ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2008 р.

№ 4/500/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

І. Воліка –головуючого,

Н. Дунаєвської,

І. Плюшка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства (ВАТ)

Енергопостачальна компанія

"Миколаївобленерго"

на постанову

від 15.11.2007 року

Одеського апеляційного господарського суду

у справі

№ 4/500/07

за позовом

Відкритого акціонерного товариства (ВАТ)

Енергопостачальна компанія (ЕК) "Миколаївобленерго"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ)

сільськогосподарського підприємства "Нібулон"

3-я особа

Відокремлене підприємство

"Держенергонагляд у Південному регіоні"

про

зобов'язання укласти додаток до договору № 43/123 від 14.01.2004 року з урахуванням протоколу розбіжностей

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Дворянова О.І. (дов. від 08.12.2007 № 023/07-998);

відповідача

Петровський Д.О. (дов. від 18.12.2007 № 430);

3-ої особи

не з’явились;

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 року ВАТ Енергопостачальна компанія "Миколаївобленерго" звернулось до господарського суду з позовом до ТОВ сільськогосподарське підприємство "Нібулон", третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача –Відокремлене підприємство "Держенергонагляд у Південному районі", щодо зобов'язання відповідача укласти додаток № 5 до договору № 43/123 від 14.01.2004 про постачання електричної енергії та про технічне забезпечення електропостачання споживача з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей до додатку № 5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.01.2004 між позивачем та філією "Снігурівська" ТОВ сільськогосподарського підприємства “Нібулон” було укладено договір № 44/123 про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача з додатками № 1, 2, 4, 8, 10.

Позивач на виконання п. 3.1. Методики обчислення плати за перетоки реактивної електричної енергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України

Доповідач: Волік І.М.

від 17.01.2002 (далі –Методика), якою передбачено залучення споживачів до розрахунків за перетікання реактивної електроенергії у разі, коли споживання активної енергії на одній площадці становить 5000 кВт/год та більше, направив на адресу відповідача пропозицію щодо внесення змін до договору у вигляді додатку № 5 “Про порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”.

Відповідач підписав додаток № 5 з протоколом розбіжностей від 26.04.2007 та направив його позивачу, пропонуючи п. 17 додатку № 5 до договору викласти в редакції: "Кошти оплати за перетікання реактивної електроенергії перераховуються споживачем на поточний рахунок ЕО протягом 10 днів від дня отримання розрахункових документів".

Крім того, відповідач запропонував доповнити п. 19 до додатку № 5: "Шкала нарахувань плати П по рокам: 2007р. –0,25*П, 2008 –0,5*П, 2009 –0,75*П, 2010 –1,0*П".

Однак, доповнення додатку № 5 пунктом 19, який передбачає корекцію плати за споживання та генерацію реактивної електроенергії протягом трьох років, починаючи з 2007 по 2010 роки є необґрунтованими та безпідставними, оскільки суперечить Методиці обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії електропередавальною організацією та її споживачами, виходячи з того, що чинна редакція Методики прийнята у 2002 році і передбачає 3-х річний термін корекції плати, то на даний час під дію п. 5.9 Методики жоден споживач не потрапляє.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 02.08.2007 (суддя Т.М. Дубова) у справі № 4/500/07 позов задоволено в повністю; зобов'язано ТОВ сільськогосподарське підприємство "Нібулон" укласти з ВАТ Енергопостачальною компанією "Миколаївобленерго" додаток № 5 до договору № 43/123 від 14.01.2004 про постачання електричної енергії та про технічне забезпечення електропостачання споживача з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей до додатку № 5 до договору № 43/123 від 14.01.2007; стягнуто з ТОВ сільськогосподарського підприємства "Нібулон" на користь ВАТ Енергопостачальної компанії "Миколаївобленерго" 85,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судове рішення мотивовано тим, що 3-х річний термін корекції плати за споживання та генерацію реактивної електроенергії за змістом п.5.9 Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, застосовується з моменту прийняття вказаної Методики до споживачів, які вперше розпочали розрахунки, згідно з п. 3.1 Методики. Виходячи з договору № 44/1688 від 03.06.2004 та додатку № 5 до нього укладеного між позивачем та відповідачем, останній не є споживачем, що вперше розпочав розрахунки згідно з п. 3.1 Методики.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 (колегія суддів: головуючий –Бандура Л.І., судді –Поліщук Л.В., Туренко В.Б.) рішення господарського суду Миколаївської області від 02.08.2007 року у справі № 4/500/07 скасовано, в позові відмовлено.

Постанова обґрунтована посиланням на договір № 43/123 від 14.01.2004, відповідно до умов якого відповідач здійснював розрахунки лише за активну електроенергію, оскільки сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії у філії було менше 5000 кВт.год. Отже, філія є споживачем, який вперше розпочав розрахунки за реактивну електроенергію та на якого поширюється п. 5.9 Методики.

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, ВАТ Енергопостачальна компанія "Миколаївобленерго" звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 скасувати, а рішення господарського суду Миколаївської області від 02.08.2007 у справі № 4/500/07 залишити без змін. Скаржник вважає, що господарський суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення та постанова судів попередніх інстанції зазначеним вимогам не відповідають.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 14.01.2004 між ВАТ Енергопостачальна компанія "Миколаївобленерго" та філією "Снігурівська ТОВ сільськогосподарське підприємство "Нібулон" укладено договір № 43/123 про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача зі строком дії до 14.01.2005. Умовами договору встановлено, що він вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено про відмову від цього договору.

На виконання п. 3.1. Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002, яким передбачено залучення споживачів до розрахунків за перетікання реактивної електроенергії у разі, коли споживання активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці становить 5000 кВт/год та більше, позивач направив пропозицію щодо внесення змін до вищеназваного договору, яка оформлена додатком № 5 "Про порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії". Вказаний додаток був підписаний товариством з протоколом розбіжностей по п.17 щодо строків оплати за перетікання реактивної електроенергії, та доповнено п.19 про корекцію плати за споживання та генерацію реактивної електроенергії протягом трьох років, починаючи з 2007 по 2010 роки.

Енергопостачальна компанія погодилась з редакцією споживача про строки оплати і відхилила пропозицію відносно доповнення до додатку № 5 п. 19, яку оформила протоколом узгодження розбіжностей до цього додатку та звернулась до господарського суду з позовом про зобов'язання укласти додаток № 5 до договору № 43/123 від 14.01.2004 в редакції протоколу узгодження.

Виходячи з наведеного, правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору № 43/123 від 14.01.2004, підпадають під дію Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 ( із змінами та доповненнями, внесеними постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12.10.2006 № 1325) (далі - Правила), актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1.2 Правил, електрична енергія (активна) –це енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару; електрична енергія (реактивна) –технологічно шкідлива циркуляція електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму, викликана електромагнітною незбалансованістю електроустановок; перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електричних мереж –складова фізичних процесів передачі, розподілу та споживання активної електричної енергії, яка спричиняє додаткові технологічні втрати активної електричної енергії та впливає на показники якості активної електричної енергії.

Таким чином, для стимулювання зменшення втрат активної електроенергії, зумовлених перетіканням електроенергії, запроваджено плату за перетікання реактивної електроенергії. Ефективне економічне регулювання реактивних перетікань потрібне також для забезпечення першочергових стандартних умов якості електричної енергії, а саме рівнів напруги на межі балансової належності електромереж електропередавальної організації та для зменшення аварійності основного електрообладнання в енергосистемі та у споживачів електроенергії.

Згідно з вимогами п.п. 1.2, 6.33, 6.35 Правил, плата за перетікання реактивної електроенергії - плата за послуги, які електропередавальна організація або власник технологічних мереж змушені надавати споживачу, якщо він експлуатує електромагнітно незбалансовані електроустановки.

Крім того, виходячи з положень п.п. 5.1, 5.2, 5.5, 5.6 Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електроенергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов’язків сторін. Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов’язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Згідно з пункту 5.5 Правил, договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов’язковими для цього виду домовленостей, зокрема, підпунктом 9 передбачено, порядок обліку перетікання реактивної електричної енергії та порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (у разі приєднання електроустановок споживача безпосередньо до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом).

Положеннями п. 5.6 Правил передбачено, що невід’ємними частинами договору про постачання електричної енергії є відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії (точка встановлення, тип, покази на момент укладання договору тощо).

Величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002 № 19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 № 93/6381 (далі - Методика), та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації.

Відповідно до п. 3.1 Методики, розрахунки за перетікання реактивної електроенергії з мережі електропередавальної організації та за генерацію і її мережу згідно з відповідними додатками до договорів, передбаченими Правилами користування електричною енергією, здійснюються усіма споживачами (крім населення), які мають сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці 5000 кВт.год та більше.

Проте господарськими судами першої та апеляційної інстанції зазначені норми закону враховані не були.

Судовими інстанціями не було досліджено всі істотні умови договору на підставі яких між сторонами виникають права та обов’язки, а саме: не досліджено показники обліку активної та реактивної електричної енергії на момент укладення договору № 43/123 від 14.01.2004; не з’ясовано коли відповідач став споживачем активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці 5000 кВт.год та більше; не встановлено момент виникнення перетікання реактивної енергії, яка спричиняє додаткові технологічні втрати активної електричної енергії та впливає на показники якості активної електричної енергії, у зв’язку з чим у відповідача з’являються додаткові зобов’язання по оплаті за послуги з компенсації за перетікання реактивної електроенергії відповідно до Методики.

Враховуючи вищенаведене, Вищий господарський суд України встановив, що прийняті судові рішення господарського суду Миколаївської області та Одеського апеляційного господарського суду не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, тому вказані рішення та постанова не відповідають положенням ст. 43 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції скасовує постанову апеляційного господарського суду та рішення місцевого господарського суду і передає справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду слід врахувати вищевказане, дослідити належним чином наявні у справі та додатково витребувані у сторін докази, та при всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності прийняти відповідне рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ Енергопостачальна компанія "Миколаївобленерго" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 та рішення господарського суду Миколаївської області у справі № 4/500/07 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Головуючий, суддя І. Волік

Судді : Н. Дунаєвська

І. Плюшко