ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"10" червня 2008 р.                     Справа № 2/042-08

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю „МС ОЙЛ КАРД”, м. Київ,

до відповідача           товариства з обмеженою відповідальністю „Трансфорт-експедиція”,

смт. Бородянка,

про           стягнення 93640,38 грн.

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача:          Жигалюк Ю.С., начальник юридичного відділу, довіреність

від 10.06.2008р. б/н

від відповідача:          не з’явився.

СУТЬ СПОРУ :

позивач –товариство з обмеженою відповідальністю „МС ОЙЛ КАРД”, м. Київ звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 17.04.2008р. № 01-04/08 до відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю „Трансфорт-експедиція”, смт. Бородянка, в якому просить стягнути з відповідача борг за поставлений товар в сумі 81167,39 грн., збитки, завдані інфляційними процесами в сумі 5826,05 грн., проценти в сумі 3148,55 грн. та пеню в сумі 3498.39 грн., всього 93640,38 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не здійснив розрахунок в повному обсязі з позивачем за договором від 21.11.2007р. №179-І та сплатив за отриманий товар лише частково, в результаті чого борг відповідача за вказаним договором складає 81167,39 грн. Крім того, з відповідача належать до стягнення пеня, 18% річних, а також сума збитків, завданих інфляційними процесами, відповідно до вимог ст. 625 ГПК України.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не подав, позовні вимоги та представлені позивачем докази не спростував, в судове засідання свого представника не направив, про причини не направлення суд належним чином не повідомив, хоча про день час та місце його проведення був повідомлений судом вчасно належним чином. Залучене до матеріалів справи повідомлення про вручення рекомендованого поштово відправлення від 27.05.2008р. № 12891456 свідчить про те, що відповідач отримав ухвалу про порушення провадження у справі 06.06.2008р.

Позивач в судовому засіданні подав витребувані судом документи, повністю підтримав позовні вимоги та просив суд розглянути справу без присутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Враховуючи те, що чинний ГПК України не покладає на суд обов’язку щодо розшуку відповідача, те, що матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю „МС ОЙЛ КАРД”, м. Київ (далі –ТОВ „Ойл Кард”) до відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю „Трансфорт-Експедиція”, смт. Бородянка (далі ТОВ „Трансфорт”), вислухавши пояснення представника позивача та вивчивши додатково зібрані у справі докази, господарський суд

встановив:

відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Згідно із частиною 2 зазначеної статті, підставою виникнення взаємних цивільних прав та обов’язків сторін у справі є укладений між ними договір № 179-І від 21.11.2007р. (надалі –Договір), відповідно до умов якого ТОВ „Ойл Кард” поставляє ТОВ „Трансфорт” товари та послуги по заправленню автотранспорту паливно-мастильними матеріалами, а також сервісні послуги у мережі АЗС, які працюють в системі безготівкових розрахунків при пред’явленні смарт-карти.

Вибірка товару ТОВ „Трансфорт” здійснюється за пластиковими смарт-картами, які виготовляються за рахунок ТОВ „Ойл Кард” і видаються у тимчасове користування ТОВ „Трансфорт” протягом десяти днів після сплати останнім разового збору за активацію смарт-карт та заставної суми. Відповідно до розділу 4 Договору ціна на товар визначається виходячи з ціни ТОВ „Ойл Кард” на момент виписки рахунків-фактур. Відповідно до пункту 4.4 Договору ціна за фактично отриманий товар вказується у видаткових накладних та рахунках-фактурах, що виписуються ТОВ „Ойл Кард” кожні два тижні за товар, отриманий за попередній звітний період. ТОВ „Трансфорт” оплачує одержану кількість товару протягом трьох банківських днів з дня виписки рахунку-фактури та/або підписання сторонами видаткової накладної на партію товару. Виконанням ТОВ „Трансфорт” умов оплати паливно-мастильних матеріалів вважається момент зарахування грошових коштів на рахунок ТОВ „Ойл Кард”. Відповідно до пункту 8.5 Договору, у випадку порушення строків, передбачених пунктом 4.4 Договору, ТОВ „Ойл Кард” має право нарахувати, а ТОВ „Трансфорт” зобов’язано сплатити: - пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; - 18% річних, згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, - 0,5% за кожен день неправомірного користування грошовими коштами згідно п.6 ст. 231 ГК України.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов Договору позивачем були активовані та передані відповідачу смарт-карти, про що свідчить акт № МС-0005331 здачі-прийняття робіт та накладна на відповідальне зберігання смарт-карт № МС-0238836 від 12.12.2007р., за активацію відповідачем сплачено 1430,00 грн., що вбачається з виписки по особовому рахунку ТОВ „Ойл Кард” від 29.11.2007р.

Відповідно до умов Договору ТОВ „Ойл Кард” поставив ТОВ „Трансфорт” товар, а саме дизельне пальне на загальну суму 203462,60 грн., про що свідчать видаткові накладні:

від 14.01.2008р. № МС-0002545          на суму          19232,58 грн.;

від 22.01.2008р. № МС-0004121          на суму          31955,76 грн.;

від 28.01.2008р. № МС-0005355          на суму          6873,28 грн.;

від 31.01.2008р. № МС-0007903          на суму          5866,94 грн.;

від 11.02.2008р. № МС-0009131          на суму          50781,70 грн.;

від 18.02.2008р. № МС-0010601          на суму          58419,95 грн.;

від 26.02.2008р. № МС-0012466          на суму          18372,47 грн.;

від 29.02.2008р. № МС-0015453          на суму           11959,92 грн.;

(копії накладних залучені до матеріалів справи). Про отримання товару відповідачем свідчать довіреності відповідача ЯОЧ №563619 від 01.01.2008р. та ЯОЧ № 563620 від 01.02.2008р., видані повноважній особі відповідача на отримання товару від ТОВ „Ойл Кард” (копії залучені до матеріалів справи) та підписи уповноваженої особи в видаткових накладних.

За поставлений товар ТОВ „Трансфорт” розрахувався частково, перерахувавши позивачу платіжними дорученнями:

від 28.01.2008р. –          18232,58 грн.,          від 08.02.2008р. –          21955,76 грн.,

від 12.02.2008р. –          6873,28 грн. та 10000,00 грн.,

від 21.02.2008р. –          5866,94 грн.,                     від 25.02.2008р. –          20781,70 грн.,

від 03.03.2008р. –          10000,00 грн.,           від 06.03.2008р. –          10000,00 грн.,

від 17.03.2008р. –          5000,00 грн.,           від 24.03.2008р. –          5000,00 грн.,

від 28.03.2008р. –8419,95 грн.,           всього 122130,21 грн., про що свідчать додані до позовної заяви банківські виписки ТОВ „Ойл Кард”.

Таким чином, за документальними даними, поданими позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за Договором товар складає 203462,60 грн. - 122130,21 грн. = 81332,39 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов’язання щодо вчасної оплати за отриманий товар, відповідно вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню в заявленій сумі -

81167,39 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно до ст. 547 правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов’язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій –неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Як вбачається з пункту 8.5 Договору, відповідно до вищевказаних норм закону сторони передбачили оплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у випадку прострочення оплати за поставлений товар.

Згідно до частини 2 ст. 546 ЦК України, договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання. Так, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно умов пункту 8.5 Договору, розмір річних сторонами визначено 18%. Таким чином, враховуючи:

- строки та порядок оплати товару, встановлені розділом 4 Договору,

- фактичні суми та строки оплати отриманого відповідачем товару,

- відповідальність за порушення грошового зобов’язання, визначену ст. 625 ЦК України та пунктом 8.5 Договору,

- оприлюднені Державним комітетом статистики України в офіційних друкованих органах індекси інфляції за відповідний період,

- розмір облікової ставки НБУ, визначений Постановами НБУ від 29.12.2007р. N 492 та від 21.04.2008 р. N 107,

вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 3498,39 грн., збитків, завданих інфляційними процесами в сумі 5826,05 грн., 18% річних в сумі 3148,55 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд задовольняє позов товариства з обмеженою відповідальністю „МС ОЙЛ КАРД”, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю „Трансфорт-Експедиція” повністю та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 21.11.2007р. № 179-І в сумі 93640,38 грн., в тому числі: основного боргу 81167,39 грн., збитків, завдані інфляційними процесами 5826,05 грн., процентів 3148,55 грн. та пені 3498.39 грн.

У зв’язку із задоволенням позову, на підставі ст. 49 ГПК України, суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судових витрат, які складаються з державного мита в сумі 936,40 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн..

Беручи наведене вище до уваги, керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 546, 547, 610, 629 ЦК України, ст.ст. 173, 230, частиною 4 ст. 231, частиною 6 ст. 232 ГК України, ст.ст. 35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю „МС ОЙЛ КАРД”, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю „Трансфорт-Експедиція”, смт. Бородянка задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Трансфорт-Експедиція” (07800, Київська обл., смт. Бородянка, вул. Заводська, буд. 23, ідентиф. код 20025232, р/р 9672 в КРД „Райффайзен Банк Аваль” в м. Києві, МФО 322904) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „МС ОЙЛ КАРД” (02600, м. Київ, вул. Попудренка, буд. 52, оф. 101, ідент. код 32527593, р/р 1481 в КОФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 321013) основний борг в сумі 81167,39 грн. (вісімдесят одна тисяча сто шістдесят сім гривень тридцять дев’ять копійок), збитки, завдані інфляцією в сумі 5826,05 грн. (п’ять тисяч вісімсот двадцять шість гривень п’ять копійок), пеню в сумі 3498,39 грн. (три тисячі чотириста дев’яносто вісім гривень тридцять дев’ять копійок), проценти в сумі 3148,55 грн. (три тисячі сто сорок вісім гривень п’ятдесят п’ять копійок), 936,40 грн. (дев’ятсот тридцять шість гривень сорок копійок) державного мита та 118,00 (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя Конюх О.В.