ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.08р.

Справа № 22/228-08

за позовом Державного підприємства "Донецька залізниця" в особі Краснолиманської дирекції залізничних перевезень, м. Донецьк

до Відкритого акціонерного товариства "Дніпрошина", м. Дніпропетровськ

про стягнення 421 грн. 01 коп.

Суддя Пуппо Л.Д.

Представники

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Дробот Є.С., дов. №117/05 від 01.02.08

СУТЬ СПРАВИ

Позивач просить стягнути з відповідача 421грн. 01 коп. витрат, 39грн.84 коп. плати за користування вагоном № 24082448, 182 грн. збору за маневрову роботу, 128 грн. за телеграмне повідомлення, які виникли в результаті затримки вагону, оскільки в графі 7 накладної 47298664 відповідач вказав прикордонну станцію переходу Квашино Донецької залізниці, а в графі 29 вантажної митної декларації № 110000001/7/158629 вказав в якості митниці переходу „Магістральну” замість Амвросіївської митниці.

Відповідач позов не визнав, оскільки він поданий неналежним позивачем, з порушенням порядку звернення зазначених у позовній заяві платежів, визначеного Правилами.

ВСТАНОВЛЕНО

19.11.07. відповідачем за вказаною вище накладною зі станції Дніпропетровськ–вантажний Придніпровської залізниці до станції призначення Ростов–Західний Північно–Кавказької залізниці (Російська Федерація) був направлений вагон № 24082448 з шинами пневматичними гумовими.

Відповідач в графі 7 накладной 47298664 вказав прикордонну станцію переходу Квашино Донецької залізниці, а в графі 29 вантажної митної декларації № 110000001/7/158629 вказав в якості митниці переходу „Магістральну” замість Амвросіївської митниці, що призвело до затримки вказаного вагону на станції Іловайськ Донецької залізниці.

Для засвідчення затримки вагону на цій станції складено акти загальної форми № 785 від 22.11.07 та № 832 від 23.11.07, з яких вбачається, що вагон простояв 15 годин та у зв’язку з чим позивачем нараховані витрати за вищеперелічені дії, всього на суму 421,01 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно зі статтею 120 Статуту залізниць України (далі Статут) За затримку вагонів і контейнерів через недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших адміністративних правил або неналежне їх оформлення, вантажовідправник вносить плату, встановлену відповідно до статті 119 цього Статуту, і несе відповідальність перед залізницею за наслідки затримки вагонів і контейнерів.

Відповідно до статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Суд вважає, що вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позов подано неналежним позивачем, з порушенням порядку стягнення зазначених платежів, визначеного Правилами, а саме. У відповідності з пунктом 1.11 Правил розрахунків за перевезення вантажів платежі збори та штрафи, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з експортними вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів та штрафів з відправника згідно зі статтями 118, 120, 122 Статуту залізниць України.

Керуючись статтями 118, 120, 122 Статуту залізниць України, Правилами розрахунків за перевезення вантажів, статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

В позові відмовити.

Суддя Л.Д. Пуппо