ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.05.08 Справа №6/500/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Зубкова Т.П. судді Зубкова Т.П. , Мойсеєнко Т. В. , Хуторной В.М.

при секретарі: Пересаді О.В.

За участю представників сторін:

відпозивача – Єгудін Д.Я. (довіреність б/н від 05.12.2007 р.)

від відповідача – Литвиненко Ж.М. (довіреність № 299/04 від 10.04.2008 р.)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Корпорації «Донбаська паливно-енергетична компанія» (м. Донецьк)

на рішення господарського суду Запорізької області від 19.12.2007 р. у справі № 6/500/07

за позовом Корпорації «Донбаська паливно-енергетична компанія» (м. Донецьк)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕлектроПрогрес»

(м. Запоріжжя)

про стягнення суми,

Корпорація «Донбаська паливно-енергетична компанія» звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕлектроПрогрес» 30300,00 грн. вартості трансформаторної підстанції КТПМ 250/10/0,4 на підставі ч. 2 ст. 662, ч. 2 ст. 666 ЦК України.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.12.2007 р. у справі № 6/500/07 (суддя Місюра Л.С.) в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд виходив з умов договору поставки від 24.11.2006 р. № КП/2006/11/24-1, укладеного між сторонами у справі, та приписів ст. 666 ЦК України.

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом, Корпорація «Донбаська паливно-енергетична компанія» (позивач у справі) звернулась до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Заявник просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 19.12.2007 р. у справі № 6/500/07 та прийняти нове, яким стягнути з ТОВ «ЕлектроПрогрес» 30300,00 грн. грошових коштів, сплачених в рахунок поставленої за договором № КП/2006/11/24 від 24.11.2006 р. трансформаторної підстанції КТПМ 250/10/0,4.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, заявник вважає, що господарським судом Запорізької області при винесенні рішення були неповно з’ясовані обставини справи і висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема. вважає таким, що не відповідає обставинам справи та наданим суду документам, висновок суду про те, що за договором відповідач не приймав на себе зобов’язання поставити силовий трансформатор ТМ 250/10/0,4. Зазначає, що з наданого позивачу технічного паспорту на комплектну трансформаторну підстанцію вбачається, що силовий трансформатор типу ТМ-250/10/0,4 є комплектуючим трансформаторної підстанції, тому був поставлений за Договором. З тих же підстав позивач вважає необґрунтованим висновок суду про те, що силовий трансформатор типу ТМ-250/10/0,4 за накладною № РН-0000086 від 12.03.2007 р. не поставлявся. Заявник відзначає безпідставність тверджень суду в оскаржуваному рішенні про те, що на підставі ст. 666 ЦК України позивач не має права вимагати стягнення грошової суми з відповідача. На думку заявника, суд, керуючись ст. 43 ГПК України, мав право самостійно застосувати положення ст. 708 ЦК України та, встановивши факт фальсифікації товару продавцем, стягнути з відповідача вартість переданого за Договором товару (трансформаторної підстанції КТПМ 250/10/0,4).

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 18.03.2008 р. апеляційна скарга Корпорації «Донбаська паливно-енергетична компанія» прийнята до провадження та призначена до розгляду на 10.04.2008 р. В судовому засіданні оголошувалася перерва до 23.05.2008 р.

Розпорядженням Першого заступника Голови Запорізького апеляційного господарського суду № 994 від 22.05.2008 р. справу № 6/500/07 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Зубкова Т.П. (доповідач), судді Мойсеєнко Т.В., Хуторной В.М.

В судових засіданнях представник заявника (позивача у справі) підтримав у повному обсязі вищевикладені доводи в обґрунтування вимог за апеляційною скаргою.

Відповідач у справі – Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕлектроПрогрес» у письмовому відзиві доводи заявника не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що посилання заявника на положення ст. 708 ЦК України є безпідставним, оскільки вказана норма не може застосовуватись до відносин за договором поставки промислового устаткування. Вказує, що згідно вимог ч.1 ст. 43, ст. 33 ГПК України обов’язок доведення обґрунтованості та правових підстав для примусового стягнення заявлених у позові сум, нормативного обґрунтування позовних вимог покладається на позивача. Відзначає, що позивач, в супереч вказаних норм, не уточнив позовні вимоги, як того вимагав суд першої інстанції в ухвалі від 02.11.2007 р., і фактично не довів обґрунтованість вимог за заявленими підставами. Акцентує увагу суду на тому, що позивач прийняв у власність продукцію, поставлену за договором поставки № КП/2006/11/24 від 24.11.2006 р., без зауважень щодо якості, комплектності та передачі технічних документів (паспортів, сертифікатів та ін.) на товар.

Представник відповідача в судових засіданнях підтримав викладені у відзиві заперечення на апеляційну скаргу. Вважає доводи заявника надуманими, а оскаржуване рішення – обґрунтованим, прийнятим за повного з’ясування обставин справи. Просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 19.12.2007 р. у справі № 6/500/07 – без змін.

За клопотанням представників сторін апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

За їх згодою в судовому засіданні 23.05.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.11.2006 р. між ТОВ «ЕлектроПрогрес» (постачальником, відповідачем у даній справі) та Корпорацією «Донбаська паливно-енергетична компанія» (покупцем, позивачем у даній справі) було укладено договір № КП/2006/11/24-1 (надалі – Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов’язався поставити та передати у власність Покупцю трансформаторну підстанцію КТПМ-250-10/0,4 з повітряним вводом на три відходящих фідера 250/150, 200/100, 100/50; трансформатор току ТТ 300/5 (надалі – Продукція), а Покупець – прийняти та оплатити Продукцію на умовах, обумовлених у Договорі.

Відповідно до п. 2.1 Договору якість продукції повинна відповідати всім вимогам ДОСТу, ДСТу, ТУ, які відносяться до даного виду Продукції, та підтверджуватися сертифікатом якості або паспортом виробника.

На доказ поставки Постачальник, відповідно до п. 3.3. Договору, зобов’язаний передати Покупцю наступні товаросупровідні документи: рахунок-фактуру; податкову накладну; відповідні товаросупровідні накладні; сертифікат якості, технічний паспорт.

Згідно з п. 4.1 Договору вартість поставленої Постачальником за Договором Продукції складає 30300,00 грн., в тому числі ПДВ. Розрахунки за поставлену Постачальником Продукцію здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку: Покупець перераховує передплату в розмірі 70 % від грошової суми, належної до оплати у відповідності до п. 4.1 Договору, в строк до 08.12.2006 р.; решту 30 % від грошової суми, належної до оплати у відповідності до п. 4.1 Договору, Покупець сплачує протягом 3-х банківських днів з моменту повідомлення про готовність Продукції до поставки, у відповідності до п. 3.6 Договору.

Для здійснення попередньої оплати Продукції, згідно умов Договору, відповідач 05.12.2006 р. виставив позивачу рахунок-фактуру № СФ-00933 на суму 30300,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Позивач повністю оплатив вартість Продукції, перерахувавши відповідачу 30300,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 8790 від 13.12.2006 р. (на суму 21210,00 грн.), № 9548 від 28.12.2006 р. (на суму 9019,00 грн.) та № 492 від 30.01.2007 р. (на суму 71,00 грн.).

На виконання умов Договору позивач за видатковою накладною № РН-0000086 від 12.03.2007 р. передав, а відповідач на підставі довіреності серії ЯМЮ № 522329 від 04.03.2007 р. прийняв трансформаторну підстанцію КТПМ-250-10/0,4 з повітряним вводом на три відходящих фідера 250/150, 200/100, 100/50; трансформатор току ТТ 300/5 (арк. справи 39-40).

10.08.2007 р. позивач пред’явив відповідачу претензію (вих. № 02-03/2073), в якій просив замінити поставлений трансформатор ТМ-250/10-0,4 на аналогічний, якість якого повинна підтверджуватися сертифікатом якості заводу виробника та належним чином оформленим паспортом на поставлену Продукцію (трансформатор), протягом 30 робочих днів з дня отримання вказаної претензії.

06.09.2007 р. листом (вих. № 341/09) відповідач повідомив позивачу, що вимоги за претензією залишаються ним без задоволення у зв’язку з їх необґрунтованістю.

21.09.2007 р. позивач листом (вих. № 02/03/2259) відмовився від Договору і просив відповідача повернути грошові кошти, сплачені за поставлений товар.

Вимога позивача про повернення грошових коштів була залишена відповідачем без задоволення.

Стягнення з ТОВ «ЕлектроПрогрес» на підставі ст. ст. 662, 666 ЦК України 30300,00 грн. вартості поставленої трансформаторної підстанції стало предметом судового розгляду у даній справі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, в силу наступного.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно приписів ст. 188 ГК України зміна умов господарських договорів в односторонньому порядку не допускається.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як зазначалося вище, предметом договору поставки № КП/2006/11/24-1 від 24.11.2006 р. була трансформаторна підстанція КТПМ-250-10/0,4 з повітряним вводом на три відходящих фідера 250/150, 200/100, 100/50; трансформатор току ТТ 300/5.

Відповідач свої зобов’язання щодо поставки позивачу трансформаторної підстанції КТПМ-250-10/0,4 виконав належним чином, що підтверджується долученими до справи копіями видаткової накладної № РН-0000086 від 12.03.2007 р. та довіреності серії ЯМЮ № 522329 від 04.03.2007 р.

Позивач через уповноваженого представника прийняв і оплатив поставлену за Договором продукцію в повному обсязі (копії банківських виписок долучені до матеріалів справи).

Відповідно до п. 2 ст. 662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи та не заперечують самі сторони, при передачі Продукції відповідач надав позивачу паспорт на трансформаторну підстанцію КТПМ-250/10/0,4 (арк. справи 16-19). Таким чином, відповідачем умови статті 662 ЦК України були виконані належним чином. При цьому колегія суддів зазначає, що відповідач за умовами Договору не приймав на себе зобов’язання щодо передачі технічного паспорту або сертифікатів якості на окремі комплектуючі частини трансформаторної підстанції, зокрема і на трансформатор ТМ-250/10/0,4.

Як зазначалося вище, позивач, звернувшись до суду із позовом про стягнення з відповідача вартості трансформаторної підстанції, свої вимоги обґрунтовує положеннями статей 662 та 666 ЦК України.

Згідно ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Наведена норма, як і стаття 662 ЦК України, не передбачає права покупця вимагати від продавця повернення сплачених за товар грошових коштів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача з заявлених правових підстав є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Необґрунтованими є також посилання заявника на положення п. 4. ст. 708 ЦК України. Відповідно до вказаної норми у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором, зокрема, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Колегія суддів зазначає, що позивач належним чином не довів факту поставки відповідачем фальсифікованої трансформаторної підстанції або з певними недоліками.

Так, пунктом 5.2 Договору визначено, що приймання Продукції за фактичною якістю здійснюється без виклику представника Постачальника у відповідності до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю» № П-7, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р.

Згідно п. 14 Інструкції № П-7 приймання продукції за якістю та комплектністю проводиться у точній відповідності до стандартів, технічних умов, Основних та Особливих умов поставки, інших обов’язкових для сторін правил, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність поставленої продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація і т.п.). Відсутність вказаних супровідних документів або деяких з них не зупиняє приймання продукції. В цьому випадку складається акт про фактичну якість та комплектність поставленої продукції та в акті зазначається, які документи відсутні.

Колегією суддів встановлено, що при прийманні продукції, поставленої відповідачем, акт, відповідно до положень Інструкції № П-7, не складався. Також позивач не надав суду будь-яких інших належних доказів того, що поставлена відповідачем трансформаторна підстанція має недоліки (явні чи приховані), або що встановлений факт її фальсифікації.

Акт приймання продукції № 676/4 від 28.03.2007 р. (арк. справи 77) судом до уваги не приймається, оскільки він складений сторонньою особою – філією ВАТ «Павлоградвуголь» «Павлоградське УМТС», яка не є стороною за Договором. Також є безпідставними посилання заявника на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи позивача про фальсифікацію силового трансформатору, як складової частини поставленого обладнання. Оскільки предметом договору поставки була саме трансформаторна підстанція КТПМ-250-10/0,4, то питання про фальсифікацію (або відсутність такої) її складових частин не входить до предмета дослідження у даній справі. Якщо позивач вважає, що у діях відповідача вбачаються ознаки кримінально караного діяння, він не позбавлений права звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Посилання позивача в обґрунтування своїх вимог на Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених Наказом Мінпаливенерго України від 25.07.2006 р. № 258, є безпідставним, оскільки на час поставки продукції за Договором вказані Правила не діяли (вони набули чинності з 25.04.2007 р.)

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доводи заявника апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах права, не підтверджені відповідними доказами та спростовані дослідженими обставинами справи, апеляційна скарга залишається судом без задоволення.

Колегія суддів дійшла висновку про відповідність рішення господарського суду Запорізької області нормам чинного законодавства. Підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Судові витрати по розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 49 ГПК України покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Корпорації «Донбаська паливно-енергетична компанія» (м. Донецьк) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.12.2007 р. у справі № 6/500/07 залишити без змін.

Головуючий суддя Зубкова Т.П.

судді Зубкова Т.П.

Мойсеєнко Т. В. Хуторной В.М.