СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

21 серпня 2008 року

Справа № 2-23/683-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Гонтаря В.І.,

секретар судового засідання                                        Діомідова О.І.

представникі сторін у судове засідання не з'явились:

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Керченський судноремонтний завод" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 15 травня 2008 року у справі №2-23/683-2007А

за позовом           Державної податкової інспекції в місті Керчі Автономної Республіки Крим (вул. Борзенко, 40, Керч, 98300)

до           Державного підприємства "Керченський судноремонтний завод" (вул. Кірова, 22, Керч, 98300)

про стягнення 22982,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

За результатами позапланової документальної перевірки Державного підприємства „Керченський судноремонтний завод” з питань дотримання вимог законодавства при здійсненні окремої зовнішньоекономічної операції (акт перевірки № 23-5-06/136 від 23.12.2004), а також у порядку адміністративного узгодження податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення: № /0 від 28.12.2004 про визначення податкового зобов’язання по пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 22982,57 грн., №/1 від 20.01.2005, №/2 від 06.04.2005 та № /3 від 22.06.2005 про визначення податкового зобов’язання на суму 22982,57 грн.

Відповідно результатів перевірки, на думку позивача, відповідачем порушено вимоги Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” № 185/94-ВР від 23 вересня 1994 року, що виразилось у ненадходженні частини валютної виручки за виконані експортні роботи.

Державна податкова інспекція у м. Керчі звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовом до Державного підприємства „Керченський судноремонтний завод” про стягнення заборгованості у сумі 22982,57 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 травня 2008 року у справі № 2-23/683-2007А (суддя Іщенко Г.М.) позов задоволено у повному обсязі.

При прийнятті постанови суд першої інстанції, із посиланням на статтю 72 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки з приводу оскарження повідомлення-рішення № /3 від 22.06.2005 є ухвала Вищого адміністративного суду України, якою донарахування пені позивачеві визнано правомірним.

Відповідач оскаржує вказаний судовий акт у зв’язку із порушенням судом норм матеріального права та неповним з’ясуванням обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, зокрема, заявник апеляційної скарги вказує на те, що у Верховному суді розглядається заява Державного підприємства „Керченський судноремонтний завод” про перегляд за винятковими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /3 від 22.06.2005, а отже податкове зобов’язання у сумі 22982,57 грн. не є узгодженими у зв’язку із незавершенням процедури оскарження у судовому порядку.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Провадження у справі зупинялось до розгляду Верховним судом України скарги відповідача про перегляд за винятковими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду у справі № 2-15/11290 від 18.10.2006.

У судове засідання, призначене на 21 серпня 2008 року, сторони не з’явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутність.

Враховуючи, що явка у судове засідання це право, а не обов’язок учасників процесу, а їх неявка не перешкоджає розгляду справи, судова колегія визнала можливим розглянути справу за їх відсутність за наявними в матеріалах справи документами.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу визнає такою, що підлягає задоволенню, а постанову господарського суду Автономної Республіки Крим такою, що підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного.

Так, вказані правовідносини вже були предметом дослідження у суді, а саме:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.08-12.08.2005 у справі №2-15/11290-2005 частково задоволено позов Державного підприємства „Керченський судноремонтний завод” до Керченської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення №/3 від 22.06.2005.

Зазначене податкове повідомлення - рішення визнано недійсним в частині визначення пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності як податкового зобов'язання Державного підприємства „Керченський судноремонтний завод”, в іншій частині в позові відмовлено.

При прийнятті судового рішення суд дійшов висновку про правомірність донарахування пені в сумі 22982,57грн. за порушення вимог Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”. Проте з визначенням Керченською міжрайонною державною податковою інспекцією пені, як податкового зобов'язання, суд не погодився, зазначивши, що пеня, передбачена Законом України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” є нічим іншим, як мірою відповідальності резидентів, встановленої державою за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а не в сфері оподаткування.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.10.2005 апеляційну скаргу Державного підприємства „Керченський судноремонтний завод” задоволено, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.08-12.08.2005 у справі № 2-15/11290-2005 змінено. Позов задоволено повністю, податкове повідомлення - рішення №/3 від 22.06.2005 визнано недійсним у повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.10.2006 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Керчі задоволено, постанову Севастопольського апеляційного господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.10.2005 скасовано, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.08-12.08.2005 у справі №2-15/11290-2005 залишено в силі.

Проте, як правильно зазначає заявник апеляційної скарги, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 18.10.2006 не можна вважати тою самою обставиною, яка вже не потребує додаткового доказування, оскільки її оскаржено за винятковими обставинами до Верховного суду України.

Суд першої інстанції посилається на частину 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, адміністративній або господарський справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Проте, у даному випадку остаточним рішенням у справі №2-15/11290-2005 є постанова Верховного суду України від 06 травня 2008 року про перегляд за винятковими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 18 жовтня 2006 року, якою ухвалу Вищого адміністративного суду України від 18 жовтня 2006 року скасовано, постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2005 року залишено без змін.

При прийнятті постанови Верховний суд України погодився із позицією суду апеляційної інстанції, зазначивши, що боргу за контрактом позивач не має, оскільки узгоджений розмір вартості ремонту було зменшено на суму нарахованої позивачу пені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, на сьогоднішній день немає правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості по сплаті штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків повернення валютної виручки.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Державного підприємства „Керченський судноремонтний завод” підлягає задоволенню, постанова господарського суду Автономної Республіки Крим у даній справі - скасуванню.

Керуючись статтею 195, пунктом 3 частини 1 статті 198, статтею 202, пунктом 1 частини 1 статті 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства "Керченський судноремонтний завод" задовольнити.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 травня 2007 року у справі № 2-23/683-2007 А скасувати.

3.Прийняти нову постанову у справі:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                  В.С. Голик

Судді                                                                                К.В. Волков

В.І. Гонтар