КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2008                                                                                           № 36/242

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Рябухи В.І.

суддів:

за участю секретаря судового засідання:

представників сторін:

позивача: Павлик В.П. - директор;

Самсоненко В.В.(дов. від 27.05.08 б/н),

відповідача: не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Троєщанин"

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.04.2008

у справі № 36/242

за позовом                               Приватного підприємства "Троєщанин"

до                                                   Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об"єкти нерухомого майна"

про                                                  зобов’язання відповідача зареєструвати за позивачем право власності на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.04.08 в задоволенніпозову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Скарга мотивована тим, що договір фінансового лізингу є правовстановлюючим документом на підставі якого відповідач зобов’язаний був, керуючись Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюсту від 07.02.02 № 7/5, зареєструвати право власності позивача на домоволодіння.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив. Суд вважає, що зазначені обставини не є перешкодою для розгляду справи, оскільки про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду від 01.07.08 № 01-23/1/12 у зв’язку з виробничою необхідністю для здійснення апеляційного провадження у справі суддю Григоровича О.М. замінено суддею Смірновою Л.Г.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

14.08.98 між Приватним підприємством “Троєщанин” та Державним спеціалізованим комерційним Ощадним банком України в особі Мінського відділення № 8142 м. Києва було укладено договір фінансового лізингу домоволодіння, за умовами якого лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає, а лізингоодержувач бере у виключне користування на три роки на умовах лізингових платежів домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Київ, с. Троєщина, вул. Леніна, 56.

Згідно п. 1.2. вказаного вище договору об’єкт, що орендується, являє собою два житлові будинки (літ. “А” та “Б”), літня кухня – сарай (літ. “Д”) та підсобні споруди:

-          гараж (літ. “В”);

-          погреб (літ. “Г”);

-          уборна (літ. “Ж”);

-          котельня (літ. “З”);

-          холодильник (літ. “И”);

-          сарай (літ. “К” та “Л”).

Відповідно до п. 1.3. договору загальна площа об’єкта, що орендується, складає 2807 кв.м.

Пунктом 2.5. договору передбачено, що при передачі об’єкта, що орендується, складається акт здачі-приймання, який підписується членами двосторонньої комісії.

Об’єкт, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання акту здачі-приймання (п. 2.6. договору).

09.09.99 між сторонами було укладено додаткову угоду, якою вони продовжили термін фінансового лізингу до дванадцяти років, тобто до серпня 2010 року.

Додатковим договором від 16.11.04 № 2 сторони доповнили договір лізингу пунктом 7.3. такого змісту: “Право власності на об’єкт, що орендується, достроково переходить до Лізингоодержувача після проведення в повному обсязі всіх належних платежів орендної плати та повного погашення вартості об’єкту, передбачених графіком погашення платежів”.

15.01.08 був складений акт передання-приймання домоволодіння між Державним спеціалізованим комерційним Ощадним банком України в особі філії Оболонського відділення № 8142 та Приватним підприємством “Троєщанин”, відповідно до якого лізингодавцем передано у власність, а лізингоодержувачем прийнято домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Київ, с. Троєщина, вул. Леніна, 56, яке є предметом договору фінансового лізингу від 14.08.98:

- житловий будинок (літ.“А”) жилою площею 79,1 кв.м.;

- житловий будинок (літ.“Б”) жилою площею 79,8 кв.м.;

- гараж (літ.”В”);

- погреб (літ.”Г”);

- літня кухня – сарай (літ.”Д”);

- уборна (літ.”Ж”);

- котельня (літ.”З”);

- холодильник (літ.”И”);

- сарай (літ.“К” та “Л”).

Статтею 316 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (п. 1. ст. 319 ЦК України).

Пунктом 2 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з п. 1.3. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02 № 7/5 державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ (п. 1.4. вказаного вище положення).

Відповідно до п. 2.1. зазначеного вище положення для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи, їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

З позовної заяви від 21.03.08 № 37, яка знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що позивач просить зобов’язати відповідача зареєструвати право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Київ, с. Троєщина, вул. Леніна, 56. Вказані вимоги були предметом розгляду в місцевому господарському суді.

В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 101 Господарського процесуального кодексу).

Листом від 19.02.08 № 6757 Комунальне підприємство “Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна” повідомило Приватне підприємство “Троєщанин” про те, що для проведення реєстрації права власності необхідно надати до Бюро належним чином оформлений правовстановлюючий документ та технічний паспорт на відповідний приватний будинок.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, відповідач мав право прийняти рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації прав власності на нерухоме майно лише за умови подання позивачем заяви про реєстрацію прав власності, правовстановлювальних документів, їх копій (нотаріально засвідчених), а також інших документів, визначених зазначеним Положенням.

Отже, суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи і прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не зазначено, які саме його права та охоронювані законом інтереси порушено відповідачем, який не заперечує і не оспорює права державної власності на майно позивача. Заявлені позовні вимоги до відповідача є передчасними та необґрунтованими, а тому у позові про зобов’язання відповідача зареєструвати за позивачем право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Київ, с. Троєщина, вул. Леніна, 56 відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є такими, що спростовуються матеріалами справи, а тому не дають підстав для скасування прийнятого у справі судового рішення.

За таких умов рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.08 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.04.08 у справі №36/242 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

2. Матеріали справи №36/242 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

04.07.08 (відправлено)