СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

29 липня 2008 року

Справа № 2-8/3318.1-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Латиніна О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Тимофєєвої Наталії Євгенівни, довіреність б/н від 20.05.08, Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Автономній республіці Крим;

відповідача: не з'явився, Кримського Республіканського підприємства "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації";

відповідача: не з'явився, Міністерства охорони здоров'я України;

третьої особи: Шевченко Ірини Олександрівни, довіреність № 070110.1 Д від 01.10.07, закритого акціонерного товариства "Фармацевтична фабрика";

розглянувши апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Автономній Республіці Крим на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 20 травня 2008 року у справі № 2-8/3318.1-2008

за позовом           Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Автономній Республіці Крим

(вул. 60 років Жовтня, 30, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95024)

(вул. Річна, 10, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95006)

до          Кримського Республіканського підприємства "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації"

(вул. Некрасова, 11, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000)

Міністерства охорони здоров'я України

(вул. Грушевського, 7, місто Київ, 01021)

за участю третьої особи:

закритого акціонерного товариства "Фармацевтична фабрика"

(вул. Річна, 10, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95006)

про визнання права власності та спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 травня 2008 року у справі № 2-8/3318.1-2008 (суддя С.А. Чумаченко) у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 113-116).

Не погодившись з постановленим судовим актом, Державна інспекція з контролю якості лікарських засобів в Автономній Республіці Крим звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 травня 2008 року скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Закрите акціонерне товариство "Фармацевтична фабрика", заперечуючи проти апеляційної скарги зазначає, що позивач не довів ті обставини, на які посилається в якості обгрунтування своїх вимог.

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 29 липня 2008 року у зв'язку з відпусткою суддю Антонової І.В. та хворобою судді Заплава Л.М. було здійснено їх заміну на суддів Лисенко В.А. та Латиніна О.А.

У судове засідання, яке було призначено на 29 липня 2008 року представники Кримського Республіканського підприємства "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації" та Міністерства охорони здоров'я України не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

За клопотанням представника Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Автономній Республіці Крим судочинство здійснювалось російською мовою.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, повторно розглянувши справу, встановила наступне.

У квітні 2007 року Державна інспекція з контролю якості лікарських засобів в Автономній Республіці Крим звернулась до господарського суду з позовом до Кримського Республіканського підприємства "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації", просила про визнання права загальнодержавної власності Держави України в особі Верховної Ради України з правом оперативного управління за Державною інспекцією з контролю якості лікарських засобів в Автономній Республіці Крим на об'єкт нерухомості - адміністративну двоповерхову будівлю літ. "Е" за адресою: місто Сімферополь, вул. Річна, 10 та про спонукання Кримського Республіканського підприємства "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації" здійснити державну реєстрацію права загальнодержавної власності зазначеного об'єкту, посилаючись на те, що за відсутності правовстановлюючих документів на вищезгадану будівлю відповідач відмовляється від здійснення реєстрації права власності за позивачем.

Кримське Республіканське підприємство "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації" заперечень проти позову не надало. Просило розглянути спір відповідно до норм діючого законодавства.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 01 червня 2007 року позов задоволено, визнано право загальнодержавної власності Держави України в особі Верховної Ради України з правом оперативного управління за Державною інспекцією з контролю якості лікарських засобів в Автономній Республіці Крим на адміністративну двоповерхову будівлю літ "Е" за адресою: місто Сімферополь, вул. Річна, 10. Зобов'язано Кримське Республіканське підприємство "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації" здійснити державну реєстрацію права загальнодержавної власності за позивачем.

Постановою Вищого господарського суду України від 28 лютого 2008 року касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Фармацевтична фабрика" задоволено. Рішення господарського суду Автономної Республіки від 01 червня 2007 року скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим в іншому складі суду (а.с. 73-75).

Ухвалю господарського суду Автономної Республіки Крим від 02 квітня 2008 року до участі у справі в якості третьої особи залучено закрите акціонерне товариство "Фармацевтична фабрика" (а.с.76).

Оскаржене рішення мотивоване посиланням на норми Цивільного кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Автономній республіці Крим та закритого акціонерного товариства "Фармацевтична фабрика", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору з є визнання права власності на об'єкт нерухомості, а саме на адміністративну двоповерхову будівлю літ. "Е" за адресою: місто Сімферополь, вул. Річна, 10.

Відповідачем у справі обрано Кримське Республіканське підприємство "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації".

Згідно Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно № 7/5 від 07.02.2002, затвердженого у Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 № 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Згідно з підпунктом 1.6 вищезгаданого Положення реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим бюро технічної інвентаризації, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти.

Отже, обраний позивачем суб'єкт не може бути відповідачем за позовом про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про що прямо зазначено у постанові Вищого господарського суду України від 28 лютого 2008 року у справі № 2-27/4941-2007 (а.с. 73-75).

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.07.2008 до участі у справі в якості іншого відповідача залучено Міністерство охорони здоров'я України, яке, відповідно до Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" № 3060-IV від 03.11.2005) та постанови Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482 "Про затвердження положення про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" є органом, уповноваженим управляти державним майном.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неправильно визначено суб'єктний склад учасників процесу, рішення є прийнятим з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на Наказ Міністерства охорони здоров'я України від 29 липня 1996 року за № 138 "Про організацію державної інспекції з контролю якості лікарських засобів" , згідно з яким на баланс Державної інспекції було передано адміністративну двоповерхову будівлю літ. "Е" за адресою: місто Сімферополь, вул. Річна, 10, яка знаходилась на балансі Республіканського виробничого об'єднання "Фармація".

Про передачу будівлі та інших основних засобів між Регіональним виробничим об'єднанням "Фармація" та Державною інспекцією був складений Акт прийому передачі та вищезгадана будівля була зарахована на баланс Державної інспекції з вересня 1996.

Правовим обгрунтуванням обраної позиції державна інспекція визначила Закон України "Про власність".

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правовідносини сторін виникли до 01.01.2004 та продовжувались після зазначеної дати, тому спір підлягає вирішенню на підставі норм діючого Цивільного кодексу України.

Однак, слід звернути увагу, що Закон України "Про власність" втратив чинність на підставі Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України" від 27.04.2007 № 997-V, тому не можна визнати обгрунтованим посилання позивача на зазначений законодавчий акт.

Крім того, позивач просить про визнання права загальнодержавної власності за Верховною Радою України, однак, належних повноважень на звернення з відповідним позовом в інтересах зазначеного органу влади суду не надав.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України зазначено, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що за адресою місто Сімферополь, вул. Річна, 10 знаходяться об'єкти, які належать закритому акціонерному товариству "Фармацевтична фабрика" .

Згідно з технічною документацією, об'єкт нерухомості - літ. "Е" було збудовано у 1973 році, докази про прийняття будівлі в експлуатацію відсутні.                               З тексту Наказу Міністерства охорони здоров'я Криму від 29 липня 1996 за № 138 "Про організацію Державної інспекції за контролем якості лікарських засобів" не випливає, що позивачу було передано саме адміністративну будівлю літ. "Е", визнання права власності на яку є предметом спору.

Крім того, перебування майна на балансі особи не є безпідставною ознакою набуття права власності.

Така правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі № 2-13/2740-2007 від 24.01.2008.

З врахуванням вищенаведеного правових підстав для визнання за позивачем прав власності на зазначений вище об'єкт не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги як такі, що спростовуються матеріалами справи.

Посилання позивача на той факт, що закрите акціонерне товариство "Фармацевтична фабрика" виключено з Єдиного Державного Реєстру підприємств та організацій України не може свідчити на користь правової позиції позивача з підстав, наведених вище.

Отже, висновок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам і наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Керуючись статтею 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Автономній Республіці Крим задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 травня 2008 року у справі № 2-8/3318.1-2008 скасувати.

3. У позові Державної інспекції з контролю якості лікарських засобів в Автономній Республіці Крим до Кримського Республіканського підприємства "Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації", Міністерства охорони здоров'я України, за участю третьої особи - закритого акціонерного товариства "Фармацевтична фабрика" про визнання права власності та спонукання до виконання певних дій відмовити.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                В.А. Лисенко

О.А.Латинін