ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2008 р.

Справа № 9/133/08

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Л.В. Поліщук

суддів: Л.І. Бандури, В.Б. Туренко.

Згідно розпорядження заступника голови Одеського апеляційного господарського суду № 109 від 03.09.2008р. проведено заміну у складі колегії: замінено суддю Л.І. Бойко на суддю В.Б. Туренко.

При секретарі судового засідання –А.А. Арбієві,

за участю представників сторін:

від позивача –Г.А. Морозова

від відповідача –О.В. Рябчук,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ВАТ „Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 20.05.2008р.

у справі № 9/133/08

за позовом ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” в особі Миколаївської обласної дирекції

до ВАТ „Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій”

про стягнення боргу в сумі 54018,54грн.

встановив:

28.02.2008р. ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Миколаївської обласної дирекції звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з ВАТ "Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій" заборгованості у загальній сумі 10696,74 дол США, що на момент звернення еквівалентно 54018,54грн., з яких 30130,37 грн. - основний борг, 23888,17грн. - нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту.

Підставою пред’явлення позовних вимог до відповідача стало те, що 04.03.2004р. року між АППБ “Аваль”, правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” (кредитор), ВАТ “Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій” (поручитель) та Новіковим Андрієм Геннадійовичем (боржник) укладено договір поруки № 014/08-112/33148/П2, за умовами якого, ВАТ “МОПАС” поручається перед кредитором відповідати по зобов’язанням Новікова А.Г., що виникли з кредитного договору №014/08-112/33149 від 04.03.2004р.

Посилаючись на те, що Новіковим А.Г. не погашено заборгованість за кредитом, позивач просив стягнути вищевказану суму з відповідача.

Рішенням господарського суду Миколаївської області (суддя Філінюк І.Г.) позов задоволено повністю з посиланням на те, що факт наявності заявленої до стягнення заборгованості перед Відкритим акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль” в особі Миколаївської обласної дирекції та її розмір підтверджено матеріалами справи.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ВАТ “Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій” (далі –ВАТ „МОПАС”) звернулося з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушенням господарським судом при вирішенні спору норм матеріального і процесуального права, а саме: суд в порушення ст. 555 ЦК України не залучив до участі у справі боржника, гр. Новікова А.Г., і не врахував строк позовної давності в частині стягнення пені.

Позивач відзив на апеляційну скаргу на надав.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

04.03.2004р. між АППБ “Аваль”, правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, та Новіковим А.Г. укладений кредитний договір, згідно з яким останньому наданий кредит на суму 8000 доларів США, строком до 04.03.2007р.

Згідно п. 1.3 договору сплата кредиту здійснюється щомісячно у розмірі 1/36 від суми кредиту з погашенням відсотків за користування кредитом. Процентна ставка для розрахунку відсотків за користування кредитом склала суму - 13 % річних.

04.03.2004р. між АППБ “Аваль”, ВАТ “МОПАС” та Новіковим А.Г. підписаний договір поруки за №014/08-112/33149/П2.

Предметом цього договору є порука ВАТ “МОПАС” перед кредитором —АППБ “Аваль” за виконання Новіковим А.Г., як боржником, своїх зобов'язань за кредитним договором від 04.03.2004р.

Згідно з пунктом 2.1. договору поруки, у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором поручитель ВАТ “МОПАС” несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.

Із матеріалів справи вбачається, що гр. Новіков А.Г. повернув кредит частково, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 5966,41 долар США (еквівалент 30130,37грн.).

Згідно постанови ДВС у Жовтневому районі м. Миколаєва про повернення виконавчого документа стягувачеві від 14.12.2007р. судовий наказ №2-н-104/2006 від 20.03.2006р. про стягнення з гр. Новікова А.Г. на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 37440грн. 37 коп. повернуто на підставі п. 5 ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження” у зв’язку з неможливістю з’ясування місця проживання боржника.

Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов’язку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, враховуючи умови договору поруки, місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку, що ВАТ „МОПАС”, як поручитель, повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитом та пеню.

Однак, апеляційна інстанція вважає, що суд помилково не застосував передбачений ст. 258 ЦК України строк позовної давності в один рік щодо вимог про стягнення пені, пославшись на те, що відповідач не заявляв клопотання про застосування строків позовної давності. Із наданої останнім заяви, в якій наведений розрахунок погашення боргу, вбачається, що ВАТ „МОПАС” погоджувалося сплатити заборгованість в сумі 38285,57грн., тобто основний борг і пеню з урахуванням строку позовної давності.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а позов задоволенню частково в сумі 30130,37грн. основного боргу (еквівалент 5966,41доларів США) і 10394,97грн. пені (еквівалент 2058,41 доларів США), нарахованої за період з 01.03.2007р. по 08.02.2008р. згідно розрахунку, так як позов був поданий до суду 28.02.2008р.

Заперечення скаржника стосовно залучення в якості відповідача гр. Новікова А.Г., апеляційна інстанція відхиляє, оскільки щодо останнього вже є рішення суду про стягнення з нього боргу за кредитним договором, яке неможливо виконати у зв’язку з невстановленням виконавчою службою місця проживання вказаного громадянина.

Керуючись ст. ст. 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

постановила:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 20.05.2008р. у справі № 9/133/08 скасувати, позов задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ „Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій” на користь ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” в особі Миколаївської обласної дирекції 5966,41 доларів США, що еквівалентно 30130,37грн. –основного боргу, 2058,41 доларів США, що еквівалентно 10394,97 грн. пені, державне мито в сумі 405,25грн. та 88,52грн. за ІТЗ судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя                                                            Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                Л.І. Бандура

Суддя                                                                                В.Б. Туренко