Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" серпня 2008 р.

Справа № 16/461

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін

від позивача Ропало В.О. - директор, наказ №2-К від 01.03.05р.

від відповідача Шаповалова А.О., дов. №1 від 01.01.08р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ротонді-Укр" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська швейна фабрика "Ельфа" (м.Малин)

про стягнення 5760,95 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 5760,95 грн., з яких 4312,00 грн. основного боргу за поставку товару, 1255,09 грн. інфляційних нарахувань, 193,86 грн. 3% річних.

Позивач заявою, яка надійшла до суду 26.08.08р., уточнив позовні вимоги, зменшивши їх до 4893,38 грн., з яких 4312,00 грн. основного боргу за поставку товару, 443,87 грн. інфляційних нарахувань, 137,51 грн. 3% річних.

Представник позивача позов підтримав згідно заяви про уточнення позовних вимог - в сумі 4893,38 грн.

Відповідач у "запереченнях на позовну заяву" (а.с.26) та його представник в судовому засіданні проти заявленого позову заперечили, просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідач не отримував від позивача вимогу в порядку ст.530 ЦК України про сплату боргу.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем, згідно усної домовленості між сторонами, позивач 20.11.06р. поставив відповідачу товар - 4 праски ЕС-11-S та 4 підошви ЕС-11 на загальну суму 4312,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №R-00000192 від 20.11.06р. (а.с.10) та довіреністю серії ЯМР №031828 від 20.11.06р. (а.с11).

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, юридичні факти.

Таким чином, за фактом поставки позивачем відповідачу товару у останнього виникло зобов'язання щодо його оплати.

Своє зобов'язання щодо оплати отриманого товару, відповідач не виконав.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Подані позивачем докази свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань, утворилась заборгованість перед позивачем, яка на момент вирішення спору становить 4312,00 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом звіряння розрахунків станом на 11.06.08р. (а.с.27) та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензію позивача (вимогу в розумінні ст.530 ЦК України) від 04.04.07р.(а.с.37) та лист від 04.04.07р.(а.с.36) відповідач залишив без задоволення.

Факт отримання відповідачем вказаної претензії підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а.с.38) та не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання повинен на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунками позивача (а.с.39,41), розмір інфляційних нарахувань та 3% річних становить, відповідно, 443,87 грн. та 137,51 грн.

Розрахунки обгрунтовані та відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Заперечення відповідача судом відхиляються, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи.

Відповідач доказів сплати боргу не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню в уточненій сумі - 4893,38 грн., з яких 4312,00 грн. основного боргу за поставку товару, 443,87 грн. інфляційних нарахувань та 137,51 грн. 3% річних.

Господарський суд приймає зменшення позивачем розміру позовних вимог, оскільки ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Судові витрати по сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст.11, 509, 525, 526, 530 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська швейна фабрика "Ельфа", 11601, м.Малин Житомирської області, вул.Фрунзе,21, корп.А, ідентифікаційний код 33774831:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ротонді-Укр", 03179, м.Київ, проспект Перемоги 123, ідентифікаційний код 31926643 - 4312,00 грн. основного боргу, 443,87 грн. інфляційних нарахувань, 137,51 грн. 3% річних, 86,63 грн. державного мита, 100,22 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК Ураїни.

Суддя

Гансецький В.П.

Дата підписання рішення 28.08.08р.

Друк: 3 прим.:

1 - у справу,

2,3 - сторонам.