ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.08.08 р.                     Справа № 34/12пн

Суддя господарського суду Донецької області Кододова О.В.

При секретарі судового засідання Котельніковій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Споживчого товариства „Кальміус” смт. Тельманове

до відповідача - Комунального підприємства „Волноваське бюро технічної інвентаризації” м. Волноваха

третя особа – Управління праці та соціального захисту населення Тельманівського району

про визнання права власності та зобов’язання відповідача внести відповідні відомості про право власності позивача.

за участю представників сторін:

від позивача – Саркісов А.В. (за дорученням)

від відповідача – не з’явився

від третьої особи – Дуденко В.В. (за дорученням)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Споживчим товариством „Кальміус” смт. Тельманове до Комунального підприємства „Волноваське бюро технічної інвентаризації” м.Волноваха про визнання права власності на триповерхову нежитлову будівлю колишнього правління райспоживспілки площею 556кв.м. по вулиці Садовій,2 у смт. Тельманове Тельманівського району Донецької області; зобов’язання відповідача внести відповідні відомості про право власності позивача на вказану нерухомість в державний реєстр.

Додатковою заявою від 01 квітня 2008року (вхід. №02-41/9922) позивач уточнив місце розташування спірної будівлі : смт. Тельманове, вул. Садова,3.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12 лютого 2008року залучено до участі у справі у якості третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Тельманівського району .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що понад 10років та до теперішнього часу позивач відкрито та вільно володіє та користується спірною будівлею, утримує її та надає в оренду та на теперішній час склалася правова підстава набуття ним права власності на цю будівлю за набувальною давністю відповідно до ст.344 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві від 12 лютого 2008року (вхід. №02-41/4245) проти позову заперечує та зазначає, що у даній справі він не може бути відповідачем тільки за затримку або необґрунтовану відмові у реєстрації. Відповідач зазначає, що позивачем для реєстрації права власності не були надані необхідні документи, тому у БТІ немає підстав проводити держреєстрацію спірного об’єкта нерухомого майна.

Третя особа у відзиві на позовну заяву від 02 квітня 2008року проти позову заперечує за тих підстав, що з 2003року відкрито користувалося спірною будівлею саме Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської райдержадміністрації, що підтверджують договори укладені з комунальними підприємствами на надання комунальних послуг. Крім того у відзиві третя особа зазначає, що спірну будівлю було відремонтовано та відновлено за рахунок спонсорських внесків та місцевого бюджету.

Клопотання позивача від 22.04.2008року (вхід. №02-41/12386) щодо виклику у судове засідання посадових осіб було відхилене судом ухвалою від 22.04.2008року за тих підстав, що позивачем не зазначені їх прізвища, ім’я та по батькові, місце проживання що унеможливлює задоволення клопотання.

За клопотанням сторін справа слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, встановив :

Постановою Тельманівської райспоживспілки від 29 травня 1996року вирішено реорганізувати райспоживспілку у споживче товариство на базі майна господарства РСС, що значиться на балансі правління райспоживспілки, прийнявши на себе всі права та обов’язки по боргам райспоживспілки.

Відповідно до Розпорядження голови Тельманівської районної державної адміністрації від 08 липня 1997року №656 зареєстроване споживче товариство „Кальміус” розташоване у с. Тельманове, пер. Садовий,6 на базі майна колишнього РПС , комбінат громадського харчування, заготконтора, ХОТБ, автоколона .

Згідно Статуту Тельманівського споживчого товариства „Кальміус” зареєстрованого Розпорядженням голови районної державної адміністрації №656 від 08 липня 1996року споживче товариство „Кальміус” реорганізовано на добровільній основі на базі майна, що значиться на балансі господарського райспоживсоюзу: автоколона, об’єднання громадського харчування, хлібозаводу, ХОТБ, правління райспоживспілки, згідно рішення конференції Тельманівської райспоживспілки.

У матеріалах справи наявна копія акту інвентаризації основних засобів СП „Кальміус” згідно якого за позивачем значиться і спірне нерухоме майно – будівля контори 3-поверхове. Акт складено станом на 23 березня 1999року. Також у матеріалах справи наявні копії книги обліку основних засобів (фондів) СП „Кальміус” відповідно до яким за позивачем значиться будівля контори 3 поверхова.

Згідно листа виконавчого комітету Тельманівської селищної ради Тельманівського району Донецької області від 02 серпня 2006року №305 за Споживчим товариством значиться будівля колишнього райспоживспілки пер. Садовий, 3

Між Тельмановським споживчим товариством „Кальміус” (орендодавець) та управлінням труда та соціального захисту Тельманівського району (орендатор) укладено договір оренди будівлі, споруди. За умовами укладеного договору орендодавець надає, а орендатор приймає в оперативну оренду нежитлове приміщення, площею 556 кв.м. (перший, другий та третій поверхи) адміністративної будівлі колишньої райспоживспілки. Розташованої за адресою: Донецька область, смт. Тельманове, пер. Садовий,3. Стан орендуємого об’єкту на момент передачі в оренду не задовільний. Договір підписано обома сторонами та датою його укладення зазначено 11 червня 2003року (т.1. а.с.63-65).

Як вбачається з матеріалів справи Управлінням труда та соціального захисту населення Тельманівського району проведено низку робіт для поліпшення стану об’єкту наданого йому в оренду.

Головою Тельманівської селищної ради були надані оголошення у засобах масової інформації щодо знаходження на території Тельманівської селищної ради будівель власники яких не встановлені, у переліку майна також зазначено адмінбудівля (пер. Садовий,3). Відомостей щодо знаходження власників зазначеної будівлі суду не надано.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи , заслухавши представників сторін господарський суд дійшов до висновку що вимоги позивача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 Закону України “Про власність” (який діяв у період спірних правовідносин) власник на свій розсуд користується, розпоряджається та володіє належним йому майном та може вчиняти відносно цього майна будь-які дії.

Згідно п.1 ст.147 Господарського кодексу України, майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

У відповідності до п. 2 ст.20 Господарського Кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Згідно до п.2 ст.3 Цивільного Кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Статтею 328 Цивільного Кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд вважає, що стаття 344 ЦК України на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не може застосовуватися до спірних правовідносин за тих підстав, що передбачає наявність двох необхідних умов, це добросовісне заволодіння чужим майном і продовження відкритого та безперервного володіння нерухомим майном протягом десяти років. Позивач на виконання цієї статті не надав доказів добросовісного заволодіння чужим майном і продовження відкритого та безперервного володіння ним. Натомість позивач стверджує, що це майно не є чужим, а належить саме йому тому що внесене до статутного фонду.

Крім того, згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цей Кодекс набирав чинності з 1 січня 2004 року. Тобто зазначена стаття може застосовуватися із січня 2011 року ( 2004 – 3 роки + 10 років).

Суд зазначає, що відповідно до ст.83 ГПК України приймаючи рішення, не має право самостійно і без відповідного на те клопотання позивача вийти за межі позовних вимог, змінивши їх підстави.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач не надав жодних доказів того, що підтверджують його право власності на будівлю колишнього правління райспоживспілки площею 556,кв.м.

Перебування майна, у тому числі приміщень, споруд, будинків, на балансі підприємства (організації) не є безспірною ознакою його права власності. Баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов’язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства (організації)

У суду відсутня можливість ідентифікувати тотожність приміщення правління райспоживспілки, що згідно Статуту СТ „Кальміус” після реорганізації було передано позивачу та будівлі контори 3 поверхової, яка значиться за позивачем та перебуває на балансі позивача згідно до акту інвентаризації основних засобів СТ „Кальміус” станом на 23 березня 1999року, виписки з відомості індексації основних засобів за 1996року, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що дані будівлі є однією будівлею. У матеріалах справи відсутня технічна документація на будівлю споживспілки тому також не можливо визначити ідентичність літер за технічною документацію та фактичну площу будівель. Крім того технічна документація не відноситься до правоустановчих документів, що підтверджують право власності.

Господарським судом Донецької області неодноразово направлялися запити до Тельманівського районного архіву та обласного державного архіву щодо надання відомостей щодо вводу в експлуатацію спірної будівлі, яка знаходиться за адресою: с.м.т. Тельманове, пров. Садовий, 3, яка є нежитловою адміністративною будівлею колишньої “Тельмінівської райспоживспілки”, яка також може мати адресу: с.м.т. Тельманове, пров. Садовий, 2 або 6. Однак згідно отриманих відповідей вбачається, що рішення про ввід в експлуатацію спірного об’єкту надати неможливо у зв’язку з відсутністю.

Крім того за клопотанням позивача у судовому засіданні 27 серпня 2008року були досліджені матеріали справи 31/1-6б, однак у даній справі відсутні документи, які б підтверджували, що спірне майно належить позивачу на праві власності.

За таких обставин, позовні вимоги позивача, про визнання права власності на триповерхову нежитлову будівлю колишнього правління райспоживспілки площею 556кв.м. по вулиці Садовій,3 у смт. Тельманове Тельманівського району Донецької області задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов’язання відповідача внести відповідні відомості про право власності позивача на вказану нерухомість в державний реєстр оскільки судом відмовлено у задоволенні вимог про визнання права власності .

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України .

На підставі Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Споживчого товариства „Кальміус” смт. Тельманове Комунального підприємства „Волноваське бюро технічної інвентаризації” м. Волноваха за участю третьої особи - Управління праці та соціального захисту населення Тельманівського району про визнання права власності на триповерхову нежитлову будівлю колишнього правління райспоживспілки площею 556кв.м. по вулиці Садовій,3 у смт. Тельманове Тельманівського району Донецької області; зобов’язання відповідача внести відповідні відомості про право власності позивача на вказану нерухомість в державний реєстр, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя