КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.05.2008
№ 36/633-3/80

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача -Місіна Л.П., Петренко І.А.
(за довір.),

від
Прокуратури Оболонського р-ну

м.
Києва: Ноздрякова Ю.В. (помічник прокурора),

від
третьої особи 1: не з'явився,

від
третьої особи 2: Болтивець О.А. (за довір.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Заступника прокурора Оболонського району міста Києва в
інтересах держави в особі Київської міської ради

на рішення Господарського суду м.Києва від
06.03.2008

у справі № 36/633-3/80

за позовом                               Заступника
прокурора Оболонського району м.Києва в інтересах держави в особі Київської
міської ради

до                                                   Товариства
з обмеженою відповідальністю "Фора"

третя особа відповідача           Фізична особа - підприємець ОСОБА_1

третя особа позивача                     Оболонська районна у м.
Києві рада

про
зобов"язання повернути самовільно зайняту земельну ділянку та
привести її у придатний для використання стан

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду подано позов
Заступника прокурора Оболонського району міста Києва в інтересах держави в
особі Київської міської ради про зобов'язання відповідача повернути самовільно
зайняту ним земельну ділянку, площею близько 5 кв. м., яка знаходиться за
адресою м. Київ, вул. Вишгородська, 46, Київській міській раді та привести її у
придатний для використання стан в 30-денний термін з дня набрання рішенням
законної сили.

Рішенням
господарського суду міста Києва від 06.03.2008 р. у справі № 36/633-3/80   в
позові відмовлено.

Заступника
прокурора Оболонського району міста Києва, діючи в інтересах держави в особі
Київської міської ради, не погоджуючись з прийнятим рішенням, оскаржив його до
суду апеляційної інстанції з мотиву порушення та неправильного застосуванням
судом першої інстанції норм матеріального права.

В
апеляційному поданні прокурор посилається на факт самовільного зайняття
відповідачем вказаної земельної ділянки, що підтверджується актом перевірки
№803/39 від 04.07.2006 р., складеним інспектором Київдержземінспекції

Крім
того, прокурор вважає помилковим застосування судом в даному випадку до
регулювання спірних відносин сторін положень ст..796 ЦК України, якою наймачеві
надано право користуватися земельною ділянкою, на якій знаходиться капітальна
споруда, яку він орендує, а також право користування земельною ділянкою, яка
прилягає до будівлі, у розмірі необхідному для досягнення мети найму. Прокурор
зазначає, що відповідачем не досягнуто домовленості та не отримано згоди від
інших мешканців будівлі та користувачів спірної земельної ділянки щодо
розміщення на ній відповідного холодильного обладнання, не отримано
відповідного дозволу й у розпорядника комунального майна - відповідного органу
місцевої влади.

Відповідач
у відзиві заперечує проти доводів апеляційного подання, вважає його
необґрунтованим, а тому просить залишити його без задоволення, а оскаржуване
рішення без змін.  Вказує на те, що
згідно укладеного договору оренди не житлового приміщення, розташованого за
адресою м. Київ, вул. Вишгородська, 46, відповідачу у відповідності до ст..796
ЦК України надано право користуватися земельною ділянкою, яка знаходиться під
будівлею та є прилеглою до неї.

В
обґрунтування власної позиції відповідач також посилається на невизначеність
порядку користування співвласниками квартир будинку при будинковою територією,
а встановити сам розмір при будинкової території спірної земельної ділянки, її
конфігурацію і права співвласників не є можливим. Відповідач зазначає, що
оскільки орендодавцю ОСОБА_1 (власнику орендованого  приміщення)
належить приміщення загальною площею 944,30 кв.м. (згідно витягу з
техдокументації №Ю-28679/2004 про нормативну грошову оцінку частини земельної
ділянки, виданого Головним управлінням земресурсів), а відповідачем
здійснюється користування частиною прилеглої земельної ділянки розміром до 5
кв.м. (для розміщення холодильного обладнання), то на думку відповідача, він
правомірно використовую вказану частину земельної ділянки в межах, визначених
витягом з техдокументації №Ю-28679/2004, пропорційно орендованій площі
приміщення.

Про
час та місце судових засідань учасники були повідомлені належним чином (в
справі наявні поштові повідомлення про вручення ухвали суду про порушення
апеляційного провадження), однак позивач та третя особа-2 наданими їм
процесуальними правами не скористалися щодо участі в судових засіданням, в
судове засідання 21.05.2008 р. не з'явилися, про причини своєї неявки суд не
повідомили. Судова колегія, вислухавши думку інших учасників, приходить до
висновку про можливість розгляду апеляційного подання за відсутності
представників позивача та третьої особи-2.

Розглянувши
у судовому засіданні апеляційне подання,  поданий відзив, дослідивши матеріали справи та
зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія
встановила наступне.

Спір
між сторонами виник з приводу самовільного зайняття відповідачем  - ТОВ «Фора»
земельної ділянки площею приблизно 5 кв. м., що знаходиться за адресою
м. Київ, вул. Вишгородська, 46, та розміщення на ній повітряного конденсатора.

В
ході розгляду спору господарським судом було з'ясовано, що у відповідності до
укладеного 10.03.2006 р. між СПД - фізичною особою ОСОБА_2 та відповідачем  договором оренди нерухомого майна,
відповідачем було отримано в оренду частина нежилих приміщень першого поверху
(в літ. А) № 131, площею 431,4 кв. м., що складає 46/100 частин (від нежилих
приміщень №130а, №131 загальною площею 944,30 кв. м.), яке розташоване за
адресою м. Київ, вул. Вишгородська, 46, для здійснення підприємницької
діяльності, у тому числі, організації оптової та роздрібної торгівлі товарами
народного споживання тощо.

В
зв'язку із зміною власника приміщень, укладенням 29.12.2006 р. договору
купівлі-нежитлових приміщень між СПД ОСОБА_2 СПД ОСОБА_1,  18.05.2007          між новим власником - ОСОБА_1 та
відповідачем   був укладений договір
оренди нежилого приміщення першого поверху
№ 131, площею 431,40 кв. м., яке розташоване за адресою м. Київ, вул.
Вишгородська, 46.

Станом
на час розгляду даного спору відповідне нежиле приміщення на підставі
вищевказаного договору використовується
відповідачем - ТОВ «Фора» для здійснення підприємницької діяльності, у
тому числі, організації у гастрономі «Фора» оптової та роздрібної торгівлі
товарами народного споживання.

Згідно
наданих пояснень відповідачем, з метою забезпечення належного зберігання
продуктів харчування, що реалізуються в гастрономі «Фора», ним біля п'ятого під'їзду
у дворі будинку № 46 по вул. Вишгородській в м. Києві було встановлено
повітряний конденсатор, розмір якого займає приблизно 5 кв.м. земельної
ділянки, на якій його було розташовано.

З
метеріалів справи вбачається, що на підставі ст. ст. 6, 10 Закону України «Про
державний контроль за використанням та охороною земель» державним інспектором
управління з контролю за використанням та охороною земель у м. Києві
(Київдержземінспекції) проведена перевірка з питань дотримання вимог земельного
законодавства при використанні ТОВ «Фора» земельної ділянки за адресою: м.
Київ, вул. Вишгородська, 46 у Оболонському районі, за результатами чого було
встановлено неправомірне використання відповідачем земельної ділянки площею
близько 5 кв. м. для розміщення конденсаторів централізованого забезпечення
холодом без правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності
або право користування вказаною земельною ділянкою, в тому числі на умовах
оренди, передбачені статтями 125, 126 ЗК України.

Господарський
суд першої інстанції, відмовляючи в позові, прийшов висновку, що у
відповідності до положень ч.1 ст.796 ЦК України у відповідача, враховуючи його
право на користування орендованими приміщеннями,  наявне
й право на користування спірною земельною ділянкою, яка прилягає до
будівлі у розмірі, необхідному для досягнення мети найму приміщень, а тому
використання ним земельної ділянки площею 5 кв.м. шляхом розміщення на ній
повітряного конденсатору як складової частини холодильного обладнання, не є
самовільним зайняттям земельної ділянки.

Дослідивши
зібрані у справі докази, а також заслухавши пояснення представників сторін,
судова колегія не може погодитися із зазначеним, та вважає висновки
господарського суду помилковими, виходячи з наступного.

Зазначена
земельна ділянка відноситься до категорії земель громадської та житлової
забудови відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України. Будинок № 46 по вул..
Вишгородській, в м. Києві є багатоквартирним житловим будинком та належить до
комунальної власності району, управління цим житловим фондом здійснює
Комунальне підприємство «Житло сервіс «Куренівка».

Відповідно
до ч. 1 ст. 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки на яких розташовані
багатоквартирні житлові будинки, а також прибудинкові території надаються у
постійне користування підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють
управління цими будинками.

Враховуючи
положення ст. 11 Земельного кодексу України, відповідно до якого повноваження
районних у містах рад у галузі земельних відносин визначаються міськими радами
і враховуючи рішення Київради від 08.06.200 № 164/885 «Про передачу окремих
повноважень районним у м. Києві радам з питань регулювання земельних відносин»,
згідно якого райрадам передано повноваження лише щодо передачі в оренду
земельних ділянок для розміщення об'єктів благоустрою і розміщення та
експлуатації малих архітектурних форм для проведення підприємницької
діяльності, власником та землекористувачем спірної земельної ділянки є Київська
міська рада, оскільки відповідно до Конституції України саме міські ради
здійснюють право власності на землю і саме вони мають право надавати в
користування земельні ділянки.

У
відповідності до вимог чинного земельного законодавства (ст.ст. 116, 124 - 126
Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 16 Закону України „Про оренду землі”)
розпоряджатися земельними ділянками мають право власники цих земельних ділянок.
Особа, яка бажає отримати в оренду земельну ділянку із земель комунальної
власності повинна звернутись із відповідною заявою до органу місцевого самоврядування.
Орган місцевого самоврядування приймає відповідне рішення про надання в оренду
земельної ділянки та укладає на підставі цього рішення відповідний договір
оренди. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору
оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа,
що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно
ст.1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною
земель” самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-як дії особи, які
свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір
використовувати земельну ділянку до встановлення її меж  у натурі (на місцевості), до одержання
документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Дослідивши обставини справи, судова
колегія приходить до висновку щодо відсутності на час прийняття рішення у
відповідача передбачених діючим законодавством правовстановлюючих документів,
які надавали б йому  право користування
спірною земельною ділянкою, що зокрема, підтверджується актом перевірки
Головного управління земресурсів КМДА від 04.07.2007 р. №803/39, що призвело до
порушення відповідачем вимог ст..116, 124-125 ЗК України.

Згідно
Рішення Київської міської ради від 08.06.2000 № 164/885 «Про передачу окремих
повноважень районним в м. Києві радам з питань регулювання земельних відносин»
районним у м. Києві радам передані повноваження щодо передачі в оренду
земельних ділянок для тимчасового розміщення стаціонарних та переносних малих
архітектурних форм: лотків, навісів, виносного торгівельного обладнання
(холодильні установки, торгівельні автомати, стенди, виносні вітринні установки
тощо), функціональних огорож, навісів, палаток, кіосків, призначених для
роздрібної торгівлі, поштових, довідкових та інших операцій, площа яких не
повинна перевищувати 20 кв. м. Пунктом 2 цього ж рішення, зобов'язано районні в
м. Києві ради здійснювати контроль за використанням та охороною земель, -
додержанням земельного законодавства, приймати рішення про звільнення
самовільно зайнятих земельних ділянок та знесення самовільно збудованих
будівель і споруд.

Положенням
ст. 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території. Відповідно до положень ст. 73 ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні» акти ради, прийняті в межах наданих їй повноважень,
є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території
органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та
організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній території.

Судова
колегія звертає увагу на те, що рішенням Оболонської районної у м. Києві ради
від 26.10.2006 № 5/2 «Про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок”
було зобов'язано ТОВ «Фора» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за
адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 46. Однак, як свідчать матеріали справи,
вимоги вказаного рішення щодо звільнення земельної ділянки відповідачем на час
розгляду судом спору виконано не було, продовжується самовільне використання
земельної ділянки без отримання необхідних правовстановлюючих документів. В
матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо звернення відповідача в
установленому законом порядку до власника земельної ділянки (Київської міської
ради), та надання нею відповідного дозволу на здійснення її користування.

Також
в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження досягнення узгоджень із
іншими співвласниками-користувачами прилеглої до будинку земельної ділянки та
визначення ними відповідного порядку користування нею, з огляду на права певних
осіб на цю ділянку, враховуючи їх права власності/користування на відповідні
приміщення, для користування яких і виділено спірну земельну  ділянку по вул. Вишгородська, 46 в м. Києві.
Оскільки відсутність у інших власників/наймачів права на користування земельною
ділянкою ( в даному випадку її частиною в розмірі 5 кв.м.) може призвести до
порушення їх прав та ускладнити нормальне користування належними їм  на праві власності/користування приміщеннями
(можливість проходу, під'їзду в залежності від мети оренди).

З
приводу доводів відповідача щодо правомірності його користування частиною
спірної земельної ділянки на підставі ч.1 ст.796 ЦК України, якою передбачено,
що одночасно з правом найму будівлі (її частини) наймачеві надається право
користування земельною ділянкою, на якій вона знаходиться, а також право
користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі, у розмірі,
необхідному для досягнення мети найму,
судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною
3 ст. 796 ЦК України встановлено, що якщо наймодавець не є власником земельної
ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання
наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено
договором наймодавця з власником земельної ділянки.

В
даному випадку наймодавець - ОСОБА_1 не є власником спірної земельної ділянки,
відповідного договору на користування даною земельною ділянкою із власником -
Київською міською радою, нею не укладався. Враховуючи положення ч.3 ст.796 ЦК України,
та прийняте рішення Оболонською районною у м. Києві радою, як органу,
виконуючого повноваження власника майна,
від 26.10.2006 № 5/2 «Про звільнення самовільно зайнятих земельних
ділянок”, яким було зобов'язано відповідача звільнити земельну ділянку, судова
колегія приходить до висновку про відсутність з боку власника відповідного
дозволу на здійснення відповідачем користування вказаною земельною ділянкою, а
відтак наявності будь-яких правових підстав для подальшого здійснення
користування нею шляхом знаходження на цій території встановленого холодильного
обладнання.

У
відповідності до статті 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування
витрат, понесених за час незаконного користування ними.

За
таких обставин доводи відповідача щодо правомірності та законності здійснення
ним користування земельною ділянкою судовою колегією визнаються
необґрунтованими та до уваги не приймаються, оскільки належних доказів на
підтвердження цього факту відповідачем суду не надано, та спростовується
зібраними у справі матеріалами.

Враховуючи
вищевикладене, колегія приходить до висновку, що апеляційне подання є
обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Оскаржуване рішення господарського
суду від 06.03.2008 р. у справі  №
36/633-3/80  слід скасувати, позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційне подання Заступника прокурора Оболонського району міста Києва
в інтересах держави в особі Київської міської ради задовільнити.

2.          Рішення господарського суду м. Києва
від 06.03.2008 р. у справі  №
36/633-3/80  скасувати.

Позов задовольнити.

Зобов'язати Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фора» (08132, Київська область, Києво-Святошинський р-н, м.
Вишневе, вул. Промислова 5, ) повернути самовільно зайняту
земельну ділянку площею приблизно 5 кв.м., що находиться за адресою : м. Київ,
вул. Вишгородська, 46, Київській міській раді (01044 м. Київ, вул. Хрещатик,36,
МФО 820019, ) та привести її в придатний для використання
стан в 30-денний термін з дня набрання рішення законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фора» (08132, Київська область, Києво-Святошинський р-н, м.
Вишневе, вул. Промислова 5, ) в доход Державного бюджету
України 85 грн. - державного мита за подання позову, 42,50 - державного мита за
подання апеляційного подання та 118 грн. - на інформаційно-технічні послуги.
Видати наказ.

3.          Видачу наказу доручити Господарському
суду м. Києва.

4.          Матеріали справи № 36/633-3/80  повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді