КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2008                                                                                           № 21/449

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -            Мокрицька К.В.

від відповідача - 1            не з’явився

від відповідача – 2            не з’явився

від третьої особи – не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 07.05.2008

у справі № 21/449

за позовом                               Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-виробничий центр в галузі освіти"

про                                                  усунення перешкод

за зустрічним

позовом            Товариства з обмеженою відповідальністю „Інформаційно-виробничий

центр в галузі освіти”

до            Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва

Київської міської ради

третя особа                     Головне управління земельних ресурсів

про                               визнання недійсним державного акта про право постійного користування землею від 19.05.2000 року ,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Солом’янському районі м. Києва звернулася до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інформаційно-виробничого центру в галузі освіти” про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та звільнення приміщення. Відповідач ТОВ „Інформаційно-виробничий центр в галузі освіти” в свою чергу звернувся з зустрічним позовом до ДПІ у Солом’янському районі м. Києва про визнання права користування оспорюваною земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2008 року у справі № 21/449 в задоволені основного позову та зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач за основним позовом звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якому вказує, що рішення в частині відмови в основному позові прийнято без з’ясування всіх обставин справи, а тому просить рішення в цій частині скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не з’явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, відзиви на апеляційну скаргу суду не надали.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, встановив наступне.

21.10.1999 року Київська міська рада прийняла рішення № 63/565, відповідно до пункту 9 якого затвердила проект відведення земельної ділянки ДПІ у Залізничному (Солом’янському) районі м. Києва для обслуговування та експлуатації адміністративного будинку на вул. Смілянській, 6.

Даним рішенням було зазначено, що при умові виконання інспекцією пункту 1 додатка 9 рішення надати в постійне користування земельну ділянку площею 0,48 га для обслуговування та експлуатації адміністративного будинку на вул. Смілянській, 6 за рахунок частини земель, відведених згідно з рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 16.11.1970 року № 1995 “Про відвід земельної ділянки Південно-Західному ордена Трудового Червоного Прапора тресту Транспортного будівництва під будівництво гуртожитку з їдальнею для міського професійно-технічного училища № 23”.

19.10.2000 року позивач за первісним позовом отримав державний акт на право постійного користування землею, відповідно до якого йому надано у постійне користування землю для обслуговування та експлуатації адміністративного будинку на вул. Смілянській, 6 відповідно до рішення Київської міської ради від 21.10.1999 року №63/565. Вказаний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 72-4-00033.

В свою чергу 13.12.2002 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Інформаційно-виробничий центр в галузі освіти” отримало свідоцтво серії НБ № 010006171 про право власності на не житловий будинок – адміністративно-виробничий, площею 1 401,90 кв.м., який розташований за адресою вул. Смілянська, 4-а. Вказане свідоцтво зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації 20.01.2002 за реєстровим № 5528-П.

Відповідно до твердження позивача відповідач з моменту отримання у власність 2-х поверхової будівлі самовільно зайняв перехідний блок між 9-ти поверховою будівлею, які згідно технічної документації належить позивачу та 2-х поверховою будівлею, яка в свою чергу на праві власності належить відповідачу.

В зв’язку з цим ДПІ був направлений лист на адресу центра 11.03.2005 року № 3638/10/10-001, в якому було запропоновано останньому привести межі земельної ділянки у відповідність до рішення Київської міської ради від 1999 року а саме звільнити перехідний блок, що належить, за твердженням позивача, ДПІ .

11.03.2005 року ДПІ направила Головному землевпоряднику Солом’янського району м. Києва лист № 1913/9/01-001, у якому зазначила, що ТОВ „Інформаційно-виробничий центр в галузі освіти” не зверталось до них з проханням про перенесення меж земельних ділянок, а запропонований опис не співпадає з існуючими межами, визначеними державним актом на право постійного користування землею”серії І-КВ № 007383 від 19.10.2000 року.

27.10.2005 Київська міська рада прийняла рішення № 321/3782, відповідно до пункту 2 якого затвердила проект відведення земельної ділянки відповідачу для експлуатації та обслуговування адміністративно-виробничої будівлі на вул. Смілянській, 4 в м. Києві.

Згідно з пунктом 3 вказаного рішення Київської міської ради передала центру, за умови виконання пункту 5 цього рішення, в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку загальною площею 0,21 га для експлуатації та обслуговування адміністративно - виробничої будівлі на вул. Смілянській, 4 у зв'язку з переходом права власності на нежитловий будинок, в тому числі: площею 0,20 га - за рахунок земель, відведених відповідно до пункту 8 рішення Київської міської ради від 20.06.2002 року № 35/35 “Про оформлення права користування земельними ділянками”, право користування якими посвідчено державним актом на право постійного користування землею від 14.01.2003року № 72-4-00055; площею 0,005 га - за рахунок земель, відведених відповідно до пункту 9 рішення Київської міської ради від 21.10.1999 року № 63/565 “Про надання та вилучення земельних ділянок”, право користування якою посвідчено державним актом на право постійного користування землею від 19.10.2000 № 72-4-00033.

05.09.2007 року ДПІ направила лист голові Київської міської державної адміністрації, у якому просить розглянути питання про визнання недійсним пункту 3 вище вказаного рішення Київської міської ради в частині передання відповідачу в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку площею 0,005 га – за рахунок земель, відведених відповідно до пункту 9 рішення Київської міської ради від 21.10.1999 року № 63/565 “Про надання та вилучення земельних ділянок”.

19.10.2007 року ДПІ та центр уклали протокол наради щодо узгодження меж земельних ділянок між Інспекцією та Товариством, відповідно до якого сторони вирішили звернутися до Управління для вирішення питання щодо узгодження меж земельних ділянок Інспекції та Товариства щодо відсутності перешкод в користуванні дорогою до заїзду на внутрішню стоянку Інспекції та усунення перешкод в користуванні приміщенням Інспекції (центральний вхід до Інспекції).

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалос вище 13.12.2002 року ТОВ „Інформаційно-виробничий центр у галузі освіти” отримало свідоцтво серії НБ № 010006171 про право власності на нежитловий будинок – адміністративно-виробничий, площею 1 401,90, який розташований за адресою вул. Смілянська, 4-а. Вказане свідоцтво зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації 20.01.2002 за реєстровим № 5528-П.

Таким чином, Товариство на законних підставах набуло право власності на нежитловий будинок – адміністративно-виробничий, площею 1 401,90, який розташований за адресою вул. Смілянська, 4-а в м.Києві.

Відповідно до частини 1 статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з частини 2 статті 92 ЗК України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

19.10.2000 року Інспекція отримала державний акт на право постійного користування землею, відповідно до якого Інспекції надано у постійне користування землю для обслуговування та експлуатації адміністративного будинку на вул. Смілянській, 6 відповідно до рішення Київської міської ради від 21.10.1999 № 63/565. А отже, позивач також на законних підставах має право постійного користування землею для обслуговування та експлуатації адміністративного будинку на вул. Смілянській, 6.

Відповідно до частини 2 статті 377 ЦК України та положень ч.2 ст. 120 ЗК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Таким чином, перехід права на користування земельною ділянкою не тягне за собою переходу права власності на будівлю.

Представником позивача за первісним позовом не було надано належних доказів суду того, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю, а тому судом першої інстанції правомірно було відмовлено у задоволенні позовних вимог до ТОВ „Інфіормаціно-виробничого центру в галузі освіти”

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Частиною 2 статті 126 ЗК України встановлено, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Як зазначалося вище, 27.10.2005 року Київська міська рада прийняла рішення №321/3782, відповідно до пункту 3 якого передала відповідачу в довгострокову оренду на 25 років земельну ділянку. Проте, центр не звертався до Київської міської ради з клопотання про укладення в встановленому законом порядку договору оренди даної земельної ділянки, а тому на даний час відповідач не має право ставити вимогу про визнання за ним право користування цією земельною ділянкою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, правомірно відмовлено у задоволенні вимоги ДПІ у Солом”янському районі м. Києва, а тому апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва не підлягає задоволенню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2008 року у справі № 21/449 – без змін.

2.          Матеріали справи № 21/449 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді