КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2008                                                                                           № 16/62

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:           Вербицької О.В.

Розваляєвої Т.С.

при секретарі:           Семеняк Т.В.

За участю представників:

від позивача - Булгакова Л.А. (довіреність б/н від 28.03.2008р.),

від відповідача -Синявська О.В. (довіреність від 03.12.2007р. № 2670);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківська районна у м. Києві рада

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 06.02.2008

у справі № 16/62 (Ярмак О.М.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Сувеніри України"

до                                                   Шевченківська районна у м. Києві рада

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання нечинним п.2 рішення від 08.11.2007

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.02.2008р. у справі № 16/62 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Сувеніри України” до Шевченківської районної у місті Києві ради про визнання нечинним та скасування пункту 2 рішення Шевченківської районної у місті Києві ради від 08.11.2007р. № 324 заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково; Управлінню з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради до розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили заборонено укладати договори купівлі-продажу групи нежитлових приміщень № 23 загальною площею 41,7 кв.м (корисною площею 36,6 кв.м), що знаходяться у комунальній власності Шевченківської територіальної громади та розташовані на другому поверсі у будинку № 10 по вул. Ярославів Вал в м. Києві.

Шевченківська районна у місті Києві рада, не погоджуючись з ухвалою господарського суду, звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування ухвали.

Скарга мотивована неповним з’ясуванням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що місцевим господарським судом не з’ясовані питання:

- про те, чи існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача,

- про те, які саме законні права можуть бути порушені відповідачем та третьою особою при здійсненні розпорядження спірним майном.

Крім того, скаржник наголошує на наступних обставинах:

- прийняття оскарженої ухвали націлене на порушення встановленого Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” і статтею 327 Цивільного кодексу права Шевченківської районної у місті Києві ради розпоряджатися комунальним майном,

- викладена в оскарженій ухвалі заборона укладати договір купівлі-продажу адресована Управлінню з питань комунального майна, приватизації та підприємництва, яке не є стороною у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Сувеніри України” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Шевченківської районної у місті Києві ради висловився за задоволення апеляційної скарги, представник Товариства з обмеженою відповідальністю „Сувеніри України” просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм процесуального права, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду в ній є вимоги про оскарження рішення Шевченківської районної у місті Києві ради від 08.11.2007р. № 324 (а.с. 12-15) в частині пункту 2, згідно якого визнано таким, що втратив чинність пункт 3 рішення Шевченківської районної у місті Києві ради від 21.06.2007р. № 250.

Згідно названого пункту 3 рішення Шевченківської районної у місті Києві ради від 21.06.2007р. № 250 (а.с. 11) визнано таким, що втратив чинність пункт 4 додатку до рішення Шевченківської районної у місті Києві ради від 13.07.2007р. № 43.

Згідно складеного в якості Додатку до рішення Шевченківської районної у місті Києві ради від 13.07.2007р. № 43 Переліку об’єктів комунальної власності Шевченківського району, що підлягають приватизації шляхом викупу (а.с. 10), до пункту 4 останнього включено нежитлове приміщення площею 41,7 кв. м по вул. Ярославів вал, 10, із зазначенням покупця – ЗАТ „Мервей”.

Посилаючись на ту обставину, що згідно рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2006р. у справі № 6/620-42/407 (а.с. 22-25) визнано недійсним укладений Шевченківською районною у місті Києві радою й ЗАТ „Мервей” договір оренди від 28.04.2006р. № 15559/1 (а.с. 16-20) нежитлового приміщення площею 41,7 кв. м, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ярославів вал, 10, позивач вважає, що означений об’єкт комунальної власності не належить до визначеного статтею 11 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” кола об’єктів, відповідно до яких може застосовуватися право приватизації шляхом викупу.

На таких підставах, посилаючись на ту обставину, що ЗАТ „Мервей” вживає заходів з метою приватизації спірного об’єкту на підставі оскарженого рішення, зокрема, направило до господарського суду міста Києва позов до Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію спірного приміщення, позивач звернувся до місцевого господарського суду з клопотанням про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом винесення ухвали про:

- заборону Управлінню з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради укладати договір купівлі-продажу групи нежитлових приміщень № 23 загальною площею 41,7 кв.м (корисною площею 36,6 кв.м), що знаходяться у комунальній власності Шевченківської територіальної громади та розташовані на другому поверсі у будинку № 10 по вул. Ярославів Вал у м. Києві;

- заборону Шевченківській районній у місті Києві адміністрації виконувати будь-які невиконані рішення Шевченківської районної у місті Києві ради щодо відчуження, приватизації (продажу шляхом викупу) зазначеного нерухомого майна;

- заборону ЖЕО № 1002 надавати будь-кому інформацію про вихідні дані про зазначене нерухоме майно;

- заборону Київському міському бюро технічної інвентаризації виготовляти будь-яку технічну документацію, яка стосується зазначеного нерухомого майна.

Розглянувши клопотання позивача, місцевий господарський суд задовольнив його та виніс ухвалу про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Управлінню з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради укладати договір купівлі-продажу об’єкту нерухомого майна, навколо якого склалися спірні відносини сторін.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду у цьому зв’язку вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосується предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

З аналізу вищезазначених положень процесуального закону випливає, що засоби забезпечення позову є важливою гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу. Поняття засобів забезпечення позову визначається як застосування судом процесуальних засобів тимчасового характеру, які гарантують можливість реалізації позовних вимог або сприяють збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

Та обставина, що в силу оскарженого рішення відповідача від 08.11.2007р. № 324 ЗАТ „Мервей” не позбавлене правових підстав реалізувати надане йому на підставі рішення відповідача від 13.07.2007р. № 43 право викупу нежитлового приміщення площею 41,7 кв. м, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ярославів вал, 10, дають всі підстави вважати, що в разі укладення ним з Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради відповідного договору, виконання рішення господарського суду у даній справі у випадку задоволення позову буде утруднено або ж взагалі неможливим, що призведе до порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

За таких обставин вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю „Сувеніри України” щодо забезпечення заявленого ним позову шляхом заборони Управлінню з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради укладати договір купівлі-продажу об’єкту нерухомого майна, навколо якого склалися спірні відносини сторін, слід вважати обґрунтованою, адекватною й такою, що спроможня запобігти утрудненню виконання судового рішення.

Приймаючи до уваги, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача і обставин, які б свідчили, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала, то підстави для скасування оскарженої ухвали місцевого господарського суду про вжиття заходів до забезпечення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду.

Посилання скаржника на ту обставину, що викладена в оскарженій ухвалі заборона укладати договір купівлі-продажу адресована Управлінню з питань комунального майна, приватизації та підприємництва, яке не є стороною у справі, не може бути підставою для скасування оскарженої ухвали місцевого господарського суду, оскільки в силу положень частини 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України одним із способів забезпечення позову є заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Києва від 06.02.2008р. у справі № 16/62 залишити без змін, а апеляційну скаргу Шевченківської районної у місті Києві ради – без задоволення.

Справу № 16/62 передати на розгляд господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Гарник Л.Л.

Судді                                                                                          Вербицька О.В.

Розваляєва Т.С.

26.05.08 (відправлено)