ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2008 р.

№ 55/433-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Головуючого

Кочерової Н.О.

суддів

Самусенко С.С.

Черкащенка М.М.

розглянувши

касаційні скарги

акціонерного товариства "Харківстальконструкція" та

приватного підприємства "ПАП-Сервіс"

на постанову

від 19.05.2008р.

Харківського апеляційного господарського суду

у справі

№ 55/433-07

господарського суду Харківської області

за первісниим позовом

приватного підприємства "ПАП-Сервіс"

до

акціонерного товариства "Харківстальконструкція"

про

та за зустрічним позовом про

стягнення 280011,15 грн.

стягнення 125752,99 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Походенко О.М. дов. № 3/08 від 01.01.2008

від відповідача: Єршов Р.В. дов. № 33 від 23.01.2008

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2007 року приватне підприємство "ПАП-Сервіс" звернулось до господарського суду з позовом до акціонерного товариства "Харківстальконструкція" про стягнення 280011,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору підряду не виконав в передбачені цим договором строки обумовлені роботи, в зв’язку з чим повинен сплати позивачу штрафні санкції за неналежне виконання зобов’язання за договором.

В лютому 2008 року акціонерне товариство "Харківстальконструкція" подало до господарськогосуду зустрічний позов про стягнення 125752,99 грн.

Свої позовні вимоги відповідач за первісним позовом обгрунтовує тим, що первісний позивач не здійснив повного розрахунку за виконані підрядні роботи, а тому недоплачена сума підлягає стягненню в судовому порядку з урахуванням штрафних санкцій, обумовлених договором та законом.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.03.2008 року (суддя Ю.В.Светлічний) у задоволенні первісного позову відмовлено повністю.

Зустрічну позовну заяву задоволено повністю.

Стягнуто з приватного підприємства "ПАП-Сервіс" 97855,67 грн. основного боргу, 19571,13 грн. штрафу, 6545,86 грн. пені, 1780,33 грн. 3% річних та 1375,53 грн. судових витрат.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що прострочення відповідачем за первісним позовом виконання робіт відбулося з вини позивача. Однак, роботи по будівництву пасажирського ліфта частково виконані, прийняті позивачем, але не оплачені ним, а тому недоплачена сума підлягає стягненню.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.2008 року (судді: В.Я.Погребняк –головуючий, В.В.Афанасьєв, О.В.Шевель) рішення місцевого господарського суду скасовано.

В задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено повністю.

Підставами для прийняття такого рішення стали висновки апеляційного господарського суду про те, що невиконання відповідачем за первісним позовом в передбачений договором термін, обумовлених робіт сталося з вини позивача. Проте, відповідач за первісним позовом не надав позивачу рахунків-фактур, відповідно до яких повинен був здійснюватись перерахунок коштів позивачем, а тому для стягнення недоплаченої суми з позивача немає підстав.

В касаційній скарзі приватне підприємство "ПАП-Сервіс" просить скасувати рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду в частині відмови в задоволенні первісного позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

В касаційній скарзі акціонерне товариство "Харківстальконструкція", з урахуванням уточнень до касаційної скарги, просить скасувати постанову апеляційного господарського суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга приватного підприємства "ПАП-Сервіс" не підлягає задоволенню, а касаційна скарга акціонерного товариства "Харківстальконструкція" підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 25.09.2006 року між приватним підприємством "ПАП-Сервіс" (замовник) та акціонерним товариством "Харківстальконструкція" (підрядник) було укладено договір підряду № 145/06, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов’язується своїми силами і засобами виконати роботи по будівництву пасажирського ліфту в будівлі "літ.А-6", розташованого за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова,120 і вести його гарантійне супроводження протягом всього гарантійного строку.

Вартість монтажних робіт по цьому договору склала 835 820,00 грн., з них вартість матеріалів Замовника 372 595,00 грн., вартість робіт –463 315,00 грн.

Згідно п.2.7. Договору, фінансування будівництва Замовником передбачає передплату в розмірі 50 % від вартості робіт, що складає 231 657,50 грн. протягом 10 банківських днів з моменту підписання цього Договору і остаточний розрахунок протягом 20 банківських днів з моменту підписання актів форм КБ-2, КБ-3.

Строк початку робіт був встановлений в день перерахування Замовником передплати, а закінчення робіт через 90 днів з моменту початку робіт.

Замовник зобов'язався, зокрема, забезпечити об’єкт для виконання робіт підрядником огорожею і надати точки підключення до електроенергії

Таким чином, як місцевий господарський суд, так і апеляційний прийшли до правильних висновків про те, що між сторонами виникли зустрічні зобов'язання, при яких сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

18.10.2006 року позивач з порушенням передбаченого договором строку, перерахував відповідачу 231657,50 грн., але відповідач не зміг приступити до виконання робіт, оскільки замовник не передав йому креслення КМ з коригуванням і штампом замовника "для виконання робіт", фундамент під пасажирські ліфти, точки підключення електроенергії 50 кВт з рубильником на вулиці поруч з будівельним майданчиком, акт передачі будівельних осів, акт винесення, фасад АР, огородження будмайданчика з внутрішнього двору, що передбачено п.4.3.2. договору.

Попередні судові інстанції дійшли до висновку, що станом на 01.01.2007 року замовник виконав свій обов’язок, передбачений п.4.3.2. Договору, а підрядник міг приступити до виконання будівельних робіт саме з цієї дати.

01.02.2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до Договору підряду № 145/06 від 25.09.2006 року, за умовами якої забезпечення монтажних робіт матеріалами і комплектуючими виробами покладалося на підрядника.

Згідно п.2.7. договору (в новій редакції) фінансування будівництва замовником передбачало передплату в розмірі 50 % від вартості робіт, що складає 231 657,50 грн. та 70% вартості матеріалів, що складає 260 753,50грн. на підставі рахунків-фактур, що виставляються Підрядником протягом 10 банківських днів з моменту підписання цього Договору і виставлення рахунків-фактур, а також остаточний розрахунок протягом 10 банківських днів з моменту підписання форм КБ-2, КБ-3 в 2-х екземплярах по одному екземпляру для кожної сторони.

Строк початку робіт був визначений в день перерахування передплати замовником, датою закінчення робіт зазначено 07.02.2007 року.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 360 213,13 грн., тоді як сума авансу повинна складати 492411,00 грн.

Виходячи з передбаченої графіком виконання робіт можливості виконання їх частинами, відповідач за первісним позовом приступив до їх виконання в межах проавансованих сум.

29.01.2007 року представники позивача та відповідача підписали акт проміжної прийомки відповідальних конструкцій: металоконструкцій панорамного ліфта з відхиленнями в межах допустимих.

Проте, відповідач не підписав передані йому листом №72 від 02 лютого 2007 року два оригінали довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) та два оригінали Акту приймання-передачі виконаних робіт (форма КБ-2в) за січень 2007 року. При цьому претензії до якості та своєчасності виконання робіт до відповідача з боку позивача не надходили.

Довідка про вартість виконаних підрядних робіт та акт приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-3 та КБ-2в) на роботи виконані відповідачем у лютому 2007 року також не були підписані позивачем. Але при цьому відповідач не довів суду факт своєчасного вручення ним позивачу цих документів. Лише 21 січня 2008 року відповідачем були направлені цінним листом відповідачу форми КБ-3 та КБ-2в за січень і лютий 2007 року.

25.05.2007 року позивач та відповідач підписали довідку про вартість виконаних підрядних робіт та акт приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-3 та КБ-2в) за травень 2007 року на суму 175 796 грн. 64 коп.

Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до п. 4.1.4 укладеного між сторонами договору підрядник зобов'язаний здати виконання робіт замовнику по актам форм КБ-2в, КБ-3.

Згідно п. 2.4 договору основою для розрахунків є оформлені сторонами акти виконання робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт. Робота вважається принятою, якщо протягом 15 днів з моменту отримання замовником акта, від нього не поступило письмових зауважень.

Враховуючи, що довідка про вартість виконаних робіт та акт приймання-передачі виконаних робіт за січень 2007 року надсилались замовнику, зауважень щодо них не надходило, то попередні судові інстанції дійшли правильного висновку про те, що вони вважаються принятими замовником.

Загальна вартість виконаних підрядних робіт у відповідності з актами за січень 2007 року та за травень 2007 року, які підписані (вважаються прийнятими) позивачем складає 442 861 грн. 20 коп., а сума перерахованого авансу - 360 213,13 грн.

Вищевикладене свідчить про те, що у позивача виникла заборгованість перед відповідачем.

Висновок апеляційного господарського суду про те, що стягнення заборгованості не є можливим в зв'язку з відсутністю доказів виставлення позивачу рахунків-фактур не є обгрунтованим, оскільки ці рахунки не являються основою для розрахунків за вже виконані роботи.

Відповідно до п. 4.3.1 договору замовник зобов’язаний приняти та оплатити виконану в повному об'ємі роботу підрядника в сроки, передбачені цим договором.

Оскільки, робота відповідачем не була розпочата в строки, передбачені договором вчасно з вини позивача, то він не несе відповідальності за прострочення виконання робіт.

Враховуючи наведене, постанова апеляційного господарського суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову є необгрунтованою та підлягає в цій частині скасуванню.

Рішення місцевого господарського суду в цій частині також не можна визнати законним, оскільки судом в випадку стягнення штрафу проведено розрахунок з урахуванням суми боргу, нарахованого за січень, лютий, травень 2007 року, а розрахунок пені та 3% річних здійснений з врахуванням суми боргу, нарахованого за січень, травень 2007 року.

Згідно ст. ст. 1115, 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє на підставі вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справі лише застосування ними норм матеріального та процесуального права. При цьому касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково їх перевіряти.

Викладене свідчить про те, що постановлені судові рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

При новому розгляді суду необхідно врахувати наведене, повно, всебічно та об’єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи позивача та відповідача, дати їм належну юридичну оцінку, вирішити спір у відповідності з вимогами закону і обставинами справи.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства "ПАП-Сервіс" залишити без задоволення.

Касаційну скаргу акціонерного товариства "Харківстальконструкція" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.05.2008 року в частині відмови в задоволенні первісного позову залишити без змін, а в частині відмови в задоволенні зустрічного позову скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий Н. Кочерова

Судді: С.Самусенко

М.Черкащенко