ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.07.08                                                                                           Справа№ 26/153

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-торгова компанія „Еврика”, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Поліфлекс”, м. Львів

про стягнення 20 470,51 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Михайлинин Л.М. –представник (довіреність № 1/08 від 01.01.2008 р.)

від відповідача не з’явився

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Виробничо-торгова компанія „Еврика”, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Поліфлекс”, м. Львів про стягнення 20 470,51 грн.

Ухвалою суду від 09.06.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 01.07.2008 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду від 09.06.2008 р. не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив, через канцелярію суду подав клопотання від 01.07.2008 р. про відкладення розгляду справи.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи до уваги не береться, так як підписане не встановленою особою.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

01.10.2004 р. між сторонами укладено договір № 011004 (далі по тексту –договір).

Згідно умов договору позивач зобов’язався передати у власність відповідача, а відповідач зобов’язався прийняти і оплатити на умовах цього договору товар.

На виконання умов договору позивач протягом 2007 –2008 років передав відповідачу товар на загальну суму 58 338,21 грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.4. договору передбачено, що Покупець (відповідач) здійснює оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця (позивача): - 100% оплата через 30 банківських днів після оприбуткування продукції на складі Покупця (відповідача).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов’язань по договору щодо оплати отриманого товару належним чином не виконував, сплативши позивачу вартість поставленого товару лише частково на загальну суму 39 827,49 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем склала суму в розмірі 18 510,72 грн.

Також, слід зазначити, що позивач27.03.2008р. надіслав на адресу відповідача претензію з вимогою погасити заборгованість, яка останнім залишена без відповіді та без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки (штрафу, пені) є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 6.3. договору передбачено, що за прострочку платежу Покупець (відповідач) сплачує Продавцю (позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки від неоплаченої суми, але не більше 3% загальної вартості прийнятих ним товарів. Позивачем нараховано відповідачу пеню на загальну суму 1 699,36 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Позивачем нараховано відповідачу 3% річних на загальну суму 260,43 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 547, 551, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Поліфлекс”, м. Львів, вул. О. Мишуги, 7/16 (р/р 730 в ПЛФ ВАТ „Кредобанк” м. Львів, МФО 385372, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-торгова компанія „Еврика”, м. Львів, вул. Промислова, 60 (р/р 23 в ПЛФ ВАТ „Кредобанк” м. Львів, МФО 325365, ) 18 510 грн. 72 коп. основного боргу, 1 699 грн. 36 коп. пені, 260 грн. 43 коп. –3% річних, 204 грн. 71 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя