ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 р.

№ 22/381-07-8905

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Подоляк О.А.

суддів :

Барицької Т.Л.,

Грека Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ТОВ "Авіакомпанія "Одеса"

на постанову

від 26.02.2008 р. Одеського

апеляційного господарського суду

у справі

№ 22/381-07-8905

за позовом

Прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до

Експериментального виробничого

інноваційного об’єднання;

ТОВ "Авіакомпанія "Одеса"

про

визнання договору недійсним

за участю представників:

від позивача

- Дукова І.В., Горлюк-Місюра О.С.

від відповідача-1

- не з’явились

від відповідача-2

- Максимець О.Б., Курочкіна Г.І.

від прокуратури

- не з'явились

в судовому засіданні 25.06.2008 р. у зв'язку із зміною складу

колегії суддів розгляд справи розпочинався заново

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.12.2007 р. (суддя Торчинська Л.О.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 р. (судді: Журавльов О.О., Поліщук Л.В., Михайлов М.В.), позов задоволено: визнано недійсним укладений відповідачами договір купівлі-продажу від 08.10.1991 р.

Рішення та постанова мотивовані тим, що будівлі та споруди, які розташовані на аеродромі "Застава" та були придбані ТОВ "Авіакомпанія "Одеса" за договором купівлі-продажу від 08.10.1991 р., є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси та не могли бути предметом вказаного договору купівлі-продажу, а тому договір не відповідає вимогам ст. 225 ЦК УРСР і повинен бути визнаний недійсним на підставі ст. 48 ЦК УРСР.

Не погоджуючись з постановою, ТОВ "Авіакомпанія "Одеса" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 08.10.1991 р. між Експериментальним виробничим інноваційним об’єднанням (надалі –Об'єднання) та ТОВ "Авіакомпанія "Одеса" (надалі – Товариство) укладено договір, відповідно до умов якого Об'єднання продає Товариству за договірною ціною, яка становить 815 тис. руб., будівлі і споруди, що знаходяться на аеродромі "Застава". Товариство після набуття договором чинності здійснює свої повноваження на свій розсуд у межах, встановлених законом, відповідно до статуту. За умовами договору Об'єднання зобов'язалось: звільнити будівлі і споруди у строки, зазначені у додатку, яке є невід'ємною частиною цього договору; своєчасно надати всю необхідну документацію по експлуатації і використанню будівель і споруд, але не пізніше 01.11.1991 р. Товариство, в свою чергу, зобов'язалось: перерахувати на рахунок Об'єднання 815 тис. руб. до 01.11.1991 р.; зайняти придбані будівлі і споруди по мірі їх звільнення, із врахуванням вимог нормативних документів і безпеки польотів.

Відповідно до укладеного додатку до договору від 08.10.1991 р. сторонами уточнено умови і строки звільнення будівель і споруд, а згідно з актом прийому-передачі основних засобів в період з 08.10.1991 р. по 09.10.1991 р. комісією здійснено огляд будівель і споруд, які підлягають продажу і знаходяться на аеродромі "Застава", зокрема, аеровокзал, будівля техслужби та медпункт, будівля ЛО, туалет теплий, комерційний склад, будівля бухгалтерії, туалет, штабна будівля, будинок дерев'яний збірний, лінійні майстерні, цех ремонту, будівля складу ОМТС, будівля автобази, будівля техбригади, об'єкт Х-ІО, КПП, док-склад, док спецапаратури, док склад, трансформаторна підстанція (2 будівлі), вертикальний бокс, північний привід, південний привід, механізований док, бензосклад, ВПП, перонний майданчик, під'їзна зовнішня дорога, якірні стоянки, майданчик АТБ, льотне поле, дегазаційний майданчик, водопровідна мережа.

Судами досліджено, що Авіакомпанія "Одеса" зареєстрована рішенням Жовтневого РВК м. Одеси № 1501 від 19.09.1991 р., рішенням Одеського міськвиконкому № 109 від 11.02.1993 р. і перереєстрована у Товариство рішенням виконкому Одеської міської ради від 18.06.1997 р. № 888.

Приймаючи рішення та постанову про задоволення позову про визнання договору купівлі-продажу від 08.10.1991 р. недійсним господарські суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що будівлі та споруди, які розташовані на аеродромі "Застава" та придбані Товариством, є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси та не могли бути предметом оспорюваного договору купівлі-продажу.

Із вказаними висновками слід погодитись, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають положенням законодавства, яке діяло на момент укладення договору, зокрема, Закону України "Про власність" та ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Згідно ст. 35 Закону України "Про власність" об'єктами права комунальної власності є майно, що забезпечує діяльність відповідних Рад і утворюваних ними органів; кошти місцевих бюджетів, державний житловий фонд, об'єкти житлово-комунального господарства; майно закладів народної освіти, культури, охорони здоров'я, торгівлі, побутового обслуговування; майно підприємств; місцеві енергетичні системи, транспорт, системи зв'язку та інформації, включаючи націоналізоване майно, передане відповідним підприємствам, установам, організаціям; а також інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території.

Суди обґрунтовано врахували, що до об'єктів транспорту відносяться будівлі і споруди, які розташовані на аеродромі "Застава", та дійшли підставних висновків про те, що в силу вимог ст. 35 Закону України "Про власність" вказані будівлі та споруди є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради.

Встановивши, що майно (будівлі та споруди, які розташовані на аеродромі "Застава") є власністю територіальної громади м. Одеси, господарські суди дійшли правомірних висновків про невідповідність оспорюваного договору вимогам ст. 225 ЦК УРСР, згідно з якою право продажу майна належить власникові.

При цьому, судами мотивовано враховано рішення господарського суду Одеської області від 21.09.2007 р. у справі № 6/284-07-7382 за позовом Одеської міської ради до Одеського об'єднаного авіазагону, яким зобов'язано відповідача усунути перешкоди у користуванні територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради будівлями та спорудами, розташованими за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22, аеродром "Застава", витребувано вказане майно із незаконного володіння, а також виселено Одеський об'єднаний авіазагін з будівель та споруд.

Також, суди обґрунтовано не прийняли до уваги посилання Товариства на рішення арбітражного суду Одеської області від 07.09.1992 р. у справі № 5/67д, постанову арбітражного суду Одеської області від 22.04.1997 р. у справі № 2/291 про перевірку рішення в порядку нагляду, та рішення арбітражного суду Одеської області від 22.09.1998 р. у справі № 4206/9.

Висновки господарських судів про наявність правових підстав для задоволення позову відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Авіакомпанія "Одеса" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2008 р. у справі № 22/381-07-8905 залишити без змін.

Головуючий, суддя О. Подоляк

С у д д і Т. Барицька

Б. Грек