ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.08 Справа № 24/59

За позовом: Державного комітету України з державного матеріального резерву, м.Київ

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Радехівський цукровий завод”, с.Павлів Радехівського району Львівської області

Про зобов’язання до виконання наряду №1167/6-5 від 19.11.2007року та стягнення штрафних санкцій в сумі 177 607,06грн.

Суддя Хабіб М.І.

Секретар Савченко Ю.А.

Представники:

Від позивача –Рахильчук О.В. –гол. спец.

Від відповідача – не з”явився

Суть спору: Позов заявлено про зобов’язання до виконання наряду №1167/6-5 від 19.11.2007року та стягнення 177 607,06грн., в т.ч. 169 260,00грн. штрафу та 8 347,06грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно із планом освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2007 рік, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р., Держкомрезерв України видав відповідачеві наряд за №1167/6-5 від 19.11.2007р. про відпуск цукру- піску ДП „Ресурспостач” (ТОВ „ВВІКО”), який знаходиться на зберіганні у відповідача.. Листом №88 від 05.12.2007р. відповідач повідомив позивача про залишення вищевказаного наряду без виконання. Відмову відповідача від виконання наряду позивач вважає протиправною, посилаючись на ст. 14 Закону України „Про державний матеріальний резерв”, у зв”язку з чим на підставі названої статті Закону позивач просить стягнути штраф в сумі 169 260,00грн. та пеню в сумі 8 347,06грн., а також зобов”язати відповідача на підстав ст.622 ЦК України виконати наряд.

Відповідач проти прозову заперечує, мотивуючи свої заперечення тим, що господарським судом Львівської області розглядається справа №29/169 (6/240-7/77) про банкрутство ВАТ„Радехівський цукровий завод”, у 2003р. введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, під час дії якого штрафні санкції та пеня не нараховуються. Щодо вимоги про зобов”яання виконати наряд, то відповідач вважає, що так вимога може бути заявлена лише в межах ліквідаційної процедури. Крім того, відповідач стверджує, що договір відповідального зберігання сторонами не укладався і відсутні будь –які документи на передачу цукру-піску на зберігання.

Представник позивача позовні вимоги підтримує.

Відповідач не забезпечив явки свого представника в судове засідання 12.06.2008р., письмових пояснень щодо неявки представника не подав.

Згідно із ухвалою суду від 26.05.2008р. строк вирішення спору, встановлений ст.69 ГПК України, був продовжений.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно із планом освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2007 рік, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р., Держкомрезерв України видав відповідачеві наряд за №1167/6-5 від 19.11.2007р. про відпуск 91 т цукру- піску ДП „Ресурспостач” (ТОВ „ВВІКО”) по ціні 1860,00грн. за 1т ( ПДВ), який знаходиться на зберіганні у ВАТ„Радехівський цукровий завод”. Листом №88 від 05.12.2007р. відповідач повідомив позивача про залишення вищевказаного наряду без виконання.

Як вбачається із названого листа, підставою невиконання наряду є те, що товариство несе витрати, пов”язані із зберіганням цукру, а на даний час сторонами не погоджено усіх питань про порядок та умови відшкодування витрат, пов”язаних із зберіганням.

Підтвердженням факту передачі та знаходження у відповідача на відповідальному зберіганні 91 т цукру-піску держаного резерву є акт від 20.02.2007р. „ Про результати планової перевірки з питань наявності, якісного стану, умов зберіганн, обліку та звітності, руху цукру держаного резерву, який знаходиться на зберіганні ВАТ„Радехівський цукровий завод”, за період з 17.01.2005р. по 20.02.2007р.”, додаток до цього акту, підписані керівником та головним бухгалтером товариства, звіти відповідача про наявність матеріалів 1 групи , форми №1 ( коротка) за 2004рік, 1-ше півріччя 2005р., ІІ півріччя 2006р., акти №1,№2 про освіження товарів ( матеріалів першої групи без розриву в часі) за 2004р та 2007р.

Господарським судом Львівської області розглядається справа №29/169 (6/240-7/77) про банкрутство ВАТ„Радехівський цукровий завод”. Провадження у справі було порушене 02.09.2003р. та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою від 27.12.2005р. затверджено мирову угод від 25.11.2005р., провадження у справі припинено.

За заявою ЗАТ „Радехівцукор” про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування ухвали від 27.12.2005р. у справі № 6/240-7/77, ухвалою від 20.04.2006р. скасовано ухвалу від 27.12.2005р., наступне судове засідання у справі про банкрутство ВАТ„Радехівський цукровий завод” призначено на 18.05.2006р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.01.2007р. затверджено мирову угоду від 04.01.2007р., провадження у справі припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.08.2007р. скасовано ухвалу господарського суду Львівської області від 12.01.2007р.про затвердження мирової угоди, та припинення провадження у справі про банкрутство, справу передано на новий розгляд.

Постановою господарського суду Львівської області від 24.01.2008р. у справі №29/169 (6/240-7/77) відповідача - ВАТ„Радехівський цукровий завод” визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Стаття 174 ГК України передбачає можливість виникнення господарських зобов”язань безпосередньо із закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст.193 ГК України суб”єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов”язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов”язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.2 Закону України „ Про державний матеріальний резерв” від 24.01.1997р. № 51/97 - ВР, з наступними змінами і доповненнями ( далі –Закон), відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву –це зберігання закладених до державного резерву матеріальних цінностей у постачальника ( виробника) або одержувач (споживача) без надання йому права користуватися цими матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про відпуск їх з державного резерву.

Запаси державного резерву незалежно від його місцезнаходження є державною власністю ( ст.4 3акону).

Відповідно до ст.12 Закону, відпуск матеріальних цінностей з держаного резерву здійснюється, зокрема, у зв”язку із їх освіженням, за рішенням центрального органу виконавчої влади, який здійснює управління державним резервом. Освіження матеріальних цінностей державного резерву, що знаходиться на зберіганні на підприємствах (відповідальних зберігачів), здійснюється ними самостійно без залучення додаткових коштів.

За несвоєчасне виконання розпорядження центрального органу виконавчої влади, який здійснює управління державним резервом, про відвантаження матеріальних цінностей державного резерву підприємства, установи і організації –відповідальні зберігачі сплачують штраф у розмірі 100 відсотків вартості не відвантажених у строк матеріальних цінностей і пеню за кожний день прострочення до повного виконання розпорядження ( п.9 ст.14 Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що на відповідальному зберіганні у відповідача знаходиться 91т цукру-піску державного резерву. У зв”язку із затвердженням плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2007р., уповноваженим органом, який здійснює управління державним резервом - Держкомрезервом України, був виданий відповідачеві наряд на відвантаження 91 т цукру- піску ДП „Ресурспостач” (ТОВ „ВВІКО”), від виконання якого відповідач відмовився.

Отже, на підставі Закону України „ Про державний матеріальний резерв” та передачі на відповідальне зберігання відповідачу цукру –піску держаного резерву, у відповідача виникли зобов”язання щодо зберігання та відпуску матеріальних цінностей державного резерву, в порядку, встановленому цим Законом. Вирішення питання про відпуск матеріальних цінностей державного резерву належить до компетенції позивача, рішення якого є обов”язковими до виконання відповідальними зберігачами. Відтак, невиконання відповідачем наряду на відпуск цукру- піску є протиправним, оскільки Законом не надано права відповідальному зберігачеві відмовитись від виконання розпорядження уповноваженого органу.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов”язання відповідача виконати наряд обґрунтовані, підтверджені належними доказами і підлягають до задоволення.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу і пені до задоволення не підлягають, оскільки станом на момент видачі наряду діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів ВАТ „Радехівський цукровий завод” у зв”язку із розглядом господарським судом Львівської області справи про банкрутство заводу, дія якого на даний час не припинена, тому згідно із ст.12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом дії мораторію неустойка ( штраф, пеня) не нараховується.

Оскільки наряд був виданий відповідачеві до визнання його банкрутом і до введення судом ліквідаційної процедури, а також з огляду на те, що наряд був виданий на відвантаження цукру, який є власністю держави і не входить в ліквідаційну масу згідно із ст.26 Закону, то доводи відповідача про можливість пред”явлення вимог до нього лише в межах ліквідаційної процедури, не заслуговують на увагу.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам..

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 36, 43, 49, 69, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

Відкритому акціонерному товариству „Радехівський цукровий завод”, ідент. код 0546375, адреса: 80250, с.Павлів Радехівського району Львівської області, проспект Юності,39 виконати наряд №1167/6-5 від 19.11.2007року, виданий Державним комітетом України з державного матеріального резерву, ідент. код00034015, адреса: 01601, МСП, м. Київ, вул.Пушкінська,28.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Радехівський цукровий завод”, ідент. код 0546375, адреса: 80250, с.Павлів Радехівського району Львівської області, проспект Юності,39 в доход державного бюджету 1692,60грн. держаного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В стягненні штрафу і пені відмовити.

Суддя                                                                                           Хабіб М.