КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2008                                                                                           № 05-6-45/163 (05-6-45/510)

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача: Ліскович Д.В. (дов. № 5140/9/10 від 15.04.2008р.);

від відповідача-1: не з’явився;

від відповідача-2: не з’явився;

відпрокуратури: Жуков О.В. (посв. № 38 від 01.07.2007р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступник прокурора Дніпровського району м. Києва

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 07.05.2008

у справі № 05-6-45/163 (05-6-45/510)

за позовом                               Заступник прокурора Дніпровського району м. Києва

в інтересах держави в особі ДПІ у Дніпровському районі м. Києва

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Готельний комплекс "Братислава"

Товариство з обмеженою відповідальністю "КТ Хизис"

про                                                  визнання недійсними господарського зобов"язання, стягнення коштів з відповідача 2 на користь відповідача 1, стягнення коштів з відповідача 1 в доход держави

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.05.2008р. у справі

№ 05-6-45/510 у прийнятті позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду Заступник прокурора Дніпровського району м. Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить ухвалу Господарського суду м. Києва від 07.05.2008р. скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду, з підстав порушення норм процесуального права.

В день слухання справи представники відповідачів в судове засідання не з’явились. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційного подання, колегія вважає можливим здійснити перевірку судового рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідачів.

Розглянувши доводи апеляційного подання, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та прокуратури, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, Заступник прокурора Дніпровського району м. Києва в особі Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва звернувся з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Готельний комплекс “Братислава”, Товариства з обмеженою відповідальністю “КТ Хизис” про визнання недійсним господарського зобов’язання та стягнення коштів.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що санкції, передбачені ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України є конфіскаційними, відносяться до адміністративно-господарських та є за своєю правовою природою публічними санкціями, а отже спір має бути вирішений в порядку адміністративного судочинства.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його помилковим з огляду на наступне.

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 175 Кодексу передбачено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частинами 1, 7 статті 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Як було зазначено вище, прокурор звернувся з позовом до суб’єктів господарювання – підприємців про визнання недійсними господарських зобов’язань, які виникли на підставі укладених господарських договорів. Підставою для визнання недійсним господарського зобов’язання заявником визначена ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, якою встановлено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Таким чином, спір, що виник між сторонами у справі є господарсько-правовим та не відносяться до публічно-правових, оскільки предметом спору є визнання недійсним господарського зобов’язання, учасниками якого є суб’єкти підприємницької діяльності, без участі суб’єкта владних повноважень.

Разом з тим, місцевий господарський суд помилково визначив підвідомчість даної справи, посилаючись на додаткову вимогу заявника позову про застосування наслідків недійсності господарського зобов’язання передбачених ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України, вказуючи на їх адміністративно-господарську природу.

Згідно статей 1, 2 Господарського процесуального кодексу України Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами:

державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України;

прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Пунктом 11 статті 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

З огляду на вищевикладене, на думку колегії суддів, дана справа підвідомча господарському суду, оскільки виникла з підстави укладення суб’єктами підприємницької діяльності спірного господарського зобов’язання у формі цивільно-правових договорів.

За таких обставин, апеляційна колегія вважає, що судом першої інстанції припущене помилкове застосування п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, що визнається підставою для задоволення апеляційної скарги і скасування переглянутої ухвали від 07.05.2008р. у даній справі з направленням до суду першої інстанції для розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 105, 106 ГПК України Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційне подання Заступника прокурора Дніпровського району м. Києва задовольнити.

2.          Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2008р. у справі

№ 05-6-45/510 скасувати.

3. Матеріали справи № 05-6-45/510 направити до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Головуючий суддя

Судді