ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"10" червня 2008 р.

Справа № 9/90/08

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Мишкіної
М.А.

суддів Сидоренко
М.В.

Таценко Н.Б.

при секретарі судового засідання Скуділо
О.В.

за участю представників сторін:

від позивача -
ОСОБА_2. - по довіреності;

від відповідача
-ОСОБА_3. - голова правління, Зінковський О.А. - по довіреності

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства
“Торговий дім “Селеніт”

на рішення господарського
суду Миколаївської області від 09.04.2008р.

по справі № 9/90/08

за позовом ОСОБА_1

до Закритого акціонерного товариства
“Торговий дім “Селеніт”

про визнання недійсним рішення
загальних зборів

(сторони та суть спору зазначаються
згідно рішення суду)

В засіданні суду 10.06.2008р. брала
участь начальник відділу з ведення реєстрів власників іменних цінних паперів
філії ВАТ “Морський Транспортний Банк”у м. Миколаєві Тафтай О.В.

Сторони належним чином повідомлені
про час і місце судового засідання.

У судовому засіданні  10.06.2008р. згідно ст.85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Встановив:

06 лютого 2008р.  ОСОБА_1звернулась до господарського суду
Миколаївської області з заявою про забезпечення позову на підставі ст.ст.66,67
ГПК України шляхом накладення арешту на майно ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” -
торговий дім “Селеніт”, що розташований у м. Миколаєві по вул. 8 Березня, 42,
та заборони відповідачу вчиняти дії по відчуженню майна ЗАТ “Торговий дім
“Селеніт” - торгового дому “Селеніт”.

21 лютого 2008р. ОСОБА_1подала до
місцевого господарського суду позовну заяву до Закритого акціонерного
товариства “Торговий дім “Селеніт” про визнання недійсним рішення загальних
зборів акціонерів ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” про затвердження складу правління
Товариства, зафіксованого в протоколі загальних зборів акціонерів від
04.01.2007р., посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення без належного
повідомлення позивача про проведення загальних зборів та без проведення
реєстрації акціонерів, що прибули для участі у загальних зборах, в порушення
ст.ст.43, 41 Закону України “Про господарські товариства”, ст.9 Закону України
“Про інформацію”, п.8.2.7. Статуту Товариства; використання чистого аркушу
паперу з раніше проставленим підписом позивача для оформлення рішення
протоколом від 04.01.2007р.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 22.02.2008р. заяву позивача про забезпечення позову
задоволено; вжито заходів до забезпечення позову, а саме: накладено арешт на
майно ЗАТ “Торговий дім “Селеніт”-Торговий дім “Селеніт”, що розташоване по
вул.8 Березня,42 у м. Миколаєві; заборонено відповідачеві вчиняти дії по
відчуженню майна ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” до вирішення справи по суті.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 09.04.2008р. (суддя Філінюк І.Г.), підписаним
16.04.2008р., позов задоволено; визнано недійсним рішення загальних зборів
акціонерів ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” від 04.01.2007р., оформлене протоколом
від 04.01.2007р.; стягнуто з відповідача на користь позивача 85грн. держмита та
118грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Рішення суду вмотивоване нормами ч.1
ст.16, ч.5 ст.98 ЦК України, ст.ст.20,88 ГК України, непроведенням реєстрації
присутніх на загальних зборах акціонерів в порушення ст.41 Закону України “Про
господарські товариства”; неповідомленням акціонерів про проведення загальних
зборів у встановлений ст.43 Закону України “Про господарські товариства” та
п.8.2.7. Статуту ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” спосіб; складанням протоколу
загальних зборів від 04.01.2007р. з порушеннями.

Не погодившись з рішенням суду, ЗАТ
“Торговий дім “Селеніт” звернулось до Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду від 09.04.2008р.
скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити
у повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник
послався на наступне: - суд першої інстанції порушив норми процесуального
права, прийнявши всупереч ст.63 ГПК України до розгляду позовну заяву, яка не
відповідала положенням ст.57 ГПК України, оскільки не містила доказів
відправлення копії заяви та доданих до неї документів відповідачеві; подання
фіскального чеку від 22.02.2008р. в підтвердження направлення копії позовної
заяви відповідачеві неповноважним представником позивача, після винесення
ухвали про порушення провадження у справі та не через канцелярію суду;
здійснення поштового відправлення поштовому відділенню на якому не
обслуговується відповідач з неправильним зазначенням назви адресата; -
порушення судом ст.ст.4-2, 4-3, 22, 77 ГПК України у зв'язку з незадоволенням
клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю
у нього позовної заяви та доданих до неї документів; - ігнорування судом
приписів ст.ст.66, 67 ГПК України, згідно яких заява про забезпечення позову
подається після подання відповідного позову та повинна містити обґрунтування
того, як невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду; - необґрунтованість твердження суду щодо
нелегітимності рішення загальних зборів акціонерів через неповідомлення
позивача про дату проведення зборів, оскільки ОСОБА_1. особисто приймала участь
у зборах та у голосуванні, про що свідчить її власний підпис на протоколі від
04.01.2007р., підтверджується листом реєстратора ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” та
відсутністю претензій позивача щодо легітимності оскаржуваного рішення на
наступних зборах акціонерів, в яких вона приймала участь.

В додаткових поясненнях до
апеляційної скарги скаржник зазначає про необхідність складання протоколу
загальних зборів акціонерів товариства від 04.01.2007р. через заміну
реєстратора ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” та для підтвердження існуючого порядку
управління Товариством; ОСОБА_3. було обрано головою правління Товариства ще у
2000 році, що підтверджується довідкою Головного управління статистики у
Миколаївській області від 23.05.2008р. та протоколами загальних зборів
акціонерів від 03.02.2003р., 12.09.2006р., 16.03.2007р.; здійснення ОСОБА_3.
функцій голови правління Товариства до теперішнього часу.

Скаржник вважає, що оспорений
протокол від 04.01.2007р. не є новим самостійним рішенням Товариства, а тільки
фіксує існуючий порядок управління Товариством на вимогу нового реєстратора
відповідача -ВАТ “Морський Транспортний Банк”; оскільки ОСОБА_1. була присутня
на загальних зборах 04.01.2007р. і особисто підписала протокол, відсутні
правові підстави вважати її права порушеними оскаржуваним рішенням Товариства і
задовольняти відповідний позов, навіть якщо при проведенні загальних зборів і
були допущені певні порушення.

У
засіданні суду апеляційної інстанції скаржник підтримав доводи та вимоги
апеляційної скарги та заявив клопотання про виклик для дачі пояснень начальника
відділу з ведення реєстрів власників іменних цінних паперів філії ВАТ “Морський
Транспортний Банк” у м. Миколаєві з питань порядку  проведення загальних зборів від 04.01.2007р.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав законності та
обґрунтованості оскаржуваного рішення. В засіданні суду апеляційної інстанції
10.06.2008р. надав додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, які не
підписані ОСОБА_2. як представником ОСОБА_1. На задоволення його клопотання
судом апеляційної інстанції залучені додаткові докази, які на думку
представника свідчать про відсутність у ОСОБА_3. повноважень голови правління
ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” на підставі вироку суду від 01.06.2001р.

В засіданні суду апеляційної
інстанції 10.06.2008р. були заслухані пояснення
начальника відділу з ведення реєстрів власників іменних цінних паперів
філії ВАТ “Морський Транспортний Банк” у м. Миколаєві Тафтай Ольги Віталіївни,
викликаної ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.06.2008р. відповідно до
ст.30 ГПК України.

Тафтай О.В. пояснила, що 04.01.2007р.
у її присутності були проведені загальні збори учасників ЗАТ “Торговий дім
“Селеніт”, необхідність проведення котрих була обумовлена терміновістю
вирішення певних питань поточної діяльності Товариства. На цих зборах було
затверджено склад правління Товариства, це рішення загальних зборів оформлене
протоколом 04.01.2007р., котрий особисто підписувався усіма акціонерами, у тому
числі ОСОБА_1., яка була присутня на цих зборах.

Перевіривши матеріали справи, повноту
встановлення обставин справи та відповідність ним висновків суду першої
інстанції,  правильність застосування
норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів вбачає підстави для задоволення вимог апеляційної скарги
виходячи з наступного.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” створено на
підставі рішення загальних зборів акціонерів Товариства від 01.09.1995р., є
юридичною особою з дати державної реєстрації 22.09.1995р., котра керується в
своїй діяльності чинним законодавством та Статутом Товариства.

Станом на 18.01.2008р. та на день
звернення до суду з позовом ОСОБА_1є акціонером Товариства, власником 1600
простих іменних акцій номінальною вартістю 16000грн, що складає 50 відсотків
статутного фонду (32000грн.), що підтверджується випискою з реєстру власників
іменних цінних паперів про стан особового рахунку 58-00/64857 ЗАТ “Торговий дім
“Селеніт” на 18.01.2008р.

Судом апеляційної інстанції з
матеріалів справи також встановлено і не заперечується сторонами, що наразі
решта долі в статутному фонді Товариства належить ОСОБА_3, отже акціонерами ЗАТ
“Торговий дім “Селеніт” є дві особи з рівними частками в статутному капіталі (в
матеріали апеляційного провадження залучена виписка з реєстру власників іменних
цінних паперів про стан особового рахунку №58-00/6485 ЗАТ “Торговий дім
“Селеніт” на 04.01.2007р. ОСОБА_3.).

Згідно листа першого заступника
начальника Головного управління статистики в Миколаївській області від
23.05.2008р. №05/3-11/1246 з 19.12.2000р. керівником ЗАТ “Торговий дім
“Селеніт” став ОСОБА_3., який і є головою правління Товариства до теперішнього
часу. Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 27.05.2008р. також підтверджує цю обставину.

За Статутом
ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” вищим органом Товариства є загальні збори  акціонерів, що визнаються правомочними, якщо
в них беруть участь акціонери або їх представники, що мають більш ніж 60%
голосів; про проведення загальних зборів акціонерів держателі іменних цінних
акцій повідомляються персонально рекомендованим листом, кур'єром або
телефаксом; крім того, загальне повідомлення друкується в місцевій пресі та в
одному з офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів
України чи Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку; повідомлення
повинно бути не менш ніж за 45 днів до скликання загальних зборів (п.п.8.2.1.,
8.2.6., 8.2.7. Статуту).

04.01.2007р. рішенням
загальних зборів акціонерів ЗАТ “Торговий дім “Селеніт”, оформленим проколом
від 04.01.2007р., затверджено наступний склад правління Товариства:
голова правління -ОСОБА_3., член правління -ОСОБА_1. Рішення прийнято
одностайно двома акціонерами, які володіють 3200 акціями, що складає 100%
статутного фонду Товариства.

Позивач, вважаючи це
рішення незаконним, оспорив його в судовому порядку, стверджуючи про порушення
при проведенні загальних зборів вимог Закону України “Про господарські
товариства” та Статуту ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” у зв'язку з неповідомленням
персонально ОСОБА_1. про проведення цих зборів, непроведенням реєстрації
акціонерів, невідповідністю протоколу від 04.01.2007р. дійсності як такого, що
був оформлений на раніше підписаному позивачем чистому аркуші паперу.

Місцевий господарський суд дійшов
висновку про порушення ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” вимог ст.ст.41, 43 Закону
України “Про господарські товариства”, п.8.2.7. Статуту ЗАТ “Торговий дім
“Селеніт” при проведенні загальних зборів 04.01.2007р. і складанні відповідного
протоколу, виходячи з чого задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1.

Проте з обґрунтованістю висновку про
задоволення позовних вимог суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду
наступного.

Дійсно, ст.41 Закону України “Про
господарські товариства” вимагає проведення реєстрації акціонерів (їх
представників), які прибули для участі у загальних зборах, згідно з реєстром
акціонерів виконавчим органом акціонерного товариства або реєстратором на
підставі укладеного з ним договору; також згідно ст.43 цього Закону, п.8.2.7.
Статуту Товариства акціонери повинні бути повідомлені персонально у
передбачений Статутом спосіб.

ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” не
заперечує, що при проведенні загальних зборів 04.01.2007р. були допущені
порушення, на які вказує позивач, але наполягає на тому, що акціонер ОСОБА_1.
прийняла участь у цих зборах і особисто підписала протокол від 04.01.2007р. як
секретар зборів.

Вказана обставина підтверджена
працівником реєстратора ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” - філії ВАТ “Морський
Транспортний Банк” у м. Миколаєві, а саме, поясненнями  начальника відділу з ведення реєстрів
власників іменних цінних паперів філії ВАТ “Морський Транспортний Банк” у м.
Миколаєві Тафтай О.В. суду апеляційної інстанції, які у розумінні ст.32 ГПК України
є доказами по справі і мають оцінюватись за правилами ст.43 ГПК України у
сукупності з іншими матеріалами.

З протоколу загальних зборів
акціонерного товариства від 04.01.2007р. вбачається, що у зборах брали участь
усі акціонери ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” - ОСОБА_3. та ОСОБА_1, які володіють
100% голосів та підписали протокол як голова та секретар зборів відповідно до
ч.9 ст.41 Закону України “Про господарські товариства”.

Недотримання вимог ст.43 Закону
України “Про господарські товариства”  та
п.8.2.7. Статуту щодо персонального повідомлення акціонерів про скликання
загальних зборів не призвело до неможливості участі позивача у зборах; факт
присутності ОСОБА_1. на загальних зборах підтверджується її особистим підписом
на протоколі від 04.01.2007р. (водночас, проти того, що це її особистий підпис
позивач не заперечує) та поясненнями Тафтай О.В. При цьому твердження щодо
використання чистого аркушу паперу з поставленим раніше підписом ОСОБА_1. для
складання протоколу від 04.01.2007р. спростовується наданим суду апеляційної
інстанції листом в.о. керуючого філією ВАТ “Морський Транспортний Банк” у м.
Миколаєві, згідно якого згаданий протокол було підписано акціонерами Товариства
ОСОБА_3. та ОСОБА_1. особисто в присутності начальника відділу з ведення
реєстрів філії ВАТ “МТБ” у м. Миколаєві та його копію залучено до справи про
відкриття рахунку ЗАТ “Торговий дім “Селеніт”, та поясненнями у  засіданні 10.06.2008р. самої Тафтай О.В. суду
апеляційної інстанції.

Крім того, слід відзначити, що
посилання на такі дії як завчасне підписання чистого аркушу паперу в якості
доказу неправомочності загальних зборів у зв'язку з відсутністю кворуму
04.01.2007р. оцінюється колегією суддів як такі, що знаходяться поза межами
правомірної правової позиції і тому не заслуговують на увагу.

У відповідності з приписами ч.1 ст.41
Закону України “Про господарські товариства” правомочність загальних зборів
акціонерів повинна бути підтверджена даним про їх реєстрацію, відображеними в
протоколі реєстраційної (мандатної) комісії. Відсутність реєстру акціонерів під
час проведення загальних зборів, якщо неможливо встановити їх правомочність
виходячи з інших доказів, є підставою для визнання рішень загальних зборів
недійсними.

Проте, в даному випадку існують
належні докази щодо встановлення факту прийняття акціонером ОСОБА_1. участі у
загальних зборах 04.01.2007р. - протокол від 04.01.2007р. з її особистим
підписом як секретаря зборів, ця обставина позивачем не спростована, а
посилання на завчасне підписання чистого аркушу є безпредметними.

Таким чином, в загальних зборах
04.01.2007р. прийняли участь усі (два) акціонери ЗАТ “Торговий дім “Селеніт”,
які володіють 100 відсотками голосів і підписали протокол як голова і секретар
зборів, тому з позиції порушення Товариством права ОСОБА_1. на участь в
управлінні Товариством та роботі його вищого органу позовні вимоги є
безпідставними і задоволенню не підлягали.

Аналогічна правова позиція викладена
в п.2.12. Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від
28.12.2007р. №04-5/14 “Про практику застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних відносин”.

Нездійснення ЗАТ “Торговий дім
“Селеніт” персонального повідомлення акціонера ОСОБА_1. про проведення
загальних зборів 04.01.2007р. є в даному випадку формальним порушенням ст.43
Закону України “Про господарські товариства”, п.8.2.7. Статуту Товариства, з
огляду встановленої судом апеляційної інстанції присутності позивача на
загальних зборах 04.01.2007р. і не може вважатись підставою для визнання
рішення цих зборів недійсними. Така правова позиція узгоджується із змістом
п.2.14. Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від
28.12.2007р. №04-5/14 “Про практику застосування законодавства у розгляді
справ, що виникають з корпоративних відносин”.

Відповідно до ст.15 ЦК України, ч.5
ст.98 ЦК України, ст.ст.1, 33 ГПК України у випадку звернення учасника
Товариства до суду для оспорювання рішення загальних зборів він як позивач
повинен довести, що внаслідок недотримання Товариством  норм законодавства або установчих документів
були порушені його корпоративні права: адже судовому захисту підлягає тільки
порушене (оспорене, невизнане) право та охоронюваний законом інтерес.

Суд першої інстанції, встановивши
порушення ст.41 Закону України “Про господарські товариства” при проведенні
загальних зборів ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” 04.01.2007р. і складанні
відповідного протоколу, не перевірив і не надав належну оцінку твердженням
позивача стосовно його відсутності на загальних зборах 04.01.2007р.; в
порушення вимог ст.4-7 ГПК України допустив неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, що мало наслідком порушення ч.1 ст.15 ЦК України
-необґрунтоване застосування судового захисту корпоративних прав позивача, які
не були порушеними  прийнятим загальними
зборами учасників ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” рішенням про затвердження складу
правління Товариства.

Колегія суддів констатує
обґрунтованість та підставність тверджень скаржника стосовно допущених судом
першої інстанції процесуальних порушень при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1.

Так, місцевий господарський суд в
порушення ст.ст.63, 64, 65 ГПК України прийняв позовну заяву ОСОБА_1. за
відсутності доказів направлення відповідачеві копії позовної заяви, хоча п.4
ч.1 ст.63 ГПК України імперативно приписує суду повернути таку позовну заяву
без розгляду. Суд першої інстанції не був позбавлений можливості витребувати ці
докази ухвалою про порушення провадження у справі в порядку ст.65 ГПК України,
враховуючи, що перелік додатків до позовної заяви містив зазначення цих доказів
як наявних.

Порушивши ухвалою від 22.02.2008р.
провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1., що надійшла суду і була зареєстрована
21.02.2008р., суд першої інстанції прийняв поштову квитанцію від 22.02.2008р.
як доказ надіслання копії позовної заяви безпосередньо (не через канцелярію
суду) від ОСОБА_2., проте в матеріалах справи відсутні докази повноважень
останнього на представництво інтересів ОСОБА_1. станом на 22.02.2008р.
(довіреність на а.с.39 була видана тільки 17.03.2008р.).

Забезпечивши позов ухвалою від тієї ж
дати (22.02.2008р.) за заявою (клопотанням) позивача на підставі ст.ст.66, 67
ГПК України, суд першої інстанції не врахував, що позовна заява ОСОБА_1. такого
клопотання не містила, а заява про забезпечення позову ОСОБА_1. (а.с.7) була
зареєстрована канцелярією господарського суду Миколаївської області
06.02.2008р. (на два тижні раніше подання позову), на ній відсутня резолюція
голови суду щодо її розгляду конкретним суддею або про її залучення до
матеріалів будь-якої справи.

Втім ухвала про забезпечення позову
від 22.02.2008р. не є предметом апеляційного перегляду в даному апеляційному
провадженні, тому процесуальні підстави для правового аналізу з порушеного
відповідачем питання її законності та обґрунтованості у суду апеляційної
інстанції відсутні.

В порушення ст.ст.4-2, 4-3, 84 ГПК
України суд першої інстанції не розглянув клопотання відповідача та не зазначив
мотиви його відхилення (клопотання ЗАТ “Торговий дім “Селеніт” про відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю у відповідача копії позовної заяви та
доданих до неї документів), позаяк ані протокол судового засідання від
09.04.2008р., ані описова та мотивувальна частина оскаржуваного рішення таких
відомостей не містять.

Згадувані порушення норм
процесуального права у сукупності є суттєвими, проте безпосередньо не мали
наслідком прийняття неправильного рішення, а відтак, підставою для його
скасування за змістом ч.2 ст.104 ГПК України слугувати не можуть.

Подані представником позивача в
засіданні апеляційного суду 10.06.2008р. додаткові матеріали в обґрунтування
недійсності оспореного рішення загальних зборів (зокрема, вирок суду від
13.06.2001р. відносно ОСОБА_3., протокол загальних зборів від 02.07.2001р.) та
його усні пояснення сприймаються судовою колегією як намагання довести
неповноважність ОСОБА_3. як голови правління ЗАТ “Торговий дім “Селеніт”, але
це питання не є предметом даного спору, не виступало підставою подання ОСОБА_1.
позову або мотивом оспорення рішення загальних зборів від 04.01.2007р., тобто
спрямовує розгляд справи в площину зовсім іншого спору, виходячи з чого не
потребує дослідження і правового аналізу.

Проте слід відзначити, що
відповідачем подані належні у розумінні ч.2 ст.17, ч.1 ст.18 Закону України
“Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” докази
стосовно факта здійснення ОСОБА_3. повноважень голови правління відповідача
принаймні з 19.12.2000р. та на даний час, а усі зміни у складі керівництва ЗАТ
“Торговий дім “Селеніт”, що нібито відбулися за рішенням загальних зборів
учасників 02.07.2001р., можуть вважатись легітимними виключно з моменту
внесення відповідних відомостей в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що не було ініційоване ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону
України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”
якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

На підставі вищевикладеного,
оскаржуване рішення підлягає скасуванню у зв'язку з неповним встановленням
судом обставин, що мають значення для справи, котрим опосередковується
порушення судом норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_1. до
ЗАТ “Торговий дім “Селеніт”.

Відповідно до ст.68, 99 ГПК України
суд апеляційної інстанції, прийнявши нове рішення про відмову у позові,
скасовує заходи забезпечення позову по справі №9/90/08, вжиті ухвалою місцевого
господарського суду від 22.02.2008р.

Судові витрати з розгляду справи в
суді першої інстанції та витрати по сплаті держмита за подання апеляційної
скарги згідно ст.49 ГПК України покладаються на позивача -ОСОБА_1.

Керуючись
ст.ст.49, 68, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України,
колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства “Торговий дім “Селеніт” задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Миколаївської області від 09.04.2008р. скасувати.

3. У задоволенні позову відмовити.

4. Скасувати заходи до забезпечення
позову, вжиті ухвалою господарського суду Миколаївської області від
22.02.2008р.

5. Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Закритого акціонерного товариства “Торговий дім “Селеніт” 42,50грн. витрат по
держмиту за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду
Миколаївської області видати відповідний наказ з зазначенням необхідних
реквізитів.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції
може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя:
Мишкіна М.А.

Судді:
Сидоренко М.В.

Таценко Н.Б.