СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

01 липня 2008 року

Справа № 2-15/17193-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Заплава Л.М.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

прокурор, не з'явився, прокурора Автономної Республіки Крим;

представник позивача, Турта Едуард Валерійович, довіреність № 17/52 від 12.01.08, Департамент охорони в Автономній Республіці Крим Управління державної охорони України;

представник відповідача, Кірдан Роман Петрович, довіреність № б/н від 05.06.08, Торгівельно-виробнична компанія "Трансенерго";

представник відповідача, Рендак Сергій Анатолійович, довіреність № б/н від 14.05.08, Закрите акціонерне товариство "Севастопольстрой";

представник відповідача, не з'явився, Закрите акціонерне товариство "Топгаз";

представник відповідача, не з'явився, Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи;

розглянувши апеляційне подання прокурора Автономної Республіки Крим на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 08.04.2008 у справі № 2-15/17193-2006

за позовом           Заступника прокурора Автономної Республіки Крим (вул. Севастопольська, 21,Сімферополь,95015)

Департаменту охорони в Автономній Республіці Крим Управління державної охорони України (п/с 5,Кореїз, м. Ялта,98671)

до           Торгівельно-виробничної компанії "Трансенерго" (а/с 1605,Сімферополь,95034)

Закритого акціонерного товариства "Севастопольбуд" (вул. Кулакова, 26а,Севастополь,99011;

пр.Нахімова,14,Севастополь)

Закритого акціонерного товариства "Топгаз" (пров. Керамічний, 7-а,Київ 39,03039; Стратегічне шосе,18,Київ)

Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (вул. О. Гончара, 55-а,Київ 30,01030)

про розірвання договору та стягнення 4219820,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Автономної Республіки Крим звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим Крим в інтересах держави в особі Департаменту охорони в Автономній Республіці Крим Управління державної охорони України до Торгівельно –виробничої компанії „Трансенерго”, Закритого акціонерного товариства „Севастопольбуд”, Закритого акціонерного товариства „Топгаз” з позовом про розірвання генерального договору № 2/1-486 від 12.07.1999, укладеного між Службою охорони в Автономній Республіці Крим Управління державної охорони України, Закритим акціонерним товариством “Севастопольбуд”, Закритим акціонерним товариством “Топгаз”, Торгівельно –виробничою компанією “Трансенерго” та Міністерства надзвичайних сітуацій України, та про стягнення з Торгівельно –виробничої компанії „Трансенерго” 4219820, 42 грн.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.04.2008 по справі № 2-15/17193-2006 (суддя Іщенко І.А.) провадження у справі припинено.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор Автономної Республіки Крим звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, у якому просить ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом при прийнятті ухвали норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 01 липня 2008 року змінено суддів Прокопанич Г.К. Антонову І.В. на суддів Борисову Ю.В. Гоголя Ю.М.

У судове засідання 01.07.2008 Заступник прокурора Автономної Республіки Крим, Закрите акціонерне товариство "Топгаз", Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи не з’явилися, не дивлячись на те, що про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

12.07.1999 між Службою охорони в Автономній Республіці Крим Управління державної охорони України, Закритим акціонерним товариством “Севастопольбуд”, Закритим акціонерним товариством “Топгаз”, Торгівельно –виробничою компанією “Трансенерго” та Міністерством надзвичайних ситуацій України був укладений генеральний договір № 2/1-486 про будівництва житла для військовослужбовців служби охорони в Автономній республіці Крим Управління державної охорони України.

Згідно довіки № 1/06 виданої Управлінням державної охорони України від 28.07.206 ідентифікаційний код Департаменту охорони в Автономній Республіці Крим зазначений 25698384.

У довідці № 18/108 від 01.08.2005 виданої Управлінням державної охорони ідентифікаційний код Служби охорони в Автономній Республіці Крим Управління державної охорони України з 04.03.1998 зазначений - 25698384., що також підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.05.2007, що виключає можливість присвоєння вказаного ідентифікаційного коду Департаменту охорони в Автономній Республіці Крим Управління державної охорони України.

Згідно довідки є Єдиного державного реєстру юридичних осіб станом на 15.05.2007 відносно Департаменту охорони в Автономній Республіці Крим відсутня запис про проведення реєстраційних дій.

Суд критично ставиться до представленого представником прокуратури Автономної Республіки Крим листа Державного підприємства головного межрегіонального інформаційного центру № 23-40/105 від 19.02.1999 р., в якому зазначено, що Управлінню державної охорони України був наданий перелік ідентифікаційних кодів ЄДРПОУ для присвоєння підпорядкованим суб’єктам господарської діяльності відомості про які становлять державну таємницю, зокрема коду 25698384.

Так, з вказаного листа не вбачається, що код 25698384 був привласнений саме Департаменту охорони в АР Крим Управління державної охорони України.

Згідно пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 118 “Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України”присвоєння ідентифікаційних кодів з Реєстру здійснюється:

державними реєстраторами - суб'єктам, на яких поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців";

органами державної статистики - суб'єктам, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" і відомості про які не становлять державну таємницю;

відповідними центральними органами виконавчої влади - суб'єктам, відомості про які становлять державну таємницю. Таким органам Держкомстат передає ідентифікаційні коди для ведення відомчого обліку. Порядок передачі ідентифікаційних кодів для присвоєння їх суб'єктам затверджується Держкомстатом разом з відповідними центральними органами виконавчої влади.

Указом Президента України від 15 грудня 1999 року N 1573/99 була затверджена Схема організації центральних органів виконавчої влади.

Зі змісту вказаного Указу вбачається, що Управління державної охорони України не входить до системи центральних органів виконавчої влади, а отже не наділене повноваженнями відносно присвоєння ідентифікаційного коду.

Посилання відповідача на те, що відомості про присвоєння Департаменту охорони в Автономній Республіці Крим певного ідентифікаційного коду становлять державну таємницю не можуть бути прийняті до уваги як такі, що суперечать положенням статті 89 Цивільного кодексу України та Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідно до статті 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Крім того, привласнення ідентифікаційного коду особі не свідчить про надання особі статусу юридичної.

З копії Витягу із Положення про Департамент охорони в Автономній Республіці Крим Управління державної охорони України, яка є у матеріалах справи вбачається, що пунктом 24 Положення зазначено, що останнє здійснює свою діяльність за рахунок коштів бюджету Управління державної охорони України, що свідчить про відсутність майнової обособленості, яка є ознакою юридичної особи, у зв'язку з чим, Департамент охорони не є юридичною особою.

Дані обставини підтверджцються тим, що у загальній структурі Управління Державної охорони України, передбачені регіональні підрозділи державної охорони.

Відповідно до статті 13 Закону України „Про державну охорону органів державної влади в Україні та посадових осіб", для здійснення покладених завдань Управління державної охорони України уповноважене: утворювати відповідно до законодавства госпрозрахункові підрозділи адміністративно-господарського характеру, яким є Департамент охорони в Автономній Республіці Крим.

За приписами пункту 1 статті 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі —позивачами та відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Пункт 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України передбачає: підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, позивач Департамент охорони в Автономній Республіці Крим Управління державної охорони України не може бути учасником господарського процесу, оскільки не є юридичною особою.

При таких обставинах господарський суд Автономної Республіки Крим правомірно припинив провадження у справі.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що вимоги прокурора Автономної Республіки Крим викладені в апеляційному поданні, задоволенню не підлягають, підстави для скасування ухвали місцевого господарського суду відсутні, оскільки вона прийнята згідно чинного законодавству.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційне подання прокурора Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.04.2008 у справі № 2-15/17193-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Л.М. Заплава

Судді                                                                                Ю.В. Борисова

Ю.М. Гоголь