ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 211
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.03.2008

Справа
№2-8/1831-2008А

За
позовом - ОСОБА_1, м. Керч

До
відповідача- Міського голови м. Керчі, ОСОБА_2,

м.
Керч

Про
визнання неправомірною бездіяльністю та спонукання до виконання певних дій.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар
Ярилова О.С.

П Р Е
Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача - ОСОБА_1.

Від
відповідача - ОСОБА_3, пред-к за дов. №02-23/1719 від 12.11.2007 року.

Сутність
спору: позивач, ОСОБА_1 звернувся до Керченського міського суду з позовною
заявою до відповідача, Міського голови

м.
Керчі, ОСОБА_2, просить визнати бездіяльність міського голови ОСОБА_2 при
розгляді звернення від 09.08.2007 року неправомірною. Зобов'язати Міського
голову м. Керчі ОСОБА_2 усунути порушення, та надати відповідь на звернення
ОСОБА_1.

Представник
позивача представив заяву про зміну позовних вимог відповідно до якого просить
стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування морального збитку 1000грн.. Стягнути
з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2000грн..

Ухвалою
Керченського міського адміністративного суду від 26.112007 року справу
№2а-323/2007 р. за адміністративним позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Керчі
ОСОБА_2 про визнання бездіяльності відповідача неправомірною, стягнення
матеріального збитку та моральної шкоди - передати на розгляд Господарського
Суду АР Крим за предметною підсудністю.

11.02.2008
року суддею Господарського Суду Автономної Республіки Крим Чумаченко С.А.
відкрито провадження по адміністративній справі №2-8/1831-2008А за позовом
ОСОБА_1 до Міського голови м. Керчі ОСОБА_2, про визнання протиправною
бездіяльність та спонукання до виконання певних дій, про що винесена Ухвала
Господарського Суду Автономної Республіки Крим.

Представник
позивача представив заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої
просить визнати бездіяльність Міського голови м. Керчі ОСОБА_2 щодо розгляду
звернення ОСОБА_1 від 09.08.2007 року неправомірною. Зобов'язати Міського
голову м. Керчі ОСОБА_2 усунути порушення, надати відповідь на звернення
ОСОБА_1. Стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування морального збитку 1000грн..

Представник
відповідача представив відзив по справі відповідно до якого просить відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.

В
судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст. 150 Кодексу
Адміністративного Судочинства України.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2007
року ОСОБА_1 направив до Міського голови м. Керчі, ОСОБА_2 заяву №03/08/07 про
надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: перехрестя вул.
Горького -

вул.
Гайдара, шт один потрійний, розміром 6*3м, строком на п'ять років.

Позивач
обґрунтовує позовні вимоги, тим, що в порушення Закону України «Про звернення
громадян», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Міський голова
м. Керчі, ОСОБА_2 на даний час не прийняв рішення та не надав відповіді щодо
звернення ОСОБА_1 про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за
адресою: перехрестя вул. Горького - вул. Гайдара, шт один потрійний, розміром
6*3м, строком на п'ять років, у зв'язку з чим порушив права та законні інтереси
позивача, а також спричинив моральний збиток в сумі 1000грн..

Суд
вважає позовні вимоги частково обгрунтованими та такими, що підлягають
частковому задоволенню за наступними підставами.

Відповідно
до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові
особи органів місцевого самоврядування зобов'язанні діяти тільки на підставі та
в межах компетенції.

Згідно
з ст. 40 Конституції України, усі
мають  право  направляти
індивідуальні  чи колективні
письмові звернення або особисто звертатися
до  органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та
посадових  і службових осіб цих
органів, що зобов'язані розглянути звернення
і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно
до ч.1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної  влади,
місцевого  самоврядування   та
їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств,  установ, організацій незалежно від форм
власності,  об'єднань  громадян, до повноважень яких належить
розгляд  заяв  (клопотань),
зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати  їх,
перевіряти  викладені  в  них
факти, приймати рішення  відповідно  до
чинного  законодавства  і забезпечувати їх  виконання,
повідомляти  громадян  про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно
з ч.1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються
і  вирішуються  у
термін  не  більше одного
місяця  від  дня їх надходження,  а ті,
які не потребують додаткового вивчення,
- невідкладно,  але не
пізніше  п'ятнадцяти днів  від
дня  їх  отримання.
Якщо  в  місячний
термін вирішити порушені у
зверненні  питання  неможливо,
керівник  відповідного
органу,  підприємства,  установи,
організації  або його заступник
встановлюють  необхідний  термін
для  його   розгляду,
про   що повідомляється  особі,
яка подала звернення. При цьому загальний термін  вирішення
питань,  порушених   у
зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Між
тим, відповідач не представив суду доказів прийняття рішення або наданні
відповіді щодо заяви №03/08/07 ОСОБА_1 до Міського голови м. Керчі, ОСОБА_2 про
надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: перехрестя вул.
Горького -

вул.
Гайдара, шт один потрійний, розміром 6*3м, строком на п'ять років.

Не
надавши у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» відповіді на
звернення ОСОБА_1, відповідач тим самим
порушив строки розгляду звернення, а також права та законні інтереси
позивача по даній справі.

В
свою чергу, позивач не надав суду доказів спричинення відповідачем  моральної шкоди, а також не представив
правового обгрунтуванння щодо стягнення з ОСОБА_2  морального збитку в розмірі 1000грн..

Відповідно
до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду
за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу,
зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

- на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

-з  використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;

-обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії);

-
безсторонньо (неупереджено);

-
добросовісно;

-
розсудливо;

- з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

-
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване

це
рішення(дія);

-
з  урахуванням  права
особи на участь у процесі прийняття рішення;

-
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України,
є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його
здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції
України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених
законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній
території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу
адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по
суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 25.03.2008 року
оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано
28.03.2008 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158,
159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати бездіяльність Міського голови
м. Керчі  ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) щодо
розгляду звернення по наданню  дозволу на
розміщення зовнішньої реклами за адресою: перехрестя вул. Горького - вул.
Гайдара, шт один потрійний, розміром 6*3м, строком на п'ять років. ОСОБА_1 від
09.08.2007 року неправомірною.

3.          Зобов'язати Міського голову м. Керчі
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) розглянути звернення від 09.08.2007 року ОСОБА_1 щодо
надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами за адресою: перехрестя вул.
Горького - вул. Гайдара, шт один потрійний, розміром 6*3м, строком на п'ять
років.

4.          В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Відповідно
до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно
до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала
суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.