РІШЕННЯ

"16"
травня 2008 р.

Справа №
9/47-1190

Господарський суд Тернопільської області

у
складі

Розглянув
справу

за позовом
ОСОБА_1АДРЕСА_1

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер" вул.
Б.Хмельницького,122, м.Вишнівець,Збаразький район,
Тернопільськаобласть,47313

За
участі представників:

Позивача:     ОСОБА_2, довір у справі.

Відповідача     не з'явився.

роз'яснивши  у розпочатому судовому засіданні
представникам сторін права та обов'язки
учасників господарського процесу згідно з ст.ст. 22,  29
ГПК  України,

встановив:

У
березні    2008 р.  Позивач, ОСОБА_1, АДРЕСА_1,   код
НОМЕР_1,  звернувся  з позовом
до    Товариства з обмеженою
відповідальністю  „Інтер”,  учасником
якого  він є,    і просить визнати недійсним рішення  зборів засновників (учасників)  Товариства
,   оформленого протоколом  від 18.03.2006 р. , з посиланням на те,
що   для
прийняття рішення про
отримання  Товариством  кредиту
у ВАТ „Кредитопромбанк” у розмірі 3 500 000 грн. та передачі  банку у заставу   належного
Товариству   майна    у забезпечення   повернення
кредиту та сплати відсотків за кредитом,   збори учасників   ,які
відбулися  178.03.2006 р.   не мали
необхідного   кворуму.

Так, на думку Позивача,    який при цьому  посилається на   підпункт 1 пункту 13.1.3. та  на
пункт13.1. 5  Статут Товариства
„Інтер” , до компетенції  загальних
зборів учасників   віднесено   питання
затвердження   договорів ,
укладених  на суму,  що
перевищує  500 000 грн.,  а
загальні збори  учасників     вважаються
повноваженими ,якщо на них присутні
учасники (їх представники) ,що володіють
у сукупності  більш як 60
відсотками  голосів.

Між тим, стверджує Позивач, у роботі  зборів ,які відбулися  18.03.2006 р. ,    взяли участь учасники ,які  володіють
у сукупності   лише  60%
статутного капіталу  Товариства  , тому
збори не    були
повноваженими  , а прийняті  на них рішення   є недійсними.

З цих підстав  просить
позов задовольнити.

Відповідач ,  Товариство „Інтер” , не скористався своїм
правом на участь у судових засіданнях,
заперечень не подав,  відтак,   справа
розглядається за наявними у
справі матеріалами   згідно
ст.  75 ПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, суд дійшов до висновку , що позовні вимоги    не
підлягають до задоволення , з огляду на таке.

Згідно  з частиною 1 статті 60  Закону України   „Про господарські  товариства”
збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники
(представники учасників), що володіють у сукупності більш як  60 відсотками голосів.

У зборах  учасників ТзОВ”Інтер”, які відбулися    18.03.2006 р. ,  як видно з протоколу  від
18.03.2006 р.,  приймали  участь учасники , які у сукупності   володіли
60    відсотками голосів ,
адже   Позивач та  інший учасник
Товариства  ОСОБА_3,     які у сукупності володіють   40%
голосів ,  участі  у зборах не взяли.

За
змістом  частини 1 ст.  58 Закону України    „Про господарські  товариства”
у загальних зборах Товари сват з обмеженою відповідальністю    беруть участь  лише учасники   або їх представники ,  а за  частиною  4 ст.
98 ЦК України  -  рішення загальних зборів  може бути оскаржене до суду тільки   учасником товариства.

Прийняті   вищим органом   товариства
рішення    ,  як вказано
у пункті   1 роз'яснення     Президії ВАСУ № 02-5/35  від 26.01.2000 р.   „Про деякі питання  практики вирішення  спорів,
пов'язаних  з  визнанням
недійсними  актів державних  чи інших органів”  ,   є
актом   ненормативного  характеру, який   породжує
права і  обов'язки  тільки
у  того  суб'єкта
(чи визначеного ним  певного кола
суб'єктів), якому воно  адресоване.

За
змістом     пункту    2  роз'яснення  № 02-5/35
від 26.01.2000 р.     ВАСУ ,     обов'язковою  умовою визнання такого  акта
недійсним є   не лише  доведення
Позивачем    того,  що
акт  не відповідає  вимогам
чинного   законодавства та
/або   визначеній законом  компетенції
органу,  який видав цей акт, але й    порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного  акта  прав
та   охоронюваних   законом
інтересів позивача  у  справі.
Якщо  за результатами   розгляду
справи   факту   такого
порушення   не встановлено,  у  господарського  суду
немає  правових підстав для
задоволення позову.

Аналогічної   позиції притримується  ВГСУ  у
рекомендаціях  «Про  практику застосування  законодавства
у розгляді справ , що виникають  з
корпоративних відносин»від    28.12.2007
р. № 04-5/14   (пункти  2.2.3 ,
останній  абз. пункту 2.11. , абз
1  пункту
2.16 , пункт 4.3)

Між
тим,   Позивачем  не доведено, які саме його права   чи охоронювані  законом
інтереси     порушені        прийнятими  18.03.2006 р.
загальними зборами учасників
Товариства       рішеннями ,
оскільки   оскаржуване ним рішення  не змінює, не створює та не покладає  додаткових
обов'язків на Позивача.

Крім
того,   Статут Товариства  „Інтер”
та  положення  Закону України   „Про господарські  товариства”     не передбачають    необхідності   скликання       загальних  зборів
учасників    товариства  та
винесення на їх розгляд
питання    про  надання
згоди   керівнику товариства  на отримання
ним  кредиту   чи
на передачу  належного   Товариству
майна  у заставу  (іпотеку ) , адже,  відповідно до   підпункту
„ і”  пункту 13.1.3. Статуту
Товариства, на який посилається
Позивач,    на вирішення  зборів учасників товариства   віднесено
питання  про
затвердження   укладених    Товариством
угод  на суму,   яка перевищує  500 000 грн.

До
того ж     Товариство  укладає угоди   , а отже бере  на себе цивільні права та обов'язки та здійснює
їх   через свої органи, які діють  відповідно до   установчих документів  та закону.

Згідно
з  пунктами  13.2. , 13.2.3.  ,
13.2.5. та 13.2.6 Статуту Товариства ,
виконавчим органом товариства є директор,  який
без довіреності   вирішує
питання  діяльності Товариства, укладає
від його імені  та в його інтересах  договори, контракти, угоди та інші юридичні
акти  на суму ,  що не перевищує  100 000 грн., а  за погодженням із наглядовою радою Товариства
підписує договори  , спрямовані  на відчуження, заставу  або оренду
належного Товариства  майна,
укладає кредитні договори, договори
застави , іпотеки, факторингу  ,
поруки, про відкриття рахунків та інші
з фінансовими установами.

Отже,   будь-якого дозволу  на отримання Товариством    кредиту ,
чи   на передачу  у заставу майна,   від
вищого   органу   управління Товариства     ,
за  Статутом   та
законом „Про господарські
товариства ”    не
вимагається  .

Враховуючи
наведене ,    оспорюване Позивачем
рішення загальних зборів  від 18.03.2006
р. ,  яким    учасники
товариства     надали      Товариству  згоду
на отримання кредиту на суму   3
500 000 грн     та на передачу   банку
у заставу майна   - споруд,  будівель
та   обладнання  ,
які  розташовані у смт. Вишнівець,      не лише
не могло об'єктивно порушити
прав  Позивача,  але
й   створити     правові
наслідки   як  для
самого Товариства, так і
для  його    органів.

При
таких обставинах справи,  у задоволення
позову слід  відмовити, а   судові витрати  згідно ст. 49 ГПК України покласти   на
Позивача.

У
судовому засіданні  16.05.2008 р. за
згодою представника Позивача     оголошено лише вступну та резолютивну частину
рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК
України.

З
огляду на наведене, керуючись ст. ст.  4,
22, 33, 34, 43, 49, 75,   82, 84, 85,
116, 117 ГПК України, господарський суд

Вирішив:

Відмовити   ОСОБА_1,  який проживає
АДРЕСА_1,   код  НОМЕР_1,
учаснику  Товариства з обмеженою
відповідальністю  „Інтер”,  у задоволенні     його позову  про
визнання недійсним рішення  зборів
засновників (учасників)  Товариства з
обмеженою відповідальністю  „Інтер”
,   оформленого протоколом  від 18.03.2006р. до   Товариства з обмеженою відповідальністю  „Інтер”,
смт. Вишнівець,  Збаразького
району Тернопільської області,
вул..  Б.Хмельницького,122.

На
рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати
апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня
прийняття (підписання) “21” травня
2008 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя