ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 р.

№
2/49

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Кравчука Г.А.

суддів:

Мачульського
Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні

касаційну
скаргу

Державної
податкової інспекції у м. Дніпродзержинську

на
постанову

Дніпропетровського
апеляційного господарського суду

від

05.03.2008р.

у
справі  Господарського суду

№2/49
Дніпропетровської області

за
позовом

Державної
податкової інспекції у м. Дніпродзержинську

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

проприпинення підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємця

за
участю представників

-
позивача:

Келеберди
В.С. (довіреність №8886/20/100 від 20.03.2008р.)

-
відповідача:

не
з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2005р. (суддя
Боділовська М.М.) постановлено припинити підприємницьку діяльність фізичної
особи-підприємця ПП ОСОБА_1та стягнути з відповідача в доход держбюджету 85
грн. держмита, а на користь ДП "Судовий інформаційний центр" 118 грн.
судових витрат.

Оскарженою
постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.2008р.
(колегія суддів у складі: головуючого -судді Тищик І.В., суддів Сизько І.А.,
Чоха Л.В.) вказане рішення суду скасовано, постановлено в поворот виконання
рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2005р.
відновити в Єдиному державному реєстрі запис про державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1; копію постанови направити
Управлінню з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців для внесення державним реєстратором відповідного запису до
Єдиного державного реєстру. Провадження у справі постановлено припинити.

В
касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 05.03.2005р. і передати справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним
господарським судом норм матеріального і процесуального права, а саме: п.2
ст.46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", п.п.26, 28 Положення "Про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності", затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.05.1998р. №740, ст.ст.1, 12, 33, ч.1 ст.43
Господарського процесуального кодексу України, ст.3, п.17 ч.1 ст.11, ст.17
Кодексу адміністративного судочинства України, п.п.4, 5, 6, 7 Розділу VІІ
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відзиву
на касаційну скаргу не надійшло.

Відповідач
не використав наданого законом права на участь свого представника у судовому
засіданні.

Переглянувши
у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду
України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції,
приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як
вбачається із оскаржених судових рішень судами розглянуто спір про припинення
підприємницької діяльності за позовом Державної податкової інспекції у м.
Дніпродзержинську, яка у спірних правовідносинах виступає як суб'єкт владних
повноважень.

Із
матеріалів справи також вбачається, що на рішення господарського суду першої
інстанції від 11.01.2005р. подано апеляційну скаргу, яка була адресована до
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Вказана
апеляційна скарга 23.01.2008р. була прийнята Господарським судом
Дніпропетровської області та супровідним листом від 31.01.2008р. разом із
справою була направлена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Судом
апеляційної інстанції ухвалою від 11.02.2008р. цю апеляційну скаргу прийнято до
свого провадження, а справу переглянуто за правилами Господарського процесуального
кодексу України.

При
цьому Державна податкова інспекція у м. Дніпродзержинську звернулась до суду
апеляційної інстанції з клопотанням про передачу вказаної апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Оскарженою
постановою у вказаному клопотанні відмовлено з тих мотивів, що оскільки
провадження у даній справі було завершено місцевим господарським судом за
правилами Господарського процесуального кодексу України до набрання чинності
Кодексом адміністративного судочинства України, а чинним законодавством не
передбачена зміна процесуального порядку перегляду справ в апеляційних судах,
передача вказаної справи на розгляд суду адміністративної юрисдикції неможлива.

Приймаючи
оскаржену постанову про скасування рішення місцевого господарського суду та
відновлюючи в Єдиному державному реєстрі запис про державну реєстрацію Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1суд апеляційної інстанції
виходив з того, що судом першої інстанції рішення прийнято без повного
з'ясування всіх обставин справи та за відсутності відповідача, який належним
чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Про
те суд апеляційної інстанції при здійсненні апеляційного провадження порушив
норми процесуального права виходячи з наступного.

Частиною
3 статті 22 Закону України "Про судоустрій України" передбачено, що
місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх
підсудності. Згідно з частиною 1 статті 21 Господарського процесуального
кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами -
можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Таким
чином, господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли
склад учасників спору відповідає статті 1 Господарського процесуального кодексу
України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Із
приписів ст.12 ГПК України вбачається, що із набранням чинності Кодексом
адміністративного судочинства України даний спір не підвідомчий господарським
судам.

Пунктом
7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України дано визначення
суб'єкта владних повноважень, згідно з яким - це орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. Статтею 4 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" встановлено, що Державна податкова
адміністрація України є центральним органом виконавчої влади. Державні
податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України.
Державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та
Севастополя), районні у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові
інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в
Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

У
пункті 1 статті 3 цього кодексу зазначено, що справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 статті 3 цього Кодексу вичерпно визначено
коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади,
органи місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із
змісту ст.4 ч.1, ст.ст.42, 43, 52, ст.19 ч.5 Господарського кодексу України
вбачається, що господарські правовідносини виникають на підставі вільного
волевиявлення господарюючих суб'єктів.

Враховуючи
викладене, даний спір є публічно-правовим спором і підвідомчий адміністративним
судам України.

Проте,
судом апеляційної інстанції в порушення зазначених вимог процесуального закону
розглянуто справу адміністративної юрисдикції за правилами Господарського
процесуального кодексу України.

При
цьому належить враховувати, що відповідно до приписів п.6 розділу VІІ
"Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного
судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,
вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні
господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Цією
нормою також визначено, що після початку діяльності апеляційного
адміністративного суду апеляційні скарги в адміністративних справах, подані до
відповідних апеляційних господарських судів, передаються цими судами до
апеляційного адміністративного суду, якщо апеляційне провадження у справі ще не
відкрито.

Згідно
ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади
здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України.

З викладеного
вбачається, що оскільки процесуальним законом вирішення даного спору віднесено
до підвідомчості адміністративних судів, а апеляційна скарга в цій справі
адресована до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, у суду
першої інстанції не було правових підстав наплавляти її до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду, а у останнього відсутні правові підстави для
прийняття та розгляду такої апеляційної скарги за правилами Господарського
процесуального кодексу України.

Таким
чином прийняте в даній справі судом апеляційної інстанції судове рішення є
незаконним і тому підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої
інстанції для виконання вимог розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні
положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 3, 11110
ч.1, 11111 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 6
розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу
адміністративного судочинства України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську задовольнити.

Постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.2008р. у справі
№2/49 Господарського суду Дніпропетровської області скасувати, справу передати
до суду першої інстанції для виконання вимог розділу VІІ "Прикінцеві та
перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий
суддя
Г.А. Кравчук

С
у д д і
Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало