ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.08.08 р.                     Справа № 8/101пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одоакр", м.Донецьк,

до відповідача 1 Донецької міської ради, м.Донецьк,

до відповідача 2 Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк,

про визнання права та спонукання виконати дії

Суддя Ємельянов А.С.

Представники:

від позивача: Левченко К.В. – по дов.

від відповідача 1: не з’явився

від відповідача 2: не з’явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Одоакр", м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1, Донецька міська рада, м.Донецьк та до відповідача 2, Виконавчий комітет Донецької міської ради про:

- визнання права на набуття в оренду земельної ділянки площею 20,53 га для розміщення об`єкту – складського комплексу за адресою: вул.Пухова, Ленінський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою (клопотанням) до Донецького міського голови;

- зобов'язання Донецьку міську раду та Виконавчий комітет Донецької міської ради надати згоду щодо проекту та затвердити Рішення про погодження місцезнаходження земельної ділянки та рішення про надання дозволу на проведення проектно-дослідницьких робіт на земельній ділянці площею 20,53 га по вул.Пухова в Ленінському районі м.Донецька;

- зобов'язання Донецьку міську раду укласти договір оренди земельної ділянки площею 20,53 га для розміщення об`єкту – складського комплексу по вул.Пухова в Ленінському районі м.Донецька шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у нього права на отримання спірної земельної ділянки в оренду на умовах та в порядку, передбачених Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення ТОВ "Одоакр" з заявою до Донецького міського голови.

Відповідач 1 надав відзив на позовну заяву №01/15-4015 від 26.06.2008р., в якому повідомив суд про відсутність предмету спору по цій справі, враховуючи ті обставини, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували відмову відповідача 1 у оформленні відповідного договору оренди. Крім цього, за твердженням відповідача 1, передача в оренду земельних ділянок здійснюється виключно на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, внаслідок чого неправомірною є передача земельної ділянки в оренду згідно з рішенням суду.

Відповідач 2 у відзиві №01/15-4022 від 26.06.2008р. проти позовних вимог заперечує з огляду на те, що укладання договорів оренди земельних ділянок відноситься до повноважень Донецької міської ради.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

12.06.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Одоакр" звернулося до Донецького міського голови з заявою про надання земельної ділянки для розміщення складського комплексу по вул.Пухова в Ленінському районі м.Донецька.

На підставі рішення Донецької міської ради від 30.09.2005р. №21/2 "Про затвердження правил забудови м.Донецька", рішення Донецького міського голови (віза) питання щодо надання позивачу в оренду земельної ділянки було передано на розгляд постійно діючої комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів.

25.10.2007р. постійно діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів позивачу була надана відповідь, за змістом якої останньому необхідно розробити, погодити та затвердити містобудівне обґрунтування розміщення об’єкту.

На замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Одоакр" Товариством з обмеженою відповідальністю «Ейдас» було розроблено містобудівне обґрунтування розміщення вказаного вище об’єкту на земельній ділянці, яка розташована за адресою: вул.Пухова, Ленінський район, м.Донецьк.

27.12.2007р. позивачу було надано акт вибору земельної ділянки, в якому зазначено, що спірна земельна ділянка є придатною для проектування та розміщення складського комплексу.

Крім того, позивачем були отримані наступні дозволи державних органів та органів місцевого самоврядування на розміщення зазначеного об’єкту нерухомості:

- висновок відділу культури Донецької міської ради №01-1/2613-з від 17.12.2007р.;

- висновок Донецького міського управління земельних ресурсів №01/35-9586 від 18.12.2007р.;

- висновок відділу регуляторної політики Державного управління охорони навколишнього

природного середовища в Донецькій області №05/3053 від 19.12.2007р.;

- висновки Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції №8/07 від 19.12.2007р. та

№637/07 від 25.03.2008р.;

- висновок управління культури і туризму №01-1/610-з від 03.03.2008р.;

- висновок управління земельних ресурсів у місті Донецьку Донецької області №05-6-838 від

19.03.2008р.

У відповідності з п.6 глави 2 частини 3 додатку “Правила забудови міста Донецька”до рішення виконавчого комітету Донецької міської ради №23/17 від 16.12.2005р. у випадку, коли розташування об’єкта принципово заперечує рішенням затвердженої містобудівної документації або у разі недоцільності розміщення об’єкта за місцем розташування, запропонованим зацікавленою особою, з містобудівних, екологічних, санітарних, земельних, історико-культурних міркувань, інших обмежень та обтяжень, що підтверджуються висновками відповідних служб, зацікавленій особі за підписом Донецького міського голови видається мотивована відмова.

Проте, як вказує позивач, відповідної відмови, підписаної Донецьким міським головою не приймалося, розташування об’єктів будівництва погоджено з відповідними органами місцевого самоврядування, їх підрозділами і службами.

Листом №172 від 17.07.2008р. Донецькою міською радою було повідомлено ТОВ "Одоакр" про неможливість передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Підставою для відмови в передачі позивачу земельної ділянки на праві оренди вказано ті обставини, що отримання права оренди земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, на теперішній час відбувається виключно на аукціонах.

Крім того, як вказує відповідач 1, Кабінетом Міністрів України до теперішнього часу не визначено особливостей оформлення права оренди земельної ділянки без проведення аукціону громадянам чи юридичним особам, які звернулись із заявою про передачу земельної ділянки в оренду із земель державної або комунальної власності, якщо станом на 1 січня 2008 року відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування було прийнято рішення про погодження місця розташування такого об’єкта або про надання дозволу на розробку проекту її відведення.

Як вказує позивач, бездіяльність органів місцевого самоврядування щодо оформлення документів на відведення спірної земельної ділянки в оренду є необґрунтованою та незаконною, порушує його права, внаслідок чого позивачем заявлені вимоги про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки площею 20,53 га для розміщення об`єкту – складського комплексу за адресою: вул.Пухова, Ленінський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою (клопотанням) до Донецького міського голови.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про зобов'язання Донецьку міську раду та Виконавчий комітет Донецької міської ради надати згоду щодо проекту та затвердити Рішення про погодження місцезнаходження земельної ділянки та рішення про надання дозволу на проведення проектно-дослідницьких робіт на земельній ділянці площею 20,53 га по вул.Пухова в Ленінському районі м.Донецька, а також про зобов'язання Донецьку міську раду укласти договір оренди спірної земельної ділянки.

Відповідач 1 та відповідач 2 проти позовних вимог заперечують з підстав, викладених у відзивах відповідно №01/15-4015 від 26.06.2008р. та №01/15-4022 від 26.06.2008р.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача 1 такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст.ст.13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст.142, 143, 144, 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Зокрема, у відповідності із ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України та ст.16 Закону України "Про оренду землі".

В силу ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до Донецького міського голови, особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього закону.

Таким чином, волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви.

Крім цього, згідно Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004р. №427 юридична особа, заінтересована у відведенні земельної ділянки, звертається з клопотанням до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень якої належить вирішення питання про вибір земельної ділянки, яка реєструє клопотання в день його подання з присвоєнням реєстраційного номера, розглядає клопотання і в п'ятиденний строк після реєстрації надсилає постійно діючій комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів (далі - комісія), утвореній відповідною радою або держадміністрацією.

Результати роботи комісії оформляються актом вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, який підписується головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з матеріалами, що використовувалися під час його складання, передається юридичній особі, для подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного рішення.

Внаслідок внесення змін Законами України від 28.12.2007р. N107-VI та від 03.06.2008р. 309-VI до ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України, набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, має здійснюватись виключно на аукціонах, крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб і в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

З висновками суду, правовідносини щодо оренди землі виникли між органами місцевого самоврядування та позивачем з моменту подання клопотання щодо надання в оренду спірної земельної ділянки, тобто, до набрання чинності змінами до ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.4 п.3 мотивувальної частині рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 норми ст.58 Конституції України можуть розповсюджуватись на юридичні особи.

Таким чином, посилання органів місцевого самоврядування на неможливість розгляду документів з відведення спірної земельної ділянки у зв’язку із внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" є необґрунтованими та такими, що порушують права позивача на оренду земельної ділянки.

Крім цього, як було зазначено в рішенні Конституційного суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 Конституція України у статті 92 визначила сфери, зокрема бюджетну, які мають врегульовуватися виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Таким чином, Конституційний Суд України в своєму рішенні дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з резолютивною частиною рішення Конституційного суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 визнано неконституційними положення пункту 2 та пункту 8 розділу II Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч.6 ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла при подачі позивачем заявки на оренду землі, проведення відповідними органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування аукціону або конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки вимагається у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки.

Одночасно, за змістом матеріалів справи, стосовно оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Пухова в Ленінському районі м.Донецька була подана тільки одна заявка - ТОВ "Одоакр". Відповідачами вказані обставини не спростовані, доказів подання заявок іншими особами до матеріалів справи не надано.

Таким чином, враховуючи, що позивач є єдиною особою, яка реалізувала своє право на оренду спірної земельної ділянки, проведення аукціону або конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки по вул.Пухова в Ленінському районі м.Донецька нормами ст.16 Закону України "Про оренду землі" не передбачено.

Відповідно до п.34 ст.26, п.2 ст.77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За висновками суду, порушені права позивача підлягають захисту способами, передбаченими ст.152 Земельного кодексу України.

Зокрема, згідно з вказаною статтею захист прав громадян та юридичних осіб на земельну ділянку здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав.

Як встановлено судом вище, позивач звернувся до Донецького міського голови в передбаченому законодавством порядку з клопотанням про надання земельної ділянки в оренду з наданням для цього всіх необхідних документів.

Згідно з рішенням від 24.06.2005р. №20/16 Донецькою міською радою було делеговано виконавчому комітету міської ради повноваження щодо зміни цільового призначення земель, погодження місця розташування об'єктів на земельних ділянках, передачі у власність, надання в постійне користування та оренду, продаж, викуп земельних ділянок, припинення права користування та власності на земельні ділянки, укладання угод про передачу права власності на земельні ділянки.

Рішенням №18/12 від 28.03.2008р. Донецькою міською радою скасоване рішення від 24.06.2005р. №20/16 "Про делегування виконкому міської ради повноважень щодо зміни цільового призначення земель, погодження місця розташування об'єктів на земельних ділянках, передачі у власність, надання в постійне користування та оренду, продаж, викуп земельних ділянок, припинення права користування та власності на земельні ділянки, укладання угод про передачу права власності на земельні ділянки".

Враховуючи зміст рішення №18/12 від 28.03.2008р., судом встановлено, що особою, яка є уповноваженою на надання в оренду юридичним особам земельних ділянок, розташованих в межах міста Донецька, є відповідач 1 –Донецька міська рада.

Листом №172 від 17.07.2008р. Донецькою міською радою було повідомлено позивача про неможливість передачі в оренду спірної земельної ділянки, внаслідок чого, посилання відповідача 1 на відсутність предмету спору по цій справі судом до уваги не приймаються.

Крім того, твердження відповідача 1 про відсутність предмету спору по справі спростовуються наданим до матеріалів справи відзивом №01/15-4015д 26.06.2008р., за змістом якого Донецька міська рада проти позовних вимог заперечує з огляду на те, що отримання права оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, на теперішній час відбувається виключно на аукціонах.

Таким чином, фактично на момент розгляду справи з боку відповідача 1 – Донецької міської ради оспорюється та не визнається право позивача на отримання в оренду земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Пухова, Ленінський район, м.Донецьк.

При цьому, посилання відповідача 1 на неправомірність позовних вимог у зв’язку з відсутністю відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду спірної земельної ділянки та не визначення Кабінетом Міністрів України особливостей оформлення права оренди земельних ділянок особам, стосовно яких станом на 01.01.2008р. відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування було прийнято рішення про погодження місця розташування об’єкту або про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає безпідставними, враховуючи, що предметом позовних вимог є визнання права позивача на оренду спірної земельної ділянки в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Одоакр" з заявкою до Донецького міського голови.

Тобто, рішенням суду фактично визнається правомірність дій позивача як єдиної особи, що може реалізувати своє право на отримання спірної земельної ділянки в оренду, а також визначається, що такі дії проводяться в порядку, встановленому Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі» до внесення у вказані нормативно-правові акти відповідних змін.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання права позивача на набуття в оренду земельної ділянки площею 20,53 га для розміщення об`єкту – складського комплексу за адресою: вул.Пухова, Ленінський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою (клопотанням) до Донецького міського голови, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позов в частині зобов'язання Донецьку міську раду надати згоду щодо проекту та затвердити Рішення про погодження місцезнаходження земельної ділянки та рішення про надання дозволу на проведення проектно-дослідницьких робіт на земельній ділянці площею 20,53 га по вул.Пухова в Ленінському районі м.Донецька залишається без задоволення, враховуючи відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів звернення позивача до відповідачів з вимогою про затвердження проекту землеустрою та прийняття відповідного рішення, а також відмови органів місцевого самоврядування у проведенні вказаних дій.

Одночасно, позовні вимоги про зобов’язання Донецьку міську раду укласти з позивачем договір оренди спірної земельної ділянки, за висновками суду, є необґрунтованими з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Як вказувалося вище, за приписами ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Згідно із нормами ст.123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки повинен бути погоджений, зокрема, з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 5 частини 3 глави 5 Додатку до рішення Донецької міської ради №23/17 від 16.12.2005р. „Правила забудови міста Донецька” після узгодження, комплексної державної інвестиційної експертизи, затвердження проектної документації та розробки проекту землеустрою згідно порядку, зазначеному діючими законами, нормами та Земельним кодексом України, по поданню Донецького управління земельних ресурсів Донецька міська рада розглядає та приймає рішення про надання земельної ділянки для будівництва (розміщення) об’єкта містобудування.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, до прийняття Донецькою міською радою рішення про надання в оренду позивачу земельної ділянки, останнім повинні бути вчинені дії щодо складання та узгодження з органами державної влади і органами місцевого самоврядування відповідної дозвільної документації, проекту землеустрою.

Тобто, право позивача вимагати укладання договору оренди та відповідно обов’язок відповідача 1 щодо його підписання виникає після проведення ТОВ "Одоакр" вказаних дій та отримання встановлених діючим законодавством документів, дозволів, висновків та узгоджень.

Враховуючи, що на момент прийняття резолютивного процесуального документу по справі, позивачем отримана та узгоджена необхідна дозвільна документація не в повному обсязі, заявлення вимог про зобов'язання Донецьку міську раду укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "Одоакр" договір оренди земельної ділянки площею 20,53 га для розміщення об`єкту – складського комплексу по вул.Пухова в Ленінському районі м.Донецька в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача з заявою до Донецького міського голови, є передчасним, внаслідок чого позов в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

Одночасно, позов в частині вимог до відповідача 2 підлягає залишенню без задоволення, враховуючи відсутність на момент розгляду спору у Виконавчого комітету Донецької міської ради повноважень на укладання договорів оренди землі.

При визначенні підвідомчості цієї справи суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на отримання в оренду спірної земельної ділянки.

Тобто, правовідносини, що склалися між сторонами з приводу наявності чи відсутності у позивача права на оренду носять договірний характер, який є наслідком виниклих між сторонами господарських відносин у сфері землеустрою.

При цьому, відповідачі у спірних правовідносинах не здійснюють владних повноважень, а виступають як суб'єкти господарських відносин. Таким чином, цей спір підвідомчий господарському суду.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем 1 порівну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Одоакр", м.Донецьк до Донецької міської ради, м.Донецьк задовольнити частково.

Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Одоакр" (83055 м.Донецьк, вул.Університетська, 20, ) на набуття в оренду земельної ділянки площею 20,53 га для розміщення об`єкту – складського комплексу за адресою: вул.Пухова, Ленінський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Одоакр" з заявою (клопотанням) до Донецького міського голови.

В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Одоакр", м.Донецьк до Донецької міської ради, м.Донецьк відмовити.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Одоакр", м.Донецьк до Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк відмовити.

Стягнути з Донецької міської ради, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одоакр", м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 42 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 12.08.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя