ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Дерепи В.І.

суддів Грека Б.М.

Стратієнко Л.В.

з участю представників:

позивача:

відповідача:

не з’явився

Фінкель М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Акрополь"

на рішення

та постанову

господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 січня 2008 р.

Севастопольського апеляційного господарського суду від 04 березня 2008 р.

у справі

№ 2-1/16412-2007

за позовом

виробничого кооперативу "Скіф-88"

До

товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Акрополь"

про

стягнення 99 488 грн. збитків та 4 219,74 грн. пені

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2007 р. позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором будівельного підряду від 19.01.2005 р. №11, Звернувся в суд з позовом про стягнення з останнього 99 488 грн. збитків та 4 219,74 грн. пені.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 січня 2008 р. (суддя Ковтун Л.О.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 04 березня 2008 р. (головуючий –Голик В.С., судді –Гонтар В.І., Борисова Ю.В.), позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Будівельна компанія "Акрополь" на користь виробничого кооперативу "Скіф" 99 488 грн. збитків, 4 219,74 грн. пені та судові витрати.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та постановити нове рішення, яким у позові відмовити.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а постановлені у справі судові рішення –без змін.

За клопотаннями позивача розгляд справи відкладався на 05.06.2008 р. та на 19.06.2008 р.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 19.01.2005 р. між сторонами був укладений договір будівельного підряду, відповідно до п.1.1 якого підрядник (відповідач) зобов’язувався здійснити роботи відповідно до проекту, який є невід’ємною частиною договору, а замовник (позивач) зобов’язувався надати необхідні вихідні дані і завдання, забезпечити фінансування робіт, здійснити приймання і оплату об’єктів, згідно узгоджених сторонами розцінок (додаток 1).

Згідно з п.1.2 договору об’єктом робіт підрядника були об’єкти пансіонату на 300 місць (смт. Миколаївка). Готель, блоки №№1,2 та вставка.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивачем доведено шляхом надання суду дефектних актів та приписів про усунення виявлених дефектів спричинення йому внаслідок неналежного виконання відповідачем за договором підряду будівельних робіт збитків у розмірі 24 462 грн.

Крім того, позивач поніс додаткові витрати, пов’язані з понаднормативним утриманням будівельного крану ДЕК на загальну суму 52 000 грн., а також внаслідок порушення підрядником строків виконання робіт –додаткові витрати, пов’язані із закінченням робіт у розмірі 12 767 грн., та витрати , пов’язані з понаднормативним строком будівництва у розмірі 39 955 грн., а всього –на загальну суму 129 184 грн., проте, враховуючи, що відповідач відшкодував збитки у сумі 29 696 грн., то стягненню підлягають 99 488 грн.

На підставі ст. 549 ЦК України суд також стягнув з відповідача пеню у розмір 4 419,74 грн.

З такими місцевого господарського суду погодився і суд апеляційної інстанції.

Проте, до таких висновків господарські суди дійшли внаслідок порушення вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об’єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності та неправильного застосування норм матеріального права, що регулюють спірні відносини.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, на час постановлення рішення у справі існувало рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.10.2007 р. у справі за № 2-28/4809-2007, в якій зустрічний позов ТОВ "Будівельна компанія "Акрополь" про стягнення з виробничого кооперативу "Скіф-88" 46 766 грн. збитків та 4 419,74 грн. пені був залишений без задоволення у зв’язку з його недоведеністю.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.01.2008 р. вказане рішення залишено без змін.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Висновки господарського суду про те, що підстави і предмет спору у справі за № 2-28/4809-2007 є інші, ніж по даній справі, є передчасними та спростовуються наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з судових рішень у справі за № 2-28/4809-2007, підставою зустрічних позовних вимог позивача було неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором будівельного підряду від 19.01.2005 р. №11, а предметом –збитки, що складаються з вартості витрат, пов’язаних з усуненням недоліків у роботі відповідача, у розмірі 76 462 грн., які у зв’язку з частковим відшкодуванням просив стягнути у розмірі 46 766 грн., а також пеня у розмірі 4 419, 74 грн.

У даній справі також підставою позову зазначено неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором будівельного підряду від 19.01.2005 р. №11, а до складу збитків у сумі 129 184 грн., крім витрат, пов’язаних з усуненням недоліків у роботі відповідача, включені також додаткові витрати, пов’язані з порушенням строків закінчення будівництва, пеня, яку просить стягнути, у тому ж розмірі, що і за зустрічним позовом.

Наведене свідчить про тотожну підставу позовів та частковий збіг предмету позовів.

За таких обставин суд мав визначити в якій частині предмет позовів є тотожним і обговорити питання про залишення позову в цій частині без розгляду відповідно до вищевказаної норми ГПК України.

Відповідно до ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються, зокрема, витрати, зроблені управненою стороною.

Стягнення збитків за своєю правовою природою є формою цивільно-правової відповідальності, застосування якої можливе лише за наявності збитків в майновій сфері кредитора, протиправної поведінки боржника, причинного зв’язку між протиправною поведінкою боржника і збитками.

В порушення вимог ст. 84 ГПК України рішення суду не містить посилань на докази, на підставі яких суд встановив наявність причинного зв’язку між протиправною поведінкою відповідача і збитками.

Також судові рішення не містять доводів, на підставі яких господарські суди прийшли до висновку, що надані позивачем акти приймання виконаних фізичною особою –підприємцем Аносовим В.Ю. робіт, свідчать, що ним виправлялись недоліки, допущені відповідачем при виконанні підрядних робіт і що виконані ним роботи були оплачені позивачем.

Згідно з ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Стягуючи з відповідача пеню згідно розрахунку позивач, суд не звернув увагу, що вона нарахована всупереч вказаній нормі за 12 місяців, не перевірив чинність Закону України "Про майнову відповідальність за порушення умов договору підряду (контракту) про виконання робіт на будівництві об'єктів" від 06.04.2000 р., на підставі якого позивач нараховував пеню, в період цього нарахування.

В порушення вимог ст. 101 ГПК України суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки допущеним місцевим господарським судом порушенням закону.

За таких обставин постановлені у справі судові рішення не можна визнати законними і обгрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, більш ретельно з’ясувати права і обов’язки сторін у спірних правовідносинах і в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону вирішити спір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Акрополь" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 січня 2008 р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 04 березня 2008 р. у справі за № 2-1/16412-2007 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Головуючий В.І. Дерепа

Судді Б.М. Грек

Л.В. Стратієнко