ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2008 р.                                                             Справа № 14/2820

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Соколишиній І.А., за участю представників за довіреностями –Суденко С.П. (від позивача), Федько Н.А.. (від відповідача), розглядає у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду

справу за позовною заявою

позивача

відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»

до відповідача

товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія М-ТЕЛ»

про

стягнення 58198,84 грн., –

УСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 58198,84 грн. (з них: 56168,45 грн. основного боргу за травень –жовтень 2007 року, 294,97 грн. пені за період з 01.10.2007 по 31.10.2007, 1561,41 грн. інфляційних за липень –жовтень 2007 року, 174,01 грн. 3% річних за період з 01.07.2007 по 31.12.2007) з підстав несплати відповідачем коштів у визначений договором строк за отримані відповідачем послуги електрозв’язку та відшкодування у зв’язку з цим державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив, що усі послідуючі платежі відповідача у 2008 році були зараховані у погашення поточного боргу відповідача, що скільки відповідачем не вказано, який конкретний рахунок ним сплачено, то він має право зараховувати сплачені кошти у тому періоді, за який вважає необхідним, що наполягає на стягненні заборгованості і нарахованих платежів за період, вказаний у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов не надав, його представник позов не визнав повністю і у судовому засіданні на його заперечення вказав, що саме за вказаний позивачем період розрахувався повністю і що позивач неправомірно зараховує здійснені платежі у погашення заборгованості за поточні борги, визнав, що має поточний борг, але не за той період, що вказує позивач. У останнє судове засідання не з’явився причин неявки не повідомив, був належним чином під розписку повідомлений про час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст.75 ГПК України суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представників сторін та дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

Згідно з договором надання телекомунікаційних послуг від 03.01.2007 №803620-120 позивачем у період січень –жовтень 2007 року були надані телекомунікаційні послуги на загальну суму 138306,94 грн., за вказаний період відповідачу було нараховано пеню у розмірі 1184,55 грн. –разом 139491,49 грн., Відповідачем до 31 жовтня 2007 року включно було сплачено згідно з платіжними дорученнями 38171,41 грн. та зараховано згідно з протоколами проведення розрахунків (відповідно до п.3.13 договору) 44856,65 грн. разом 83028,06 грн. Також після зазначеного періоду (і до моменту подання позивачем позову) відповідачем було сплачено 71361,11 грн. Разом сума усіх сплачених і зарахованих у погашення боргу сум складає 154389,17 грн., що більше від суми виставлених рахунків.

Відповідно до ст.68 Закону України „Про телекомунікації” розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем. Договором не предбачено дій позивача у випадку внесення відповідачем плати на розрахунковий рахунок позивача без зазначення конкретного рахунку, який оплачується чи періоду, за який внесена плата. Суд виходить з того, що цільове призначення платежу визначається платником. У даному випадку позивач не позбавлений був можливості уточнити цільове призначення платежу у відповідача. За відсутності такого уточнення вимоги погашаються у черговості надходження рахунків. При цьому суд виходить з аналогії закону (ст.ст.8, 588 та 1072 Цивільного кодексу України), а також керується положеннями ст.534 Цивільного кодексу України, згідно з якою у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

З огляду на вказані норми закону зарахування позивачем сплачених відповідачем у 2008 році сум у поточні платежі є неправомірним. Крім того, суд звертає увагу на те, що в усіх рахунках на оплату послуг зарахування платежів здійснюється у відповідності до вищезазаначених норм законодавства, однак, позивач заявив свої вимоги у відмінність від сум у виставлених рахунках.

Так, згідно з рахунком від 31.10.2007: 1) борг відповідача на початок місяця складав 68022,11 грн., з яких 67495,42 грн. борг та 526,69 грн. пені; 2) 08 і 29 жовтня 2007 року відповідчем сплачено 18000 грн і у погашення зараховано згідно з пртоколом зарахування за 30.09.2007 суму 5235,54 грн.; 3) при цьому із сплаченої суми повністю погашено пеню у розмірі 526,69 грн, а решту 22708,85 грн. зараховано у погашення суми основного боргу; 4) нараховано пені у жовтні 294,97 грн. (які і просить стягнути позивач у позовній заяві) та 16921,75 грн. основного боргу; 5) усього борг станом на 31.10.2007 склав 62003,29 грн., з них 294,97 грн. пені та 61708,32 грн. основного боргу.

Але не 56168,45 грн. як вказує позивач у позовній заяві і доданому розрахунку. Як зазначалось вище після виставлення цього рахунку відповідачем було сплачено 71361,11 грн. Тобто сума основного боргу за вказаний позивачем період є повністю погашеною.

Згідно з рахунком від 30.11.2007 позивачу у листопаді нараховано 294,49 грн. пені. Разом із боргом по пені за попередній місяць це складає 294,97 +294,49 = 589,46 грн. Відповідачем згідно з платіжним дорученням від 28.12.2007 було сплачено 10000 грн. і частина з цих коштів мала бути зарахована і фактично була зарахована у погашення пені, тому у рахунку від 31.12.2007 показано, що вказану суму пені у розмірі 589,46 грн. позивачем сплачено. За таких обставин пред’явлення вимог про стягнення цієї ж суми пені є безпідставним і позов у частині стягнення пені 294,97 грн. задоволенню не підлягає.

Вимоги щодо стягнення інфляційних та 3% річних задоволенню не підлягають, оскільки наданий позивачем розрахунок не обґрунтований, не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству. Наприклад, сума 1075,17 грн. використана у розрахунках інфляційних та 3% річних як борг станом на 01.07.2007 не підтверджується матеріалами справи –згідно з рахунком від 31.07.2007 основна сума боргу станом на 01.07.2007 становила 45453,75 грн.; 26.07.2007 відповідачем було сплачено 1400 грн., однак, вказана дата у розрахунку відсутня, що вказує на неврахування цього платежу. Тобто розрахунок здійснено, без урахування дійсної суми боргу протягом певного проміжку часу та без урахування дати настання строку платежу після виставлення рахунку. При цьому суд зазначає, що відповідні суми інфляційних та 3% річних мають нараховуватись одночасно із виникненням прострочення по платежу, включатись до рахунку і погашатись у порядку ст.534 Цивільного кодексу України оскільки згідно із зазначеною нормою у другу чергу сплачуються проценти і неустойка.

Докази сум та документів, які використані судом при здійсненні викладених вище розрахунків приведені у цій таблиці.

дата рахунку і протоколу проведення розрахунків або платіжного доручення

сума нарахована за поточний місяць згідно з рахунком позивача

пеня нарахована згідно з рахунком позивача

сплачено пені за попередній період згідно з рахунком позивача

сплачено основний борг за попередній період згідно з рахунком позивача

зараховано суму боргу згідно з протоколом проведення розрахунків сторін

суми сплачені відповідачем згідно з платіжними дорученнями відповідача

31.01.2007

9420,40

0

0

0

3136,31

28.02.2007

8715,41

0

0

0

3145,74

02.03.2007

2900

31.03.2007

11918,34

0

0

9182,04

3982,39

04.04.2007

4500

30.04.2007

13153,32

10,54

0

8482,39

4329,07

31.05.2007

14271,98

33,94

0

4329,07

4528,93

30.06.2007

14496,73

109,71

0

4528,93

4522,52

26.07.2007

1400

31.07.2007

16965,34

208,70

154,18

5768,34

5279,34

29.08.2007

11371,41

31.08.2007

16210,75

262,30

208,70

16442,05

5156,95

30.09.2007

16232,92

264,39

0

5156,95

5235,54

08.10.2007

10000

29.10.2007

8000

31.10.2007

16921,75

294,97

526,69

22708,85

5539,86

разом

138306,94

1184,55

44856,65

38171,41

30.11.2007

17727,07

294,49

0

5339,86

5793,68

28.12.2007

10000

31.12.2007

15557,72

373,39

589,46

15204,22

5476,81

31.01.2008

14579,42

0

0

5476,81

5360,06

01.02.2008

10000

26.02.2008

10000

29.02.2008

15927,20

457,71

373,39

24986,67

5594,98

01.04.2008

10000

29.04.2008

11785

23.05.2008

7500

23.05.2008

12076,11

разом

71361,11

07.07.2008

7800

При цьому суд наголошує на тій обставині, що станом на час подачі позову відповідач має борг перед позивачем, що ним визнається і підтверджується, в тому числі і актом звірки, однак, позивач наполягає на стягнення боргу саме за заявлений ним період. Визначення предмету і підстав для стягнення є правом позивача, вихід судом за їх межі без відповідного клопотання не допускається.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд–

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя Хабазня Ю.А.