ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.07.08 р.                     Справа № 34/82пн

Суддя господарського суду Донецької області Кододова О.В.

При секретарі судового засідання Котельніковій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий флот Донбасу” м. Маріуполь

до відповідача - Міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”, м. Маріуполь

про визнання права власності та зобов’язання відповідача здійснити реєстрацію права власності.

за участю представників сторін:

від позивача – Бровко І.А. (за довіреністю)

від відповідача – Конівченко В.В. (за довіреністю)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий флот Донбасу” м. Маріуполь до Міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” про визнання за позивачем права власності на самовільно збудоване нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Маріуполь, бульвар Приморський, 21, яке складається з наступних приміщень: внутрішнє перепланування основної будівлі (літ. А1 та літ. а1 ); зобов’язання відповідача здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Маріуполь, бульвар Приморський, 21 та видати свідоцтво на право власності.

Додатковою заявою від 17 липня 2008року позивач доповнив позовні вимоги та просить суд зобов’язати відповідача здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Маріуполь, бульвар Приморський, 21, а також ввести до складу домоволодіння мобільно-інвентарні будівлі: сторожка ”В” , бесідки „г” та „Б” та видати свідоцтво на право власності .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір оренди земельної ділянки від 27.12.2004року, лист від 07.02.2007року №05-0352-02, висновок від 12.05.2008року ТОВ „Донбасспецмонтаж”.

Відповідач відзив на позов не надав, у судовому засіданні проти позову заперечував та на вимогу суду надав довідку про реєстрацію спірних об’єктів за позивачем.

За клопотанням сторін справа слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, встановив :

Між Маріупольською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий флот Донбасу” (орендар) 27 грудня 2004року укладено договір оренди земельної ділянки. За умовами укладено договору орендодавець надає згідно рішення виконкому міської ради від 17.12.2003року №539/6, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на бул. Приморському, 21 у Приморському районі м. Маріуполя .

За умовами пунктів 2, 3 укладеного договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,2230га . На земельній ділянці знаходиться об’єкт нерухомого майна: будинок для прийомів делегацій. Договір укладено до 18.02.2013року.

Договір оренди підписаний обома сторонами та скріплений печатками.

Згідно технічного паспорту виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації 08.02.2008року на земельній ділянці, що знаходиться у позивача у користуванні, самовільно збудовано : основну будівлю А-1 (перебудовано), бесідки Б-1, Г-1, сторожку В-1.

Відповідно до інформаційної довідки Міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” нежиле приміщення, розташоване у м. Маріуполі, б. Приморський, 21 зареєстроване за ТОВ „Торговий флот Донбасу”.

На звернення позивача, Маріупольською міською радою листом від 07.02.2007 року відмовлено у видачі правоустанових документів на об’єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою : м. Маріуполь, б. Приморський, 21.

Згідно висновку Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбасспецмонтаж” про технічний стан будівельних конструкцій будівель та споруд - нежилої будівлі „А-1”, тамбура „а1”, сторожки „В”, бесідок „Б” та „Г”, знаходяться у задовільному технічному стані, що забезпечує їх безпечну та надійну експлуатацію.

На час розгляду справи у суді, позивач користується земельною ділянкою на якій розташовані спірний об'єкт на підставі договору резервування земельної ділянки, що підтверджується договором.

Відповідно до частини 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належне затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил .

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Сторони не надали суду документи, які підтверджують, що спірне реконструйоване майно порушує права інших осіб.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи зі змісту статей 331 та 376 ЦК України , право власності на самочинно збудоване приміщення може бути визнано судом за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майно, а також у разі, коли зазначене не порушує прав інших осіб.

Суду не надано доказів порушень позивачем прав інших суб’єктів у спірних правовідносинах та позивач користується земельною ділянкою на підставі договору резервування земельної ділянки, суд дійшов висновку що позивача виникло право власності на спірні будівлі з моменту завершення їх перебудови .

За приписами ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Згідно п.1 ст.147 Господарського кодексу України, майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

У відповідності до п. 2 ст.20 Господарського Кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Відповідно до ст.ст. 139, 144 Господарського Кодексу України майнові права підприємства виникають внаслідок створення майна, а майно це будинки, споруди, машини, тощо. Тобто закінчив перебудову нерухомого майна , що розташоване за адресою: м. Маріуполь, бульвар Приморський, 21, позивач отримав право власності на перебудоване майно.

Судом не було встановлено неправомірне володіння позивача приміщенням, то позивач володіє цім майном правомірно. Тобто Конституцією України та чинним законодавством встановлена презумпція правомірності фактичного володіння майном, оскільки це майно знаходиться у володінні позивача.

Згідно до п.2 ст.3 Цивільного Кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

За таких обставин, позовні вимоги позивача, про визнання за позивачем права власності на самовільно збудоване нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Маріуполь, бульвар Приморський, 21, яке складається з наступних приміщень: внутрішнє перепланування основної будівлі (літ. А1 та літ. а1 ) та про зобов’язання відповідача здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Маріуполь, бульвар Приморський, 21, а також ввести до складу домоволодіння мобільно-інвентарні будівлі: сторожка ”В” , бесідки „г” та „Б”, підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо зобов’язання відповідача видати свідоцтво на право власності задоволенню не підлягають за тих підстав, що відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України. Таким чином при задоволенні позовних вимог про визнання права власності відповідач зобов’язаний виконати дане рішення, зареєструвати спірне майно та підготувати документи для видачі свідоцтва на право власності .

Судові витрати покладаються на позивача, так як саме з його вини виник спір.

Керуючись ст.ст.139,144, 331, частини 5 ст. 376 ЦК України, ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий флот Донбасу” м. Маріуполь до Міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” про визнання за позивачем права власності на самовільно збудоване нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Маріуполь, бульвар Приморський, 21, яке складається з наступних приміщень: внутрішнє перепланування основної будівлі (літ. А1 та літ. а1 ); зобов’язання відповідача здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Маріуполь, бульвар Приморський, 21, а також ввести до складу домоволодіння мобільно-інвентарні будівлі: сторожка ”В” , бесідки „г” та „Б” та видати свідоцтво на право власності, задовольнити частково.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий флот Донбасу” м. Маріуполь на самовільно збудоване нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Маріуполь, бульвар Приморський, 21, яке складається з наступних приміщень: внутрішнє перепланування основної будівлі (літ. А1 та літ. а1 ) та зобов’язати Міське комунальне підприємство „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” здійснити реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Маріуполь, бульвар Приморський, 21, а також ввести до складу домоволодіння мобільно-інвентарні будівлі: сторожка ”В” , бесідки „г” та „Б” .

У задоволенні вимог про зобов’язання Міське комунальне підприємство „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” видати свідоцтво на право власності, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя