ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.08.08 Справа №26/31/07-27/87/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді Мірошниченко М.В. , Колодій Н.А. , Шевченко Т. М.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача: Рушинець А.О., довіреність № 3288 від 24.04.2008р.;

позивача: Єфимова С.В., довіреність № 170 від 10.01.2007р.;

відповідача: Скворцова О.О., довіреність № 01/23 від 10.01.2008р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 14.05.2008р.

у справі № 26/31/07-27/87/08

за первісним позовом Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя

до відповідача Комунального підприємства «Облводоканал»

Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя

про визнання договору оренди недійсним

за зустрічним позовом Комунального підприємства «Облводоканал»

Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя

до Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя

про спонукання до здійснення дій

ВСТАНОВИВ:

Комунальним підприємством «Водоканал», м. Запоріжжя було подано позов до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя про визнання недійсним на майбутнє договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р., укладеного між Державним комунальним підприємством «Водоканал», правонаступником якого є позивач, і Запорізьким обласним комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Запоріжжяводоканал», правонаступником якого є відповідач (відповідно до уточнених позовних вимог).

В ході судового розгляду справи КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради було подано зустрічний позов до КП «Водоканал» про зобов’язання вчинити дії по наданню інформації про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, що є предметом договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. та наданням підтверджуючих документів.

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області своїм рішенням від 14.05.2008р. у справі № 26/31/07-27/87/08 (колегія суддів Дроздова С.С., Гандюкова Л.П., Даценко Л.І.) у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовив.

В частині вирішення спору за первісним позовом рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено, з яких саме підстав спірний договір необхідно вважати недійсним на майбутнє. Суд дійшов до висновку, що договір оренди від 01.07.2000р. чітко визначає предмет угоди, права та обов’язки сторін, а тому його не можна розцінювати як документ, з якого неможливо зрозуміти домовленості сторін. В частині вирішення спору за зустрічним позовом рішення суду мотивоване тим, що позивачем за зустрічним позовом не доведено того, що договором оренди від 01.07.2000р. передбачений обов’язок відповідача за зустрічним позовом надавати інформацію про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, тобто вчиняти дії, які позивач за зустрічним позовом просить зобов’язати вчинити в судовому порядку; не встановлено такого обов’язку і Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та іншими нормативними актами.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі КП «Водоканал», позивач за первісним позовом, вказує на те, що судом при прийнятті рішення неповністю з’ясовані всі обставини, що мають значення для справи, а також порушено і неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Зазначає зокрема, що при складанні розрахунку орендної плати за договором оренди від 01.07.2000р. відповідачем не виконані вимоги діючого законодавства, що регламентують порядок нарахування орендної плати на момент укладення договору, а саме - в частині застосування індексу інфляції. При застосуванні розрахунків розмірів щорічної і щомісячної орендної плати, наведених в Додатку № 1 до договору, відповідачем не врахований індекс інфляції за період з початку 2000р. до дати укладення договору оренди, що призвело до невірного визначення щомісячного розміру орендної плати за перший місяць оренди – липень 2000р. Зазначені порушення при розрахунку орендної плати в подальшому призвели до невірного її нарахування за наступні місяці оренди. Оскільки відповідачем орендна плата була розрахована з порушенням вимог норм діючого законодавства, то сторони не досягли згоди по всім істотним умовам договору, що в свою чергу тягне за собою недійсність договору. Посилання суду на встановлені у справі № 22/233д-8/220д факти є необґрунтованим, оскільки при вирішенні зазначеної справи судом розглядались не всі істотні умови договору, а лише умови про страхування об’єкту і пожежну безпеку. При укладенні договору оренди відповідачем не дотримані вимоги «Методики оцінки вартості об’єктів оренди», а також «Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна». Позивач просить рішення господарського суду Запорізької області від 14.05.2008р. у справі № 26/31/07-27/87/08 скасувати в частині визнання договору недійсним на майбутнє і прийняти нове рішення.

КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради, відповідач за первісним позовом, у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній доводів, вказавши на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Зазначає зокрема, що судом обґрунтовано встановлено, що відповідачем виконано розрахунок орендної плати у відповідності з порядком, встановленим Запорізькою обласною радою. Судом правомірно застосована ст.35 ГПК України, оскільки при розгляді справи № 22/233д-8/220д було встановлено, що умови договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. є такими, що відповідають приписам Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Позивачем не доведено наявності обставин, з якими закон пов’язує недійсність угоди. Відповідач просить рішення господарського суду Запорізької області від 14.05.2008р. у справі № 26/31/07-27/87/08 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1464 від 07.08.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Колодій Н.А., Шевченко Т.М.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

В судовому засіданні 08.08.2008р. за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції. За їх клопотанням розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, рішенням Запорізької обласної ради № 6 від 30.06.2000р. вирішено передати з 01.07.2000р. цілісні майнові комплекси структурних підрозділів ЗОКП «Запоріжжяводоканал»: Вільнянського міжрайонного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства та Запорізької дільниці водопровідного господарства в оренду ЗДКП «Водоканал» строком на 15 років. Надано дозвіл ЗОКП «Запоріжжяводоканал» бути орендодавцем вищезазначеного майна.

01.07.2000р. між Запорізьким обласним комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Запоріжжяводоканал» (орендодавець), правонаступником якого є КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради, і Державним комунальним підприємством «Водоканал» (орендар), правонаступником якого є КП «Водоканал», був укладений договір оренди цілісних майнових комплексів, згідно з п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування цілісні майнові комплекси структурних підрозділів Запорізького обласного комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Запоріжжяводоканал» - Вільнянського міжрайонного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства та Запорізької дільниці водопровідного господарства, склад і вартість яких визначено відповідно до акта оцінки та передаточного балансу вказаного підприємства, складеного станом на 01.07.2000р. і становить 9.116.306,66 грн.

Договір діє з 01.07.2000р. до 01.07.2015р. строком на 15 років (п.10.1 договору).

За актом приймання-передачі позивачем прийнято в орендне користування Вільнянське міжрайонне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства та Запорізьку дільницю водопровідного господарства.

В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом КП «Водоканал» посилається на те, що при складанні розрахунку орендної плати за договором оренди від 01.07.2000р. відповідачем не виконані вимоги діючого законодавства, що регламентують порядок нарахування орендної плати на момент укладення договору, а саме - в частині застосування індексу інфляції. При застосуванні розрахунків розмірів щорічної і щомісячної орендної плати відповідачем не врахований індекс інфляції за період з початку 2000р. до дати укладення договору оренди, що призвело до невірного визначення місячного розміру орендної плати за перший місяць оренди – липень 2000р. На думку позивача, оскільки при укладенні договору оренди від 01.07.2000р. відповідачем була розрахована орендна плата з порушенням вимог норм діючого законодавства, сторони не досягли згоди по всім істотним умовам договору, що тягне за собою недійсність договору. Позивач також посилається на те, що при укладенні договору були порушені приписи «Методики оцінки вартості об’єктів оренди», затвердженої постановою КМУ від 10.08.1995р. № 629, а саме: пункт 3 (в акті оцінки цілісного майнового комплексу у склад комісії входять лише представники орендодавця), пункт 15 (порушений строк оцінки вартості цілісного майнового комплексу), пункт 16 (відсутнє погодження акту оцінку з відповідним органом). У зв’язку з цим, в позові ставиться вимога про визнання недійсним на майбутнє договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р., укладеного між сторонами. Позовні вимоги КП «Водоканал» ґрунтуються на приписах ст.ст. 215, 216, 236 ЦК України, ст.ст. 48, 153 ЦК УРСР, ст.180 ГК України, ст.10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради посилається на те, що у випадку визнання договору оренди від 01.07.2000р. недійсним, виникне питання відносно повернення майна, що було предметом договору оренди. Проте, орендодавець не може прийняти таке майно, не перевіривши його стан та порядок використання амортизаційних відрахувань, які відповідно до вимог діючого законодавства повинні використовуватися орендарем на відновлення основних фондів. В зустрічному позові ставиться вимога про зобов’язання вчинити дії по наданню інформації про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, що є предметом договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. та наданням підтверджуючих документів. Позовні вимоги КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради ґрунтуються на приписах ст.23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України.

Колегія суддів зазначає, що фактичні обставини справи свідчать про те, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на договорі оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р., укладеного між сторонами.

Відповідно до ст.759 ЦК України і ст.283 ГК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічне положення було закріплено в ст.256 ЦК УРСР, чинного на момент укладення договору.

Частиною 2 ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Як вказувалось вище, передача майна в оренду за договором від 01.07.2000р. здійснювалась на підставі рішення Запорізької обласної ради № 6 від 30.06.2000р. Пункт 3 зазначеного рішення містив вказівку про здійснення передачі майна в оренду на підставі вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», «Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна», затвердженою постановою КМУ № 75 від 19.01.2000р.

Пунктом 5 постанови КМУ № 75 від 19.01.2000р. «Про внесення змін і доповнень до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна» передбачено, що розмір річної орендної плати за цілісні майнові комплекси державних підприємств визначається за формулою: Опл = Вз х Сор.ц, де Опл - розмір річної орендної плати, грн. Вз – залишкова (за балансом, форма N1) вартість орендованих основних засобів на час оцінки об'єкта оренди, грн.; Сор.ц - орендна ставка за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств, визначена згідно з додатком 1.

В додатку № 1 до договору оренди від 01.07.2000р. (Розрахунок розміру орендної плати за оренду цілісних майнових комплексів структурних підрозділів) зазначено, що розрахунок орендної плати здійснений на підставі п.5 Методики розрахунку і порядку використання орендної плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ від 19.01.2000р. № 75.

В пункті 3.1 договору оренди від 01.07.2000р. зазначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої КМУ від 10.04.1995р. № 786 і складає 273.489,20 грн. за рік з помісячною індексацією, згідно з додатковою угодою (додаток № 1).

Розмір річної орендної плати, який зазначено в договорі, відповідає названій Методиці і цей пункт договору є таким, що відповідає вимогам закону.

Посилання КП «Водоканал» на те, що відповідачем не врахований індекс інфляції при застосуванні розрахунку розмірів щорічної та щомісячної орендної плати, не встановлюють підстав для визнання договору недійсним.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 24.05.2006р. господарським судом Запорізької області у справі № 22/233д-8/220д (за позовом КП «Водоканал» до КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради про зобов’язання прийняти цілісні майнові комплекси за актом прийому-передачі) було прийнято рішення, яким у задоволенні зазначеного позову відмовлено. При розгляді даної справи судом встановлено, що умови договору оренди від 01.07.2000р. є цілком відповідними приписам Закону України «Про оренду державного та комунального майна», узгодженими з усіх істотних умов та такими, що підлягають виконанню. Вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 13.09.2006р. та постановою Вищого господарського суду України від 23.11.2006р.

Частиною 2 ст.35 ГПК України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Факти, встановлені при розгляді справи № 22/233д-8/220д, звільнені від доказування при розгляді справи № 26/31/07-27/87/08.

Посилання КП «Водоканал» на наявність при укладенні договору порушень пунктів 3, 15, 16 «Методики оцінки вартості об’єктів оренди», затвердженої постановою КМУ від 10.08.1995р. № 629, колегією суддів до уваги не приймаються, з наступних підстав.

Пунктом 1 зазначеної Методики, в редакції чинній на момент укладення договору оренди від 01.07.2000р., було передбачено, що ця Методика встановлює порядок оцінки державного майна, що передається в оренду, за відновною вартістю з урахуванням його зносу.

З матеріалів справи вбачається, що майно, яке було передано позивачу в оренду, не було державним майном, а відносилось до майна комунальної власності. Таким чином, названа Методика не застосовувалась при укладенні договору оренди від 01.07.2000р., у зв’язку з чим відсутні підстави вважати, що спірний договір суперечить цій Методиці.

Відповідно до ст.48 ЦК УРСР, яка покладена в підставу позову, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Згідно зі ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину

Згідно з Роз’ясненням ВАСУ №02-5/111 від 12.03.1999р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними”, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Позивачем, всупереч вимогам ст.33 ГПК України, не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме - наявності обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними. Судом також відповідних обставин не встановлено.

Слід також зазначити, що позовна вимога КП «Водоканал» про визнання недійсним договору оренди від 01.07.2000р., яка обґрунтовується відсутністю в договорі певних істотних умов, за своїм змістом є вимогою про визнання угоди неукладеною. Разом з тим, в силу ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, вимога про визнання угоди неукладеною не може бути самостійним предметом спору, а спрямована на встановлення факту, який має юридичне значення, але не на поновлення порушеного права та охоронюваного законом інтересу. Встановлення факту неукладеності договору є лише елементом оцінки фактичних обставин справи при існуванні та розгляді між сторонами договору спору про право цивільне.

Колегія суддів також зазначає, що вимога КП «Водоканал» про визнання спірного договору недійсним саме на майбутнє, є безпідставною, з огляду на наступне. Згідно з ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Зазначена норма означає, що нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення в силу закону, а рішення суду про визнання оспорюваного правочину недійсним має зворотну силу в часі. Частина 2 ст.236 ЦК України, згідно з якою якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється, не встановлює винятків із правил частини першої ст.236 ЦК України. Натомість ч.2 ст.236 ЦК України конкретизує норму абзацу першого частини першої ст.216 ЦК України, згідно з якою недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Саме, ч.2 ст.236 ЦК України встановлює, що за нікчемним правочином та за правочином, визнаним судом недійсним, не виникають не тільки ті права та обов'язки, настання яких сторони передбачали з моменту укладення правочину, а й ті, виникнення яких передбачалося лише в майбутньому. Момент, з якого нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є таким, а також припинення можливості настання у майбутньому прав та обов'язків за такими правочинами, імперативно встановлені частинами першою та другою ст.236 ЦК України, і не можуть бути змінені судом. Тому в разі задоволення судом позову про визнання правочину недійсним в рішенні не слід вказувати ні момент, з якого правочин є недійсним, ні про припинення можливості настання прав та обов'язків за правочином у майбутньому. Вказана правова позиція також підтверджується пунктом 19 Інформаційного листа ВГСУ від 07.04.2008р. № 01-8/211 «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України».

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог КП «Водоканал» за первісним позовом.

Щодо позовних вимог КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради за зустрічним позовом, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вказувалось вище, предметом позовних вимог за зустрічним позовом є вимога про зобов’язання вчинити дії по наданню інформації про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, що є предметом договору оренди цілісних майнових комплексів від 01.07.2000р. та наданням підтверджуючих документів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтями 13, 14 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради посилається на пункт 8.1 договору оренди від 01.07.2000р., яким передбачено, що орендодавець вправі контролювати наявність, стан, напрямки та ефективність використання комунального майна, переданого в оренду. Також є посилання на пункт 4.1 договору, яким вказано, що амортизаційні відрахування на орендоване майно залишаються в розпорядженні орендаря і використовуються на повне відновлення орендованих основних фондів. Поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок амортизаційних відрахувань, є власністю орендодавця.

Частиною 3 ст.23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» закріплено, що амортизаційні відрахування на орендовані цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурні підрозділи, будівлі та споруди нараховує та залишає у своєму розпорядженні орендар. Амортизаційні відрахування використовуються на відновлення орендованих основних фондів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічне положення містить ст.193 ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналіз змісту договору оренди від 01.07.2000р., з урахуванням додаткових угод та додатків до нього, свідчить про те, що договором не встановлений обов’язок орендаря (КП «Водоканал») надавати орендодавцю інформацію про нараховані та використані амортизаційні відрахування з розшифровкою по рокам на майно, що є предметом зазначеного договору, та наданням підтверджуючих документів. Не передбачено такого обов’язку і Законом України «Про оренду державного та комунального майна» або іншими законодавчими актами.

Отже, позивачем за зустрічним позовом, всупереч вимогам ст.33 ГПК України, не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме, невиконання КП «Водоканал» свого договірного зобов’язання.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради за зустрічним позовом.

З огляду на викладене, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими і спростовуються вищевикладеним.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал», м. Запоріжжя залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.05.2008р. у справі № 26/31/07-27/87/08 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді Мірошниченко М.В.

Колодій Н.А. Шевченко Т. М.