протокол рішення загальних зборів від 17.08.2005р. про випуск акцій суперечить вимогам статті 6 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу".

Відповідач відхилив позовні вимоги повністю, пославшись на їх безпідставність; також відповідач зазначив, що за положеннями статуту товариства повідомлення акціонерів про скликання зборів здійснюється шляхом публікації у засобах масової інформації, про що є належні докази; рішеннями судів у інших справах встановлено відсутність порушень при проведенні загальних зборів акціонерів від 17.08.2005р.; рішення про створення філій від 10.05.2006р. не приймалося, відтак провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

Рішенням місцевого господарського суду від 08.11.07р. (судді: Тихий П.В. –головуючий, Лаврова Л.С., Светлічний Ю.В.) у позові відмовлено частково; провадження у справі в частині вимог про визнання рішення загальних зборів акціонерів від 10.05.06р. щодо відкриття філії ВАТ "Завод "Індекс" в місті Одеса припинено. Судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб акціонерів, з якими у позивача укладено договори довірчого управління, як необґрунтованого.

Судове рішення вмотивовано додержанням порядку повідомлення кожного держателя простих іменних акцій про скликання загальних зборів акціонерів у спосіб, визначений пунктом 8.2.8 Статуту –шляхом повідомлення в засобах масової інформації, визначення правомірності проведення зборів акціонерів від 17.08.2005р. судовими рішеннями, що є преюдиціальними в силу положень частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, встановленими судом обставинами справи щодо відсутності порушень законодавства при проведенні зборів від 10.02.2006р., від 10.05.2006р., від 23.09.2006р.

Також місцевий господарський суд дійшов висновку, що права та охоронювані законом інтереси Довірчого товариства "Гросс-Інвест" проведенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Індекс" не порушено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2008р. (судді: Погребняк В.Я. - головуючий, Істоміна О.А., Лащенко Л.Д.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з мотивів його прийняття у відповідності з матеріалами справи, фактичними обставинами та чинним законодавством.

В постанові суду зазначено про огляд в судовому засіданні оригіналів договорів Довірчого товариства з довірителями майна в кількості 385 договорів та оригінали сертифікатів простих акцій; вказано про залучення до матеріалів справи договорів № 024 та № 023 від 05.02.1997р.

Доводи апеляційної скарги відхилено з посиланням, зокрема, на статтю 100 Цивільного кодексу України, за якою право участі в товаристві є особистим немайновим правом та не може передаватися іншій особі, відтак позивач звертався до суду за захистом прав інших осіб –акціонерів, а не за захистом свого порушеного права.

Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого господарського суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову у даній справі скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Касаційну скаргу вмотивовано порушенням судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 43 Закону "Про господарські товариства", що передбачає порядок інформування про проведення загальних зборів акціонерів, неправильним застосуванням частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України та прийняттям в якості преюдиціального судового рішення за спором, в якому не приймали участь сторони у даній справі; скаржник вважає, що судами безпідставно відхилено допущене порушення статті 6 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу" як підставу недійсності рішення загальних зборів акціонерів, та подані позивачем докази проведення зборів всупереч чинної судової заборони; висновок судів про відсутність порушених прав позивача у даному спорі суперечить умовам договору між позивачем та довірителями.

Відповідачі та треті особи не подали відзивів на касаційну скаргу не скористались правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем та фізичними особами –акціонерами Відкритого акціонерного товариства "Завод "Індекс" укладено договори довірчого товариства з довірителем майна в кількості 385 договорів (поданих апеляційному суду на виконання його ухвали).

Діяльність Відкритого акціонерного товариства "Завод "Індекс" здійснюється на підставі Статуту, пунктом 8.2.8 якого передбачено порядок персонального повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів, згідно якого акціонери вважаються належно поінформованими, якщо про час, місце проведення зборів та про порядок денний повідомлялось в газетах за 45 днів до їх початку та за цей термін дата не змінювалась; у випадку проведення позачергових зборів або зміни дати зборів всі акціонери повинні бути проінформовані про час, місце та порядок денний зборів персонально будь-яким зручним для товариства чином.

Також судами встановлено, що питання персонального інформування акціонерів про скликання загальних зборів було вирішено шляхом публікації відповідного оголошення в офіційних друкованих виданнях Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, а також місцевих засобах масової інформації за місцем реєстрації акціонерного товариства. Відтак про наступне проведення загальних зборів повідомлялось у газетах "Город" від 02.07.2005р., "Українська інвестиційна газета" від 24 червня –1 липня 2005р., "Харківський кур'єр" від 19.12.2005р., "Економіка плюс" від 20.12.2005р., бюлетені "Цінні папери України" від 30.01.2006р., бюлетені "Цінні папери України" від 22.03.2006р., газеті "Слобідський край" від 23.03.2006р. тощо; здійснення відповідних газетних публікацій позивачем не заперечується.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 30.09.2005р., що набрало чинності у встановленому порядку, було відмовлено Хромовій Л.М. у позові до ВАТ "Індекс" про визнання неправомочним скликання і проведення загальних зборів акціонерів від 17.08.2005р., в тому числі з підстав відсутності персонального повідомлення позивача, та вказано, що проведення загальних зборів акціонерів від 17.08.2005р. здійснено у відповідності до чинного законодавства та Статуту товариства.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 20.06.2006р. у справі за позовом Яснолобова О.В. до ВАТ "Індекс" про визнання недійсним рішень загальних зборів акціонерів від 26.05.2004р. та зустрічним позовом Скрипки Т.Г. до ВАТ "Індекс" про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів від 17.08.2005р. було встановлено відсутність порушень при проведенні загальних зборів від 17.08.2005р., в зв'язку з чим у відповідних позовних вимогах відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16.02.2006р. було скасовано ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 05.12.2005р., якою було заборонено скликати і проводити загальні збори акціонерів.

Ухвалу Охтирського міжрайонного суду Сумської області від 03.05.2006р. про заборону проведення загальних зборів 10.05.2006р. було в установленому порядку оскаржено до Апеляційного суду Сумської області.

Згідно протоколу загальних зборів акціонерів від 10.05.2006р. рішення про відкриття філії заводу "Індекс" у м. Одеса не було прийнято, оскільки за нього не було подано необхідної кількості голосів.

Також судами встановлено, що рішення загальних зборів від 17.08.2005р. не подавалося органу Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку для проведення реєстрації емісії.

Звертаючись з позовом про визнання недійсними рішення загальних зборів акціонерів згідно позовних вимог, позивач покликався на порушення своїх прав та прав акціонерів товариства недодержанням товариством при скликанні зборів передбаченого статутом порядку персонального повідомлення акціонерів про такі збори.

Також позивач вважав себе належним позивачем у цій справі, посилаючись на правовідносини з представництва його довірителів в силу Декрету Кабінету Міністрів України від 17.03.1993р. "Про довірчі товариства", положень укладених з довірителями договорів.

Розглянувши позов по суті, суди попередніх інстанцій вказали, що позовні вимоги не містять посилань позивача на порушення будь-яких його прав спірними рішеннями, що, відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, статті 1 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для відмови у задоволенні позову. Також господарські суди встановили, що повідомлення про проведення загальних зборів акціонерів здійснювалось у порядку, передбаченому Статутом Товариства.

Судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в цій частині та вважає доводи касаційної скарги щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій такими, що суперечать положенням Цивільного кодексу України.

Частиною 5 статті 98 Цивільного кодексу України передбачено право учасника товариства на оскарження рішення загальних зборів до суду, однак не встановлено самостійних підстав для визнання рішення загальних зборів недійсними.

В силу прямої вказівки Закону України "Про господарські товариства" безумовною підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів, зокрема, є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення зборів та прийняття відповідних рішень, прийняття загальними зборами акціонерів рішень з питань, не включених до порядку денного, прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримана процедура надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 41, 42, 43, 45, 59, 60 Закону України "Про господарські товариства"). Позовна заява та доповнення до неї не містять посилань на такі порушення.

При вирішені питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, суд повинен оцінити, наскільки вказані порушення могли вплинути на прийняття зборами відповідного рішення.

Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у позивача, як особи, що звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення чи оспорювання.

Також господарським судам для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства, виходячи з підстав позову, наведених у позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, господарські суди з'ясували вищевказані обставини та зазначили про відсутність передбачених законодавством підстав для визнання прийнятих на загальних зборах рішень недійсними, також суди вказали на відсутність у позовній заяві фактів та посилань позивача на порушення будь-яких його прав спірними рішеннями.

Доводи касаційної скарги стосуються порушень прав позивача при скликанні та проведенні загальних зборів, при цьому вони не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та також не містять посилань на будь-які порушення прав позивача внаслідок прийняття спірних рішень.

Звертаючись з позовом, позивач посилався на свої представницькі функції щодо акціонерів товариства в силу статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 17.03.1993р. "Про довірчі товариства", за якою довірче товариство відповідно до договору, укладеного з довірителем майна, здійснює представницьку діяльність; за статтею 4 цього ж Декрету довірче товариство у правовідносинах з громадянами здійснює такі довірчі операції, як збереження та представницькі послуги для збереження майна довірителів.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України положення Цивільного кодексу України застосовуються до тих прав та обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

За статтею 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочини від імені другої сторони, яку вона представляє. Тобто, представництво стосується саме цивільно-правових відносин в межах здійснення правочинів –дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідні положення Цивільного кодексу України про представництво не поширюються на представництво, що здійснюється в судах, тобто, особа, чиї права порушено, самостійно виступає позивачем у справі, а її представник діє відповідно до положень статті 28 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначаючи ж себе позивачем, довірча компанія повинна вказати на порушення власних прав та інтересів у даній справі, відповідно до підстав та предмету позову.

Як вже зазначено вище, позивач не навів у позові та не довів протягом розгляду справи, які саме його права порушено прийнятими на зборах рішеннями.

Таким чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду та рішенні місцевого суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарські суди в порядку статей 43, 101 Господарського процесуального кодексу України розглядаючи справу, розглянули всебічно, повно та об’єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; внаслідок чого їх висновки за наслідками розгляду позову та апеляційної скарги ґрунтуються на приписах чинного законодавства та встановлених обставинах справи.

Відповідно до роз’яснень, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Довірчого товариства з обмеженою відповідальністю "Гросс-Інвест" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.01.2008року у справі № 29/420-07 господарського суду Харківської області та рішення господарського суду Харківської області від 08.11.2007р. залишити без змін.

Головуючий Т. Дроботова

Судді: Н. Волковицька

Л. Рогач