СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

21 липня 2008 року

Справа № 2-24/843-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Лукашова Ю.А.

за участю представників сторін:

прокурор: Цуркан Сергій Анатолійович, посвідчення № 505 від 13.06.07, прокурор міста Севастополя;

позивача: не з'явився, Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим;

відповідача: не з'явився, Відкрите акціонерне товариство "Кримський содовий завод";

відповідача: не з'явився, Державне підприємство "Ровенькиантрацит";

відповідача: не з'явився, Мале підприємство виробничо-комерційне підприємство "Легіон";

відповідача: не з'явився, Приватне підприємство "Торг Сервіс";

відповідача: не з'явився, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гермес";

відповідача: не з'явився, Приватне підприємство "Міг і НМ";

відповідача: не з'явився, Приватне підприємство "Квадро Л";

відповідача: не з'явився, Приватне підприємство "Зимов'є";

відповідача: не з'явився, Приватне підприємство "Фірюза";

відповідача: не з'явився, Приватне підприємство "Лада Ігрек";

відповідача: не з'явився, Приватне підприємство "Протон Л";

відповідача: не з'явився, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізинг Інвест";

розглянувши апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 12.05.2008 у справі № 2-24/843-2007А

за позовом Заступника прокурора Автономної Республіки Крим (вул. Севастопольська, 21,Сімферополь,95015)

в інтересах держави в особі Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Північна, 2,Красноперекопськ,96000);

до 1) Відкритого акціонерного товариства "Кримський содовий завод" (вул. Проектна, 1,Красноперекопськ,96002);

2) Державного підприємства "Ровенькиантрацит" (вул. Комуністична, 6,Ровеньки, Луганська обл.,94700);

3) Малого підприємства виробничо-комерційного підприємства "Легіон" (вул. Красна, 1,Лисичанськ, Луганська обл.,93105);

4) Приватного підприємства "Торг Сервіс" (вул. Докучаєва, 9а-9,Лисичанськ, Луганська обл.,93100);

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес" (вул. Ворошилова, 5/74,Лисичанськ, Луганська обл.,93100)

6) Приватного підприємства "Міг і НМ" (вул. Жовтнева, 162,Лисичанськ, Луганська обл.,93105);

7) Приватного підприємства "Квадро Л" (вул. Рокосовського, 53,Лисичанськ, Луганська обл.,93100);

8) Приватного підприємства "Зимов'є" (вул. Трудова, 13,Лисичанськ, Луганська обл.,93105);

9) Приватного підприємства "Фірюза" (вул. Українська, 24,Лисичанськ, Луганська обл.,93105);

10) Приватного підприємства "Лада Ігрек" (вул. Ворошилова, 5/36,Лисичанськ, Луганська обл.,93100);

11) Приватного підприємства "Протон Л" (вул. Українська, 92,Лисичанськ, Луганська обл.,93105);

12) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг Інвест" (вул. Свердлова, 349,Лисичанськ, Луганська обл.,93105)

про визнання недійсними угод

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.05.2008 року у адміністративній справі № 2-24/843-2007А відмовлено у позові заступника прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим до відповідачів, з урахуванням зміни позовних вимог, про визнання недійсними договору № 21/755 від 06.12.2004 р., укладеного між ВАТ “Кримський содовий завод” та МП ВКП “Легіон”, на постачання товару –вугілля Антрацита марки “АО” на суму 40824000,00 грн. та договору № 21/555 від 21.11.2005, укладений між ВАТ “Кримський содовий завод” та МП ВКП “Легіон” на постачання товару –вугілля Антрацита марки “АО” на суму 85860000,00 грн.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що змісти договорів не суперечать Цивільному та Господарському кодексам України, договори були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Не погодившись з вказаною постановою господарського суду, Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим звернулася до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду скасувати, позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що дії ВАТ “Кримський содовий завод” та МП ВКП “Легіон”, ДП “Ровенькиантрацит” та ТОВ “Лізінг Інвест”, при укладенні договорів, щодо постачання вугілля, не були спрямовані на реальне настання наслідків, фактично мало місце придбання вугілля ВАТ “Кримський содовий завод” у ДП “Ровенькиантрацит” без наявності яких-небудь документів, через фіктивні фірми, які мають одного керівника з метою формування незаконного податкового кредиту, тому відповідачі безпідставно отримали право на податковий кредит, право на відшкодування коштів з бюджету, чим порушили чинне законодавство України та завдали шкоди інтересам держави.

У судовому засіданні, яке відбулося 16.07.2008, представники позивача та прокурор апеляційну скаргу підтримали, представник відповідача –малого підприємства виробничо-комерційного підприємства "Легіон" надав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідач –ДП “Ровенькиантрацит”, надав клопотання про розгляд справи без участі його представників.

Відповідач –ТОВ "Лізинг Інвест", направив на адресу Севастопольського апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити постанову суду без змін та розглянути справу без участі його представника.

Інші відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судове засідання, яке відбулося 21.07.2008, після перерви, що була оголошена 16.07.2008, представники сторін не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Судова колегія, враховуючи вимоги п. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін, оскільки вони не надіслали судовій колегії доказів про наявність поважних причин неявки у судове засідання, а крім того, їх явку не визнано обов’язковою.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступні обставини справи.

Між, ВАТ “Кримський содовий завод” (покупець) та МП ВКП “Легіон” (продавець) укладено договір купівлі –продажу № 21/555 від 21.11.2005 вугілля антрацит марки “АО” 25-50 мм виробництва ДП “Ровенькиантрацит” кількістю 100000 тон. Загальна ціна договору разом з податком на додану вартість становить 85860000, 00 грн.

Також між ВАТ “Кримський содовий завод” (покупець) та МП ВКП “Легіон” (продавець) укладено договір купівлі –продажу № 21/755 від 06.12.2004 вугілля антрацит марки “АО”25-50 мм. виробництва ДП “Ровенькиантрацит” кількістю 72000 тон. Загальна ціна договору разом з податком на додану вартість становить 40824000, 00грн.

При цьому, ВАТ “Кримський содовий завод” зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Красноперекопської міської ради 03.08.1998 та взято на податковий облік в Красноперекопській ОДПІ.

Мале приватне виробничо–комерційне підприємство “Легіон” зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області 04.10.2000 та взято на податковий облік в ДПІ у м. Лисичанську.

Пункт 5 вищезазначених договорів визначає строки та порядок оплати, також передбачає, що покупець перераховує грошові кошти за продукцію на розрахунковий рахунок продавця по факту прибуття товару на станцію Красноперекопськ.

Відповідно до п.11 ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” однією з функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об`єднаних державних податкових інспекцій є звернення до судів з позовами до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Заявник апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України для чинності правочинів встановлені загальні вимоги, в тому числі пунктами 1 і 5 цієї статті передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства (пункт 1), правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недодержання таких вимог, відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, є підставами для визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Тому оскільки, на думку заявника апеляційної скарги, фактично мало місце придбання вугілля ВАТ “Кримський содовий завод” у ДП “Ровенькиантрацит” без наявності яких-небудь документів, через фіктивні фірми, які мають одного керівника з метою формування незаконного податкового кредиту, договори № 21/755 від 06.12.2004 та № 21/555 від 21.11.2005, укладені між ВАТ “Кримський содовий завод” та МП ВКП “Легіон” на постачання товару –вугілля антрацита марки “АО” мають бути визнані недійсними.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пленум Верховного суду України у п. 6 постанови № 3 від 28.04.78 р. (з наступними змінами та доповненнями) “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” роз’яснив, що до угод, укладених з метою, суперечною інтересам держави і суспільства, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними чи юридичними особами від оподаткування доходів, тощо.

Задовольняючи позов у такій справі, суд повинен у рішенні вказати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди і хто з її учасників мав умисел на досягнення цієї мети.

Угода може бути визнана недійсною лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановлювати наявність обставин з якими закон пов’язує визнання угоди недійсною, і настання певних юридичних наслідків.

Судова колегія не вбачає спірні договори такими, змісти яких суперечать Цивільному та Господарському кодексам України та погоджується з судом першої інстанції в тому, що вони були спрямовані на реальне настання правових наслідків, про що свідчить пояснення сторін та письмові докази про виконання цих договорів сторонами.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що при формуванні податкового кредиту ВАТ “Кримський содовий завод” в частині придбання вугілля приймали участь відповідачі - ПП “Зимов'є”, ПП “Квадро Л”, ПП “Міг і НМ”, ПП “Фирюза”, ПП “Лада –Ігрек”, які зареєстровані на підставних осіб, за юридичною адресою не знаходяться та є фіктивними, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки відповідних доказів позивачем не надано.

Матеріали справи не містять доказів наявності договірних відносин та будь-якої фінансово-господарської діяльності між ВАТ “Кримський содовий завод” та ПП “Зимов'є”, ПП “Квадро Л”, ПП “Міг і НМ”, ПП “Фірюза”, ПП “Лада-Ігрек”.

Судова колегія відхиляє твердження заявника апеляційної скарги про те, що постачання вугілля на адресу ВАТ “Кримський содовий завод” виконувалося залізничним транспортом напряму від виробника ДП “Ровенькиантрацит”, так як ДП “Ровенькиантрацит” не є стороною за оскаржуваними договорами, а виступає у спірних відносинах як вантажовідправник товару, але не як постачальник чи продавець товару.

Заявник скарги також посилається на те, що Управлінням ПМ ДПА в Луганської області порушено кримінальну справу № 41/06/8113 по факту умисного ухилення від сплати податків за ознаками ст. 212 ч. 3 Кримінального кодексу України відносно посадових осіб ПП “Квадро–Л”, у ході розслідування по якому виявлено незаконне формування податкового боргу посадовими особами ВАТ “Кримський содовий завод” з використанням реквізитів ПП “Зимов'є”, ПП “Квадро Л”, ПП “Міг і НМ”, ПП “Фирюза”, ПП “Лада –Ігрек”.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що кримінальна справа розглянута судом та є вирок у цій справі.

Колегія суддів вважає також неспроможними доводи заявника скарги про те, що збільшення ціни продажу товару свідчить про намір ВАТ “Кримський содовий завод” завищити суму бюджетного відшкодування. Ці доводи необґрунтовані, оскільки сторони мають право встановлювати вільні ціни на товар, і ця ціна є базою оподаткування, яка враховується продавцем для визначення податкових зобов’язань, а покупцем –для податкового кредиту, що і було зроблено сторонами оскаржуваних договорів.

На підставі аналізу норми Закону України “Про державну податкову службу в Україні” та Господарського кодексу України суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ДПІ має право звертатись до суду з позовами про визнання угод недійсними лише у разі, якщо вони суперечать інтересам держави та суспільства.

Суб’єкти підприємницької діяльності мають право без обмеження здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству. Незаконне втручання й перешкоджання господарської діяльності суб’єктів господарювання з боку органів державної влади, їхніх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю і нагляду забороняються (стаття 19 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З доданих до позовної заяви документів не вбачається доказів, які б свідчили про наявність у відповідачів, або хоча б в одного з них мети, завідомо суперечної інтересам держави та суспільства при укладенні договорів, не доведено наявності умислу у сторін на приховування від оподаткування доходів на території України чи на завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Враховуючи викладене, судова колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.05.2008 у справі № 2-24/843-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        Ю.М. Гоголь

Судді                                                                      К.В. Волков

І.В. Черткова