ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" серпня 2008 р. Справа № 2/41

Позивач: Приватне підприємство "Рівненська товарна група"

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненські торгівельні мережі"

про стягнення в сумі 29 822 грн. 44 коп.

Суддя

Секретар судового засідання: Маслов К.Г.

Представники:

Від позивача: представник Чучалін В.І. дов. №1 від 29.04.2008 р.

Від відповідача: не з'явився

Стаття 22 ГПК України роз'яснена.

СУТЬ СПОРУ: В позовній заяві позивач Приватне підприємство "Рівненська товарна група" просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненські торгівельні мережі" 25442,02 грн. боргу за поставлені по договору №118/б від 03 серпня 2006 року товаро-матеріальні цінності за період з 12 листопада 2007 року по 01 грудня 2007 року.

Посилається на додаткову угоду №1 від 30.11.2007 р., відповідно до якої оплата по останній накладній повинна була бути проведена не пізніше 22 грудня 2007 року.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 2391,55 грн. збитків від інфляції, що становлять за січень 2008 року - 737,82 грн., за лютий 2008 року - 686,93 грн., за березень 2008 року - 966,80 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних з простроченої суми в сумі 265,96 грн. за період з 04 грудня 2007 року по 18.04.2008 р.

Відповідач в судові засідання 12 серпня 2008 року, 20 серпня 2008 року не з'явився. Подавав письмові клопотання підписані директором товариства про відкладення розгляду справи у зв'язку з наданням можливості подати відзив на позовну заяву, перебуванням представників у відрядженні та у відпустках.

Крім того відповідач 15.05.2008 року подавав письмове клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з тим, що 15 квітня 2008 року товариство прийняло рішення про припинення юридичної особи шляхом перетворення його в приватне підприємство. Клопотання підписано директором товариства. В клопотанні відповідач зобов'язався повідомити суд про завершення процедури перетворення.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню. Дійсно п.3 ч.2 ст.79 ГПК України надає право суду припинити провадження у справі у випадку заміни однієї із сторін її правонаступником внаслідок реорганізації підприємства, організації.

Як вбачається з протоколу №01 загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненські торгівельні мережі" від 15 квітня 2008 року, збори вирішили припинити юридичну особу ТзОВ "Рівненські торгівельні мережі" шляхом перетворення її в Приватне підприємство "Рівненські торгівельні мережі". Призначити ліквідатора Поліщука Валентина Павловича. Визначено місцезнаходження ліквідатора - м.Рівне, вул.Грушевського,2А. Таким чином ліквідатор та директор товариства в одній особі.

Відповідно до ч.3 ст.91 ГК України з дня утворення ліквідаційної комісії (в даному випадку призначення ліквідатора) до неї переходять повноваження по управлінню справами господарського товариства.

Відповідач не надав суду відомостей про завершення процедури перетворення (реорганізації). З моменту надання клопотання про зупинення провадження у справі (15 травня 2008 року) пройшло більше трьох місяців.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" встановлено строк не менше двох місяців з дати публікації комісією інформації про перетворення у визначених Законом засобах масової інформації.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача що відсутній орган, який уповноважений представляти товариство.

Клопотання підписано директором товариства, який одночасно є ліквідатором. Відповідач не виключений з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ).

Крім того зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч.2 ст.79 ГПК України є правом, а не обов'язком суду.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягають задоволенню, оскільки відповідач мав можливість надати відзив по суті спору, а відрядження чи відпустка представників не є поважною причиною не явки в судове засідання. В клопотаннях не вказані, які саме представники мали брати участь у справі. Не надано доказів неможливості їх явки в судове засідання. Коло можливих представників не обмежено Господарським процесуальним Кодексом України.

Господарський суд вважає, що відповідач недобросовісно користується належними процесуальними правами, встановленими ст.22 ГПК України, затягує розгляд справи.

Матеріали справи дозволяють вирішити спір без участі представників відповідача.

Давши оцінку поясненням позивача, доказам у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.526, 527 ЦК України, ст.224 ГК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи позивач надав відповідачеві харчову продукцію по товаротранспортних накладних:

№ РТГ - 003630 від 12 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003886 від 16 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003687 від 16 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003678 від 16 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003689 від 16 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003701 від 19 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003702 від 19 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003703 від 19 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003704 від 19 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003705 від 19 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003706 від 19 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003707 від 19 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003732 від 22 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003733 від 22 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003734 від 22 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003744 від 22 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003781 від 26 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003782 від 26 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003630 від 26 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003783 від 26 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003784 від 26 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003785 від 26 листопада 2007 року;

№ РТГ - 003819 від 01 грудня 2007 року.

Всього 22 товаротранспортні накладні на загальну суму 25442 грн. 02 коп. Товаротранспортні накладні скріплені підписами осіб, які передавали та приймали товар та скріплені печатками.

Разом з товаротранспортними накладними позивачем видавались відповідачеві рахунки-фактури:

№ ОТГ - 000023 від 01 грудня 2007 року;

№ ОТГ - 000022 від 26 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000021 від 26 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000020 від 26 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000019 від 26 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000018 від 26 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000017 від 22 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000016 від 22 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000015 від 22 листопада2007 року;

№ ОТГ - 000014 від 22 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000013 від 19 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000012 від 19 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000011 від 19 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000010 від 19 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000009 від 19 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000008 від 19 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000007 від 19 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000006 від 16 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000005 від 16 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000004 від 16 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000003 від 16 листопада 2007 року;

№ ОТГ - 000002 від 12 листопада 2007 року.

Таким чином відбулась купівля-продаж товару. Разом з тим господарський суд не приймає до уваги посилання позивача, що поставка здійснена на підставі договору поставки №118/б від 03 серпня 2006 року та додаткової угоди до неї від 30 листопада 2006 року.

Суд виходить з того, що в товаро-транспортних накладних та в рахунках-фактурах відсутнє посилання на договір поставки.

Однак дана обставина не впливає на суть спору, стосується лише визначення терміну розрахунків відповідача за отриманий товар.

Відповідно до додаткової угоди термін розрахунків повинен бути здійснений не пізніше 22 грудня 2007 року. В даному випадку термін виконання боржником (відповідачем) свого зобов'язання визначається моментом пред'явлення вимоги відповідно до ст.530 ЦК України. Такими вимогами є рахунки-фактури видані позивачем з товаро-транспортними накладними. Відповідач повинен розрахуватись у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги (рахунку-фактури) по кожній товаро-транспортній накладній. Тобто, по першій вимозі - 19 листопада 2007 року, по останній - 7 грудня 2007 року.

Таким чином розрахунок повинен бути здійснений раніше ніж 22 грудня 2007 року.

Вимога позивача про стягнення трьох процентів річних та збитків від інфляції підлягає задоволенню на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки така відповідальність не встановлена законодавством і не потребує обов'язкового закріплення в договорі. Розрахунок вказаних сум здійснений позивачем в межах прострочення зобов'язання відповідачем до звернення в суд.

Керуючись ст. 82-84, 49 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненські торгівельні мережі" (33003, м.Рівне, вул.Грушевського,2а, р/р № 0023 в УСБ м.Рівне, МФО 333012, ) на користь позивача Приватного підприємства "Рівненська товарна біржа" (33027, м.Рівне, вул.Костромська, 3а/97, р/р № 0980 в Філії "ПЗ РУ" ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в м.Рівне, МФО 333603, ) - 29822 грн. 44 коп. заборгованості, 298 грн. 23 коп. витрат по державному миту, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя

Рішення підписано " " серпня 2008 року.