ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.07.08 р.                     Справа № 29/131

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді В.В. Джарти

При секретарі судового засідання Бєліковій Н.А.

за участю:

Представників сторін:

від позивача Плахоніна Н.О. – довіреність № 06/16 від 23.05.07

від відповідача не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго” м. Краматорськ

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Дивиком” м. Краматорськ

про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 3991,17 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго” м. Краматорськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Дивиком” м. Краматорськ про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 3991,17 грн., у тому числі сума основного боргу 1930,49 грн., сума індексу інфляції 217,42 грн., 3% річних 14,95 грн., пеня в розмірі 1828,31 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 293 від 01.01.2007р., додатки до договору, додаткову угоду, акти-рахунки, акт звірки, розрахунок суми боргу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у зв’язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 ГПК України.

Представник відповідача вимоги Ухвал господарського суду Донецької області від 04.06.2008 р., 20.06.2008 р. не виконав, в судові засідання не з’являвся, не зважаючи на належне повідомлення судом про час, та місце судового засідання, що підтверджено штампом реєстрації вихідної кореспонденції господарського суду. Наразі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами справи, оскільки, не наданий суду відзив не може істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних відносин, крім того, ст. 75 ГПК України вбачає, що надання відзиву є не обов’язком, а правом відповідача, в чому вбачається прояв принципу диспозитивності

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго” (Теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Дивиком” (Споживач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 293 від 01.01.2007р., строком дії до 31.12.2008 р. Договір укладено з додатковою угодою № 1, без протоколів розбіжностей. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що на момент виникнення боргу сторони перебували у договірних відносинах.

Відповідно до умов, позивач зобов’язується продати вчасно та відповідної якості теплову енергію в гарячій воді, а відповідач, в свою чергу зобов’язується приймати та своєчасно оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно п.п. 5.1, 6.2 договору, облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 5.5 договору зазначено, що при відсутності приладів обліку або виходу його з ладу – кількість теплової енергії, що відпущена Споживачу, визначається Теплопостачальною організацією розрахунковим методом з урахуванням фактичного часу споживання теплової енергії, фактичної температури зовнішнього та внутрішнього повітря, а також температури мережної води в подавальному трубопроводі.

Відповідно до п. 6.3 договору, оплата виконується на підставі актів-рахунків (рахунків), які направляються належним чином Споживачеві Теплопостачальною організацією, в трьохденний календарний термін з моменту отримання акту-рахунку. Акти-рахунки є підтвердженням кількості відпущеної теплової енергії, та мають бути оформлені споживачем на протязі 3-х календарних днів з дня отримання їх від Теплопостачальної організації.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов’язання за договором, у спірний період, виконав належним чином, продав відповідачу теплову енергію та пред’явив акти-рахунки на оплату, а саме:

-          № 293-10 від 31.10.2007 р. на суму 114,43 грн.;

-          № 293-11 від 30.11.2007 р. на суму 482,12 грн.;

-          № 293-12 від 31.12.2007 р. на суму 425,28 грн.;

-          № 293-1 від 31.01.2008 р. на суму 820,90 грн.;

-          № 293-2 від 29.02.2008 р. на суму 208,71 грн.;

-          № 293-3 від 31.03.2008 р. на суму 361,80 грн.;

-          № 293-4 від 30.04.2008 р. на суму 113,80 грн., які містять відмітки відповідача про їх отримання.

Відповідач свої договірні зобов’язання стосовно своєчасної та повної оплати за одержану теплову енергію не виконав, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою стягнути виниклу заборгованість за період з жовтня 2007 р. по квітень 2008 р. в розмірі 1930,49 грн., що підтверджено матеріалами справи, актом звірки від 01.06.2008 р., який підписаний обома сторонами та підлягає стягненню в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, акт звірки бухгалтерів є тільки документом, по якому бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких зобов’язань сторін підтверджується первинними документами (накладними, рахунками), але позивач додав до позовної заяви акти-рахунки, які підтверджують суму заборгованості.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний уплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача за період з 17.11.2007 р. по 28.05.2008 р. 3% річних на суму 14,95 грн., яка відповідає вимогам чинного законодавства і підлягає стягненню з відповідача.

Позивачем на суму заборгованості нарахована інфляційна складова в розмірі 217,42 грн. в період з січня 2008 р. по травень 2008 р., яка підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке:

Перевіривши розрахунок інфляційної складової, суд вважає його арифметично невірним, оскільки позивач неправильно визначив індекс інфляції за травень 2008 р., який складає 101,3, а не 103,1, як зазначено у розрахунку інфляційної складової.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні інфляційної складової на суму 34,75 грн., як безпідставно заявлену та задовольняє на суму 182,67 грн.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача 1828,31 грн. пені за період з 17.11.2007р. по 28,05.2008 р.

Відповідно ст.. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно п. 7.2.5 договору, за ухилення від виконання взобов’язання по актам-рахункам за теплову енергію, а також за їх несвоєчасне оформлення відповідно п.6.3 договору Споживач сплачує Теплопостачальній організації пеню в розмірі 1% належної до сплати суми за кожний день прострочення у відповідності з Законом України „Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибуткових територій” № 686-ХІY від 20.05.1999р.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що пеня нарахована без врахування умов п. 6.3 договору стосовно строку оплати відповідачем отриманих актів-рахунків. Так, за прострочення платежу за теплову енергію за рахунком № 293-11 від 30.11.2007 р., пеня нарахована з 10 грудня по 19 грудня 2007р., тоді як виходячи з умов договору, за прострочення по даному рахунку позивач має право нараховувати пеню – з 14 грудня 2007р.

Таким чином пеня підлягає стягненню частково, в сумі 1809,02 грн.

Вимога щодо стягнення пені в залишковій частині, в розмірі 19,29 грн. задоволенню не підлягає у зв’язку з безпідставністю заявлення.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

Згідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 526, 527, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 32, 33, 34, 38, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго” м. Краматорськ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Дивиком” м. Краматорськ про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 3991,17 грн., у тому числі сума основного боргу 1930,49 грн., сума індексу інфляції 217,42 грн., 3% річних 14,95 грн., пеня в розмірі 1828,31 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Дивиком” (84300, м. Краматорськ, вул. Соціалістична, 45/407, р/р 6011 в Краматорській філії КБ „ПриваБанк”, МФО 335548, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Краматорськтеплоенерго” (84320, м. Краматорськ, вул. Бєляєва, 113, п/р 0331 в Краматорській філії КБ Приватбанк, МФО 335548, ) 1930,49 грн. – заборгованість за теплову енергію, 14,95 грн. - 3% річних, 182,67 грн. - індекс інфляції, 1809,02 грн. – пені, 100,62 грн. – державного мита, 116,41 грн. – плати за інформаційно-технічне обслуговування судового процесу.

У стягненні суми індексу інфляції у розмірі 34,75 грн. та пені в розмірі 19,29 грн. відмовити як безпідставно заявленим.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя Джарти В.В.