ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2008 р. Справа № 9/282-07

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Веденяпіна О.А.

суддів: Іоннікової І.А.

Черпака Ю.К.

при секретарі Сташкевич М.О. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Загородній Ю.С., довіреність №0410 від 14.01.2008р.;

від відповідача: Пащенко Л.М., довіреність №126 від 02.06.2008 року, Трокаль Г.І., довіреність №120 від 27.05.2008 року (брала участь в

судовому засіданні 27.05.2008 року),

Бойко В.І., довіреність №121 від 26.05.2008 року (брав участь в

судовому засіданні 27.05.2008 року);

розглянувши апеляційну скаргу Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції

на рішення господарського суду Вінницької області

від "27" листопада 2007 р. у справі № 9/282-07 (суддя Балтак О.О.)

за позовом Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції

(м. Гайсин Вінницької області)

до державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод"

(с. Бджільна Теплицького району Вінницької області)

про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року Гайсинська міжрайонна державна податкова інспекція звернулась до господарського суду Вінницької області з позовом про витребування з незаконного володіння державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" 171,78 дал спирту етилового ректифікованого.

Позивач у позовній заяві вказує, що на зберіганні державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" знаходиться майно - спирт етиловий ректифікований в кількості 171,78 дал, яке за рішенням шостої сесії 24 скликання Теплицької районної ради від 25.04.2003 року визнано безхазяйним і згідно чинного законодавства підлягає реалізації Гайсинською МДПІ з направленням коштів до Державного бюджету України.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 27 листопада 2007 року у справі №9/282-07 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Гайсинська міжрайонна державна податкова інспекція подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення і прийняти новий судовий акт, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Гайсинська МДПІ в апеляційній скарзі вказує, що рішенням шостої сесії 24 скликання Теплицької районної ради від 25.04.2003 року спирт етиловий ректифікований в кількості 171,78 дал, що знаходиться на державному підприємстві "Бджільнянський спиртовий завод", визнаний безхазяйним майном та зобов'язано Гайсинську МДПІ здійснити реалізацію цього спирту.

Позивач зазначає, що оскільки згідно зазначеного рішення сесії спирт в кількості 171,78 дал перейшов у державну власність, перебіг дати набувальної давності згідно ч.3 ст. 344 Цивільного кодексу України слід рахувати з дати прийняття цього рішення, тобто з 25 квітня 2003 року, а не з 01 серпня 1996 року, як вважав суд першої інстанції.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу зазначає про необґрунтованість її доводів, просить залишити скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримує.

Представники відповідача в засіданні суду заперечують проти доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

При цьому виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України №882 від 01 серпня 1996 року "Про призупинення приймання та переробки давальницької сировини для виробництва спирту, горілки і лікеро - горілчаних виробів та про порядок обкладання їх акцизним збором" призупинено використання давальницької схеми виробництва спирту.

Рішенням шостої сесії 24 скликання Теплицької районної ради від 25 квітня 2003 року спирт етиловий ректифікований в кількості 171,78 дал, що знаходиться на державному підприємстві "Бджільнянський спиртовий завод", визнано безхазяйним майном та зобов'язано Гайсинську МДПІ здійснити реалізацію продукції в установленому законом порядку. Кошти, одержані від реалізації продукції, зобов'язано спрямувати до державного бюджету.

Згідно актів інвентаризації безхазяйного майна від 22 листопада 2006 року, 14 лютого 2007 року, 14 травня 2007 року, складених працівниками Гайсинської МДПІ, на підприємстві рахується давальницький спирт 171,78 дал.

Предметом даного позову є матеріально-правова вимога Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції про витребування з володіння державного підприємства "Бджільнянський спиртовий завод" майна, яким, як вважає позивач, підприємство володіє незаконно, оскільки це майно носить ознаки безхазяйного.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.1 Господарського процесуального кодексу України державні органи, до яких, зокрема, належить позивач (ст.4 Закону України "Про державну податкову службу в Україні"), мають право на звернення до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Як безпосередньо зазначено в преамбулі Закону України "Про державну податкову службу в Україні", цей Закон визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності. Випадки, в яких органи державної податкової служби мають право подавати позови до суду, перелічені в п.11 ст.10 та п. 17 ст.11 вказаного Закону України.

Згідно із приписами зазначених норм законодавства податкові органи мають право звертатися до суду із позовами до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна; про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Законом України "Про державну податкову службу в Україні" не передбачено право податкового органу на витребування майна та передачу його для продажу. Не передбачено такого права податкового органу й іншими законодавчими актами України.

Натомість, п.12 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" передбачено, що органи державної податкової служби у відношенні безхазяйного майна проводять роботу, пов’язану з його виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією у встановленому законом порядку, що не можна ототожнювати із правом власника на витребування майна.

Повноваження органів податкової служби щодо безхазяйного майна визначені Порядком обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1340 від 25.09.1998 року.

Таким чином, податковий орган, звертаючись з позовом, діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім цього, сторонами не надано суду доказів, які б свідчили про факт знаходження у спиртосховищі заводу спирту етилового ректифікованого в кількості 171,78 дал, який визнано безхазяйним майном згідно з рішенням шостої сесії 24 скликання Теплицької районної ради від 25 квітня 2003 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Проте, відмовляючи в позові, господарський суд Вінницької області зазначив, що починаючи з 01 серпня 2004 року державне підприємство "Бджільнянський спиртовий завод" є власником спирту етилового ректифікованого в кількості 171,78 дал, який виготовлений із давальницької сировини і зберігається у спиртосховищі заводу.

Проте з таким висновком погодитись не можна, виходячи з наступного.

Частина 3 статті 335 Цивільного кодексу України встановлює, що безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року, а п.8 цих положень встановлено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю не може мати місця раніше 01 січня 2006 року.

(Аналогічна правова позиція викладена у постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 16 серпня 2005р. у справі 8/509.)

У зв'язку з цим, вказаний висновок як помилковий підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення.

Керуючись ст.ст.101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Гайсинської міжрайонної державної податкової інспекції задовольнити частково.

2. Змінити рішення господарського суду Вінницької області від 27 листопада 2007 року у справі №9/282-07, виключивши з його мотивувальної частини висновок про те, що, починаючи з 01 серпня 2004 року ДП "Бджільнянський спиртовий завод" є власником спирту етилового ректифікованого в кількості 171,78 дал, який виготовлений із давальницької сировини і зберігається у спиртосховищі заводу.

В решті рішення суду залишити без змін.

3. Справу №9/282-07 повернути до господарського суду Вінницької області

Головуючий суддя Веденяпін О.А.

судді:

Іоннікова І. А.

Черпак Ю.К.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2,3 - сторонам;

4 - внаряд.