ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.08                                                                                 Справа № 16/56

За позовом Закритого акціонерного товариства “Луганськкомуншляхбуд, м. Луганськ

до 1-го відповідача Міського комунального підприємства “Експлуатаційно – лінійного управління автошляхів”,

м. Луганськ

2-го відповідача Управління комунального господарства Луганської міської ради, м. Луганськ

про стягнення 204488грн. 42 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

при секретарі судового засідання Маценко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача –Карпова І.Г., довіреність від 10.07.07. № 7;

від 1-го відповідача –Кушнарьова Н.О, дов. від 01.03.08. № 140/1;

від 2-го відповідача –представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивач звернувся з позовом про зобов’язання відповідачів виконати мирову угоду, затверджену ухвалою господарського суду Луганської області від 18.05.06. по справі № 6/139, шляхом стягнення з відповідачів, як солідарних боржників боргу у сумі 161 023 грн. 67 коп., та стягнення з 1-го відповідача на користь позивача суму у розмірі 43 464грн.75коп.,у тому числі 36 977грн.92коп. інфляційних нарахувань та 3-% річних у сумі 6 486грн.83коп.

Позивачем до господарського суду Луганської області 29.04.08. надано заяву від 16.05.08. №101, якою позивач змінив позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідачів солідарно борг в сумі 161023,67грн.на підставі мирової угоди, укладеної між сторонами по справі і затвердженої судом 18.05.06. по справі №6/139, а також стягнути з першого відповідача інфляційні нарахування в сумі 36977,92грн. та 3% річних в сумі 6486,83грн. за несвоєчасне виконання грошового обов’язку по виплаті боргу за мировою угодою.

Представник 1- го відповідача надав до суду відзив на позовну заяву , яким заперечує проти позову відносно стягнення з 1-го відповідача на користь позивача боргу та 36 977грн.92коп. інфляційних нарахувань та 3-% річних у сумі 6 486грн.83коп. у зв’язку з тим, що підприємство-відповідача фінансується за рахунок державного бюджету і відповідач не має можливості виконувати свої грошові обов’язки у встановлений договором строк.

Представником 2- го відповідача також надано до суду відзив від 07.04.08. №37 на позовну заяву , яким заперечує проти позову у зв’язку з відсутністю вини перед позивачем за несвоєчасне виконання мирової угоди, оскільки підприємство-відповідача фінансується з державного бюджету і у відповідача не має змоги дотримуватись умов укладеного з позивачем договору. Стягнення інфляційних нарахувань і річних за несвоєчасне виконання грошових обов’язків згідно ст.625 ЦК України відповідач вважає неправомірним тому, що такі дії суперечать вимогам бюджетного законодавства.

У судове засідання 19.05.08. сторони (позивач та перший відповідач) надали до матеріалів справи акти звірення взаємних розрахунків від 18.04.08. №№78 та79, які містять суперечливу інформацію стосовно розміру боргу відповідачів по мировій угоді, затвердженої судом 18.05.06. по справі №6/139. Так представник першого відповідача при підписанні актів звірення вказує різні суми грошей, що сплачені позивачеві по вказаній мировій угоді, але при цьому жоден акт не містить посилання на докази, на підставі яких можна було б дійти висновку про оплату боргу на користь саме у тому розмірі, який вказує перший відповідач.

Позивач підтримав позов.

Представник першого відповідача заперечив проти позову в частині стягнення інфляційних нарахувань та річних у зв’язку з відсутністю вини у несплаті боргу.

Представник 2-го відповідача у судове засідання не прибув, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами і за участю представників позивача та першого відповідача.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Предметом даного позову є стягнення з відповідачів солідарно боргу в сумі 161023,67грн.на підставі мирової угоди, укладеної між сторонами по справі і затвердженої судом 18.05.06. по справі №6/139, а також стягнення з першого відповідача інфляційних нарахувань в сумі 36977,92грн. та 3% річних в сумі 6486,83грн. за несвоєчасне виконання грошового обов’язку по виплаті боргу за вказаною мировою угодою.

Таким чином, підставою зобов’язання відповідачів є затверджена судом мирова угода від 18.05.06. по справі №6/139, згідно якої відповідачі зобов’язані сплатити солідарно на користь позивача борг за договорами від 06.07.05. №66 та від 06.10.05. №110 в сумі 381023,67грн. у строк до 01.11.06.

Позивач звернувся з даним позовом до суду у зв’язку з невиконанням відповідачами у повному обсязі умов мирової угоди у встановлений угодою строк і просить суд стягнути борг з урахуванням інфляційних нарахувань та річних.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з вимогами ст.526 ЦК України відповідачі не мають права відмовлятися від виконання умов укладеного з позивачем договору –мирової угоди, затвердженої судом, на підставі якої відповідачі зобов’язані оплатити позивачеві борг за виконані підрядні роботи у строк до 01.11.06. Умови укладеного договору є обов’язковими для відповідача і відповідач повинен оплатити позивачу підрядні ремонтні роботи у повному обсязі у відповідності до вимог закону і договору.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Мировою угодою, укладеною між сторонами по справі і затвердженою судом 18.05.06. по справі №6/139, укладеним між позивачем і відповідачем по справі, визначено порядок виконання відповідачем оплати боргу за підрядні ремонтні роботи, та відповідно до ч.1ст.530 ЦК України - строку права вимоги у позивача.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Матеріалами справи підтверджено належним чином факт укладення та затвердження мирової угоди і часткової оплати позивачем вартості виконаних робіт та заборгованість у розмірі 161023,67грн.

Доказів сплати боргу на суму, яка б перевищувала (або зменшувала) вимоги позивача, відповідачі не надали і тим самим не підтвердили свої заперечення до позовних вимог жодним доказом.

При розгляді справи суд встановив, що відповідачі не виконали свої обов’язки перед позивачем по сплаті боргу на суму 161023,67грн. за мировою угодою, чим порушив умови укладеної мирової угоди і вимоги закону.

За таких обставин, і з урахуванням вимог ст.ст.11,509,526,629 ЦК України, якими встановлено обов’язок відповідача виконувати умови укладеної мирової угоди, затвердженої судом по справі №6/139, належним чином на користь позивача і у повному обсязі оплатити позивачу виконані підрядні роботи, позов в частині боргу у сумі 161023,67грн. слід задовольнити.

Стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних цілком обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно яких боржник (відповідач), який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимог інфляційних нарахувань та 3% річних з простроченої суми за весь час прострочення.

Доводи відповідачів про неправомірність застосування до бюджетного підприємства відповідальності у вигляді сплати інфляційних нарахувань і річних безпідставні і суперечать основним засадам судопровадження в Україні і Конституції України –перед законом всі форми власності рівні. Тому вимоги про стягнення інфляційних нарахувань в сумі 36977,92грн. та 3% річних в сумі 6486,83грн. за несвоєчасне виконання грошового обов’язку по виплаті боргу за мировою угодою підлягають до задоволення.

За таких підстав, з відповідача слід стягнути борг на користь позивача за мировою угодою, затвердженою судом 18.05.06. по справі №6/139 та позов слід задовольнити у повному обсязі, оскільки позивачем доведено належним чином обставини правовідносин сторін за вказаним договором і заборгованість відповідачів в розмірі позову.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193 ГК України, ст.ст.11,526,629 ЦК України, керуючись ст.ст.22,33,43,49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2.          Стягнути солідарно з Міського комунального підприємства “Експлуатаційно – лінійного управління автошляхів”, м. Луганськ, вулиця «Московська», 144, ід. код 03340593 та з Управління житлово-комунального господарства Луганської міської ради, м. Луганськ, квартал «Димитрова», 30, ід. код 23484377 на користь Закритого акціонерного товариства “Луганськкомуншляхбуд, м. Луганськ, перевулок «Краснодонський», 1, ід. код 03829611 борг у сумі 161023,67грн., інфляційні нарахування в сумі 36977,92грн., 3% річних в сумі 6486,83грн., держмито в сумі 2044,89грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. Видати наказ.

Рішення підписане 21.05.08.

Суддя                                                                                  Р. Шеліхіна