Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2008 р. Справа № 56/299-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Білоконь Н. Д., суддя Лакіза В.В.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

позивача - не прибув

відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 540 Х/1-14) на рішення господарського суду Харківської області від 11.02.08р. у справі № 56/299-07

за позовом акціонерного товариства закритого типу "Будянський фаянс", смт. Буди Харківського району Харківської області

до комунального підприємства охорони здоров"я "Центральна районна аптека № 30", м. Південне Харківського району Харківської області,

про стягнення 1031,70 грн.,

встановила:

Акціонерне товариство закритого типу "Будянський фаянс" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до комунального підприємства охорони здоров"я "Центральна районна аптека № 30" про стягнення 1031,70 грн. заборгованості з орендної плати по укладеному сторонами договору оренди нежитлового приміщення №34 від 01.01.2006 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.02.2008 р. у справі № 56/299-07 (суддя Кухар Н.М.) позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 1031,70 заборгованості, а також 102,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що 27.06.2006 р. за заявкою позивача через Полулях О.М. по довіреності серія ЯЛЮ № 280455 від 27.06.2007 р. по накладній № 91 відповідачем позивачу було видано медикаменти на суму 731,58 грн. Зазначену суму за усною домовленістю сторін повинно було зарахувати позивачу замість орендної плати відповідача по договору оренди № 34 від 01.01.2006 р. за червень та частково за липень 2006 р. Але позивач цю суму у рахунок орендної плати відповідача не зарахував та вартість отриманих медикаментів не сплатив, у зв"язку з чим відповідачем на його адресу було надіслано акт звірки взаєморозрахунків за період з 31.08.2005 р. по 31.06.2007 Р., який за його підписом не повернуто до цього часу.

Позивач у відзиві проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції - без

- 2 -

змін. В обгрунтування своїх заперечень позивач посилається на те, що відповідач дійсно відпустив йому по довіреності серії ЯЛЮ № 280455 від 27.06.2006 р.через Полулях О.М. медичну продукцію по накладній № 91 на суму 731, 58 грн.Медична продукція була відпущена без договору, без зазначення в накладній строку та порядку оплати.До звернення позивача з позовом у даній справі про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати з відповідача, останній ніяких вимог про сплату вартості відпущених медикаментів грошима чи шляхом взаємозаліку не пред"являв, доказів того, що він звертався до позивача із заявою про залік зустрічних однорідних вимог у відповідності зі статтею 601 Цивільного кодексу України суду не надав.Також позивач зазначає на те, що постановою господарського суду Харківської області від 02.11.2006 р. у справі № Б-39/58-06 його було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а оскільки вимога відповідача про сплату позивачем 731,58 грн. заборгованості за поставлені медикаменти виникла після порушення 25.05.2006 р. справи про банкрутство, відповідач є поточним кредитором і відповідно до ч. 3 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначені вимоги можуть пред"являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Сторони своїх представників для участі в судовому засіданні не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що ухвалою від 10.04.2008 р. розгляд справи вже відкладався за клопотанням відповідача, а статтею 93 Господарського процесуального кодексу України передбачений двомісячний строк розгляду апеляційної скарги, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

01.01.2006р. між сторонами було укладено Договір № 34 оренди нежитлового приміщення, згідно з умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування з метою здійснення діяльності, передбаченої статутом, нежитлові приміщення загальною площею 117,60 кв.м. (1-й поверх), 53,8 кв.м. (підвал), всього - 171,40 кв.м., розташовані за адресою: смт.Буди, вул.Харківська,6. Приміщення були передані в оренду за актом приймання-передачі від 01.01.2006р.

Строк дії договору встановлено з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі до 01.12.2006 року.

Відповідно до п. 3 Договору № 34 від 01.01.2006р., орендар (відповідач) сплачує орендодавцю (позивачу) орендну плату, яка за місяць становить 580,46 грн., у тому числі ПДВ 20% - 96,74 грн. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця до 10 числа місяця, наступного за звітним на підставі рахунків, які надає орендодавець. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно п. 3.6. Договору оренди, у разі закінчення дії даного договору, орендна плата сплачується орендарем по день фактичної здачі приміщення орендодавцеві.

У зв'язку із закінченням строку дії договору № 34 від 01.01.2006р., відповідач за актом приймання-передачі від 31.01.2007р. повернув позивачу орендовані приміщення. Однак, відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором щодо сплати в повному обсязі орендної плати. На момент повернення орендованого приміщення заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди № 34 від 01.01.2006р. за період з січня 2006 р. по лютий 2007 р. склала 1031,70 грн.

- 3 -

12.06.2007р. позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу за № 014-118 про погашення заборгованості в розмірі 1031,70 грн. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав вищевказану вимогу 15.06.2007р., однак заборгованості за договором не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тому місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи відповідача щодо погашення позивачем заборгованості по сплаті медикаментів, які були отримані у нього 27.06.2006р., в розмірі 731,58 грн. шляхом взаємозаліку в рахунок орендної плати за червень та частково за липень 2006 року є безпідставними.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред"явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Однак відповідач не надав доказів звернення до позивача із заявою про взаємозалік заборгованості в сумі 731, 58 грн. за поставлені медикаменти в рахунок його заборгованості по сплаті орендної плати по договору оренди № 34 від 01.01.2006 р. Також сторонами не укладалося угод, які б передбачали взаємозалік шляхом поставки медикаментів в рахунок орендної плати.

Крім того зобов'язання позивача по сплаті відповідачу 731,58 грн. виникло після порушення провадження у справі № Б-39/58-06 про банкрутство АТЗТ "Будянський фаянс", тобто після 25.05.2006р., тому у відповідності до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відповідач є поточним кредитором.

Постановою господарського суду Харківської області від 02.11.2006 р. у справі № Б-39/58-06 позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Частиною 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов"язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред"являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Оскільки вимоги відповідача про сплату позивачем 731,58 грн. заборгованості за поставлені медикаменти виникли під час однієї з процедур банкрутства позивача -розпорядження майном боржника місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що вони можуть бути задоволені лише в межах ліквідаційної процедури та не можуть бути зараховані до взаємозаліку.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що предметом спору у даній справі є заборгованість відповідача по орендній платі, а не заборгованість позивача за поставлену йому відповідачем медичну продукцію, відповідач у даній справі вказував на неї як на обставину, яка на його думку є підставою припинення

- 4 -

зобов"язань по сплаті орендної плати у зв"язку із взаємозаліком.

Однак, як було наведено вище, відповідач не довів того, що сторонами було проведено взаємозалік заборгованості у відповідності зі статтею 601 Цивільного

кодексу України, а згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Зважаючи на наведене, оскаржуване рішення прийнято без порушень норм матеріального та процесуального права та підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2006 р.у справі № 56/299-07 залишити без змін.

Постанову складено в повному обсязі 26.05.2008 р.

Головуючий суддя (підпис) Сіверін В. І.

Суддя (підпис) Білоконь Н. Д.

Суддя (підпис) Лакіза В.В.