ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом                              Прокуратури Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

До відповідача                     Комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркингів, гаражів, автостоянок для автотранспорту «Автопарк-Сервіс»Святошинського району міста Києва

Про                               звільнення самовільно займаної земельної ділянки

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

Від позивача           не з’явились

Від відповідача           Філон В.І. (за дов.)

Від прокуратури          П`ятецька І.В. (за дов.)

Обставини справи:

До господарського суду міста Києва звернулася з позовом прокуратура Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту «Автопарк-Сервіс»про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,2 га за адресою: м. Київ, вул. Строкача, 8, що використовується під розміщення автостоянки, шляхом передачі вказаної ділянки на баланс Київської міської ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач використовує зазначену вище земельну ділянку з порушенням вимог земельного законодавства.

Ухвалою суду від 06.03.2008 було порушено провадження у справі № 6/147 та призначено розгляд останньої на 21.04.2008.

Представник позивача на виклик суду не з’явився, надавши через канцелярію суду пояснення, у яких повністю підтримав позовні вимоги з посиланням на положення статей 123-128, 212 Земельного кодексу України, статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»та просить суд розглянути справу без участі свого представника.

Відповідач надав суду письмові заперечення, у яких позовні вимоги відхилив, зазначивши наступне. Починаючи з 2003 року відповідач на виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації № 531 від 31.03.2003 почав збирати документи, необхідні для оформлення права користування спірною земельною ділянкою. На даний час документи знаходяться у Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в оформленні права користування землею не відмовлено. Відповідач спірну земельну ділянку не захоплював, сплачує земельний податок, втручання органів прокуратури у вирішення питання в судовому порядку є, на думку відповідача, незаконним.

Клопотання відповідача про залучення до участі у справі як третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), подане під час розгляду справи, було відхилено судом як необґрунтоване.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

22.02.2008 Управлінням з контролю за використанням та охороною земель у місті Києві та Київський області було проведено перевірку щодо дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої встановлено, що земельна ділянка площею 0,2 га за адресою: місто Київ, вулиця Строкача, 8 використовується комунальним підприємством по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту «Автопарк-Сервіс»(код 32210469) під розміщення автостоянки без відповідних документів на право власності або користування вказаною земельною ділянкою.

Зазначена обставина підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства № А-716/85 від 22.02.2008, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель в місті Києві здійснюється Київською міською радою.

Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України та відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об’єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 40 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Статтею 9 Земельного кодексу України визначені повноваження Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин, до яких належить: розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, вирішення інших питань у галузі земельних відносин.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об’єкти, визначені відповідно до закону як об’єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно з пункту 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»від імені та в інтересах територіальних громад права суб’єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України підставами для набуття права на землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до пункту 1 статті 124 Земельного кодексу України передача земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач безпідставно займає земельну ділянку, чим порушує інтереси держави щодо регулювання державою земельних відносин з метою створення умов для раціонального використання й охорони земель, рівноправного розвитку всіх форм власності на землю і господарювання.

Відповідно до частини 3 пункту 1 статті 211 Земельного кодексу України у разі самовільного зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 статті 212 Земельного кодексу України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Відповідач без наявності відповідних документів використовує згадану вище земельну ділянку під розміщення малої архітектурної форми, що є порушенням наведених вище вимог чинного законодавства, внаслідок чого на нього покладається обов’язок звільнити спірну земельну ділянку, яка використовується під розміщення автостоянки, шляхом передачі її Київській міській раді.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач твердження прокуратури та позивача належними засобами доказування не спростував.

Заперечення відповідача не беруться судом до уваги, оскільки процедура збирання відповідачем документів, необхідних для оформлення права користування земельною ділянкою, перебування вказаних документів на розгляді у Головному управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не є правовою підставою, на якій може ґрунтуватися право відповідача на зайняття спірної земельної ділянки.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього підлягає стягненню до Державного бюджету України 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов’язати комунальне підприємство по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту «Автопарк-Сервіс»(м. Київ, вул. Гната Юри, 9, код 32210469) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,2 га за адресою: м. Київ, вул. Строкача, 8, що використовується під розміщення автостоянки, шляхом передачі вказаної ділянки на баланс Київської міської ради.

Стягнути з комунального підприємства по будівництву і експлуатації паркінгів, гаражів, автостоянок для автотранспорту «Автопарк-Сервіс»(м. Київ, вул. Гната Юри, 9, код 32210469) до Державного бюджету України 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя С.А. Ковтун

Рішення підписано 19.06.2008