ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2008 р.

№ 2-7/18994-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кривди Д.С.,

суддів:

Жаботиної Г.В.,

Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу

Фонду майна Автономної Республіки Крим

на постанову

від 07.04.08 Севастопольського апеляційного господарського суду

та на рішення

від 22.01.08

у справі

№2-7/18994-2006

господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Пневматика"

до

Фонду майна Автономної Республіки Крим

третя особа

Товариство з обмеженою відповідальністю "МашТехСервіс"

про

скасування наказу

за участю представників сторін

від позивача:

у засідання не прибули

від відповідача:

у засідання не прибули

від третьої особи:

у засідання не прибули

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 22.01.08 господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя І.І.Дворний), яке залишено без змін постановою від 07.04.08 Севастопольського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Фенько Т.П. –головуючого, Дугаренко О.В., Маслової З.Д.), задоволено позов Відкритого акціонерного товариства "Пневматика" до Фонду майна Автономної Республіки Крим за участю в якості третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "МашТехСервіс": скасовано наказ відповідача №649 від 07.09.06 "Про прийняття рішення з приватизації майна, що належить Автономній Республіці Крим –цілісного майнового комплексу, переданого за договором оренди колективному підприємству "МашТехСервіс", що раніше знаходився в користуванні за договором оренди у орендного підприємства "Сімферопольський дослідний завод пневмоапаратури".

Судові рішення мотивовані тим, що оскаржуваним наказом порушено право приватної власності позивача.

Ухвалою від 23.06.08 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, в якій заявлено вимоги про скасування рішення і постанови у справі та відмову в задоволенні позову новим рішенням.

Касатор, зокрема, доводить наявність права власності на зазначений в оспорюваному наказі об'єкт як у позивача, так і у відповідача внаслідок здійснення часткової приватизації, що не прийнято до уваги попередніми судовими інстанціями.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до наказу Фонду майна Автономної Республіки Крим від 29.10.01 №791 "Про створення відкритого акціонерного товариства "Пневматика" Орендне підприємство "Сімферопольський завод пневмообладнання" перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Пневматика", яке зареєстроване 31.10.01, що підтверджується довідкою №09/2-5/2199 про включення до Єдиного державного реєстру підприємств, організацій України Головного управління статистики в Автономній Республіці Крим державного комітету статистики України, виданою 01.11.2001.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що виданий відповідачем наказ №649 від 07.09.06 стосується цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Сімферополь, вул. Балаклавська, 68, та порушує право власності позивача, набуте внаслідок приватизації Сімферопольського дослідного заводу пневмоапаратури.

Судами визначено, що згідно зі ст. 12 Закону України "Про господарські товариства" товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається з підстав не заборонених законом, а також вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проте при вирішенні спору попередні судові інстанції не звернули увагу, що у п. 1 оспорюваного наказу № 649 від 07.09.06 наведені ознаки приватизованого об'єкту, що був переданий за договором оренди третій особі, а також міститься посилання на свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.11.05 (а.с. 71 т. 2), згідно з яким право власності на нежитлове приміщення площею 2685 м2 у літері "Г" відповідно до рішення виконкому Сімферопольської міської ради від 28.10.05 №2087 належить Автономній Республіці Крим. Тобто заперечуючи проти позовних вимог, відповідач навів підстави розпорядження ним відповідним об'єктом, які не отримали належної правової оцінки судів.

Отже, судами не враховано усі обставини приватизації відповідного нежитлового приміщення, визначеного у документах літерою "Г", згідно з правоустановчими документами, а також виходячи з проектної загальної площі цієї будівлі, її використання до приватизації, після приватизації, власника загальної площі чи часток площі, що і є суттєвими для вирішення спору у справі.

З огляду на викладене судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанції не дотримано вимог ст.ст. 43, 47, 43, 84, 105 ГПК України щодо повного і всебічного встановлення усіх обставин справи та правильного застосування законодавства, а відтак рішення та постанова у справі підлягають скасуванню.

Оскільки право оцінки доказів належить до повноважень судів першої та апеляційної інстанцій з додержанням принципу рівності сторін у процесі, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення на підставі відповідних доказів усіх суттєвих обставин.

При новому розгляді справи слід встановити права власності сторін у справі на об'єкт, зазначений у п. 1 оспорюваного наказу №649 від 07.09.06 та наведені у наказі відповідача №649 від 07.09.06.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119-12 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу задовольнити частково.

2. Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.04.08 та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.01.08 у справі №2-7/18994-2006 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький