ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

"19" травня
2008 р.
Справа № 14/192-ПН-05

Господарський
суд Херсонської області у складі судді
Ємленінової З.І. при секретарі
Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фонду
комунального майна м. Херсона про перегляд судового рішення  за нововиявленими обставинами по справі

за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1м. Херсон

до
Фонду комунального майна м. Херсона

за участю третьої
особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: управління
комунальної власності виконавчого комітету Херсонської міської ради м. Херсон

про
спонукання до вчинення дій

за
участю представників сторін:

від
позивача -не з'явився

від
відповідача -головний спеціаліст Щербина В.В.

від
3-ї особи -спеціаліст Трибушна Л.В.

Постановою господарського суду
Херсонської області від 27.02.2006 року позовні вимоги приватного підприємця
ОСОБА_1задоволено в повному обсязі.
Відповідача зобов'язано вчинити дії по відчуженню шляхом приватизації -
викупу на користь позивача нежитлового приміщення в АДРЕСА_1загальною площею
202,4 кв. м.

Зазначена постанова прийнята
господарським  судом на підставі статей
161-163 КАС України.

04.03.2008 року Фонд комунального
майна м. Херсона (надалі - Фонд) звернувся з заявою про перегляд судового
рішення господарського суду Херсонської області від 27.02.2006 року за
нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що при розгляді справи Фонду не
були відомі обставини, які існували на момент вирішення спору в суді і  про які він дізнався лише 22.02.2008 року із
заяви громадянина ОСОБА_2, коли  ним
були  надані копії рішення
Суворовського  районного  суду м.Херсона від 13.04.2005року по  справі №2-2371/05 за позовом громадянина
ОСОБА_2до виконавчого  комітету
Херсонської  міської  ради, третя особа -ОСОБА_1про  визнання недійсним  розпорядження міського  голови
м.Херсона від  01.07.2002року
№794р та ухвали  колегії  суддів
судової  палати в цивільних  справах апеляційного  суду Херсонської  області
по  справі №22-1833/2005р.
від  03.08.2005року, яким визнано  неправомірним пункт 1.5 розпорядження
міського  голови  м.Херсона від
01.07.2002року №794р про передачу в оренду  нежилого
приміщення  ПП ОСОБА_1 Він вважає,
що ці обставини могли вплинути на судове рішення,  але не
були відомі йому на день
прийняття рішення, тому просить скасувати постанову і в задоволенні
позову відмовити.

Ухвалами суду від 20.03.2008 року
та  від 15.04.2008 року розгляд заяви
відкладався.

Справа розглядалася з  перервами, які оголошувалися в
засіданнях  суду  05.05.2008року та  14.05.2008року.

Позивач в судові  засідання не з'являвся, надіславши відзив на
заяву про перегляд судового рішення  за
нововиявленими обставинами, в якій просить відмовити в задоволенні зазначеної
заяви. Він  зазначає, що  позовні вимоги були задоволенні і позивач
отримав право  на викуп орендованого  майна у зв'язку з  наявністю
підстав, які підтверджують
здійснення позивачем
невід'ємних  поліпшень  орендованого
майна, які неможливо
відокремити  від майна без  спричинення шкоди та які здійсненні за згодою  орендодавця. Наявність  судового
рішення по  справі №22-1833/05 за
позовом фізичної  особи  ОСОБА_2до
Херсонської  міської  ради
та ПП ОСОБА_1 щодо  визнання
недійсним пункту 1.5 розпорядження
міського  голови від
01.07.2002року №794-р  не  може мати
ніяких  правових  наслідків
для вже вчинених  сторонами  юридичних
дій під  час виконання
чинного  договору оренди. До  того ж
зазначеним рішенням  ОСОБА_2
визнано  власником частини
нерухомого  майна площею 22,9кв.м.

Він також  зазначає, щодо  за фактом внесення змін до  технічного
паспорту  БТІ на АДРЕСА_1,
яка  належить ОСОБА_2, порушено  кримінальну справу в лютому 2005року,
слідство  по  якій триває.
Позивач наголошує,  що  як відповідачу, так і третій особі було  відомо про
наявність рішення Суворовського
районного  суду по  справі №22-1833/05.

Представник третьої особи  підтримує
вимоги позивача та просить
переглянути  постанову за
нововиявленими  обставинами, скасувати
її  та відмовити позивачу в задоволенні
позовних  вимог.

Позивач  своїм
правом  на судовий захист не  скористався і в судові засідання не  з'являвся, не
надавши при  цьому заяв про  відкладення розгляду справи, або  будь-яких
доказів причин неявки, тому справа розглядається за наявними  в ній доказами, без  участі представника позивача.

Розглянувши заяву відповідача
про  перегляд  рішення за нововиявленими  обставинами, дослідивши надані докази  та заслухавши представників сторін,   суд -

в с т а н о в и в :

Постановою господарського суду
Херсонської області від 27.02.2006 року позовні вимоги приватного підприємця
ОСОБА_1до  Фонду комунального  майна м. Херсона задоволено в повному обсязі.   Відповідача зобов'язано вчинити дії по
відчуженню шляхом приватизації - викупу на користь позивача нежитлового
приміщення в АДРЕСА_1загальною площею 202,4 кв. м.

Приймаючи  постанову, суд    виходив із
того, що  між  ПП ОСОБА_1 та управлінням  комунальної
власності (третя особа)
23.07.2002 року був укладений договір
оренди, термін  дії  якого
на момент  прийняття постанови
не  скінчився.  Під
час дії  договору  орендар
здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого  майна залишковою  вартістю
більш  ніж 25%, тому він  відповідно до
пункту 51 Закону України «Про
державну програму приватизації на 2000-2002роки»отримав право  на викуп нежитлового приміщення в
АДРЕСА_1загальною площею 202,4 кв. м.

Судом
в постанові також  зазначено, що
існування мораторію на проведення приватизації пам'яток культурної спадщини,
згідно Закону України „Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної
спадщини” від 01.02.2005 року на правовідносини
сторін  не  розповсюджується, оскільки   нежитлове приміщення по АДРЕСА_1,   згідно
Закону  України   „Про
охорону  культурної спадщини”,   охоронного
договору № 230019 та паспорту на будинок, віднесене до пам'яток культури
місцевого значення, тому до компетенції управління містобудування та
архітектури облдержадміністрацій відноситься визначення пам'яток культури
місцевого значення та рівня. Управління містобудування та архітектури
Херсонської облдержадміністрацій вже визначилося з переліком відповідних
об'єктів, які не підлягають приватизації, до яких нежитлове приміщення по
АДРЕСА_1 не має відношення.

Крім
того, відповідно до
постанови  від 27.02.2006року
зазначено, що висновком  № 2955 судової
будівельно-технічної експертизи проведеної 30.11.2005року експерт встановив, що
напівпідвальне приміщення (приміщення цокольного поверху) площею 202,4 кв. м.,
розташоване в житловому АДРЕСА_1 на момент огляду не є допоміжним приміщенням
вищезазначеного житлового будинку та
виступає окремим об'єктом цивільно-правових відносин у відношенні якого
можна вчиняти дії по укладенню оренди або відчуження.

Судом
при прийняті постанови було
відхилено посилання відповідача на те, що відповідно до  пункту 2 статті 10 Закону України «Про  приватизацію державного  житлового
фонду», пункту  40  Положення «Про порядок передачі  квартир (будинків) у власність громадян»,
затвердженого   наказом Державного  комітету України по  житлово-комунальному господарству  від
15.09.1992року №56 та рішення Конституційного  суду України від 02.03.2004року №4 пр/2004
вказане приміщення не підлягає окремій приватизації, оскільки висновком
проведеної судової експертизи спростовується те, що   об'єкт
оренди є  допоміжними  приміщеннями.

Відповідно
до  ст. 245 КАС України   постанова або  ухвала
суду, що  набрала законної  сили,
може бути  переглянута  у зв'язку з
нововиявленими  обставинами.
Підставами  для перегляду судового  рішення за нововиявленими  обставинами, зокрема є істотні для
справи  обставини, що  не
були і не  могли  бути
відомі особі, яка  звертається
із  заявою, на час  розгляду справи.

Таким
чином, необхідними  ознаками  нововиявлених обставин  є, по-перше, їх  наявність на час розгляду справи, по-друге
-те, що  ці обставини не  могли бути
відомі  заявникові на час  розгляду справи.

Виходячи  із
вимог  зазначеної  статті судове рішення може бути  переглянуто за двох  умов: істотність  нововиявлених
обставин  і виявлення їх  після
прийняття судового  рішення зі
справи.

Як
вбачається із  заяви  відповідача, на момент  прийняття постанови від 27.02.2006року  існувало рішення Суворовського  районного
суду м.Херсона від 13.04.2005року по
справі №2-2371/05 за позовом громадянина ОСОБА_2до виконавчого  комітету Херсонської  міської
ради, третя особа -ОСОБА_1про
визнання недійсним  розпорядження
міського  голови  м.Херсона від
01.07.2002року №794р . Зазначеним рішенням, з урахуванням  змін
відповідно до  ухвали  колегії
суддів  судової  палати в цивільних  справах апеляційного  суду Херсонської  області
по  справі №22-1833/2005р.
від  03.08.2005року, визнано  неправомірним пункт 1.5 розпорядження міського  голови
м.Херсона від  01.07.2002року
№794р про передачу в оренду  нежилого  приміщення
в АДРЕСА_1загальною  площею
200кв.м. приватному підприємцю ОСОБА_1

Рішенням  від 13.04.2005року та ухвалою апеляційного
суду від 03.08.2005року також  встановлено,
що  відповідно до висновку №42
проведеної  судової
будівельно-технічної   експертизи від
02.04.2005року  усі приміщення  житлового
АДРЕСА_1, в тому числі і розміщенні в підвальному приміщенні, які
знаходяться в користуванні ПП ОСОБА_1 на умовах
оренди,  є невід'ємною  частиною
зазначеного  житлового  будинку та допоміжними  приміщеннями, які призначені для забезпечення
експлуатації  будинку  та побутового
обслуговування   мешканців
будинку.

Вирішуючи  зазначений спір  місцевий та апеляційний суди  виходили із
вимог    пункту 2 статті 10  закону України “Про  приватизацію
державного житлового фонду”, відповідно до  якої
власники квартир багатоквартирних
будинків є  власниками  допоміжних
приміщень будинку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення  (кладовки, сараї та інші) передаються у
власність квартиронаймачам безкоштовно та окремо  приватизації не  підлягають.

В  цих
рішеннях  також  зазначено, що
рішенням Конституційного  Суду
України №4-рп/2004 від 02.03.2004року
надано  офіційне  тлумачення положень пункту 2 статті 10 закону
України “Про  приватизацію  державного житлового фонду”, згідно з  яким допоміжні приміщення  (підвали, кладовки, горища, колясочні і т.
ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян  одночасно з
приватизацією ними  квартир
(кімнат у квартирах) багатоквартирних житлових
будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не  потребує здійснення додаткових  дій, зокрема створення  об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку, вступу до  нього. Тобто,
допоміжні приміщення  стають  об'єктами
права  спільної  власності власників багатоквартирного  будинку одночасно  з
набуттям  права власності на
квартиру.

Ухвалою  апеляційного
суду Херсонської  області від  03.08.2005року  також
зазначено, що набуте громадянами право
власності  на квартири в
АДРЕСА_1та належні  до  них
допоміжні  приміщення, відповідно
до  статті 41 Конституції  України є непорушним. Оскільки рішенням  Конституційного  суду України встановлено, що  мешканці неприватизованих  квартир багатоквартирного  будинку є
власниками (співвласниками) допоміжних
приміщень  нарівні з  власниками
приватизованих  квартир, то
питання  щодо  згоди власників квартир - співвласників
допоміжних  приміщень
багатоквартирного  будинку на оренду
приміщень підвалу який є  допоміжним
приміщенням, має  вирішуватися відповідно
до  законів про власність, та інших  вимог Цивільного законодавства, оскільки  відповідно до ст.113 ЦК України (1963р.)
володіння, користування і розпорядження
майном при  спільній частковій
власності провадиться  за згодою
всіх  учасників, а при  відсутності згоди -спір  вирішується в суді.

Як
вбачається із  матеріалів справи,
про  зазначене  рішення місцевого суду від 13.04.2005 року та
ухвали  апеляційного суду від  03.08.2005року, яка  залишена в силі ухвалою  Верховного
Суду України від 25.01.2007року,
Фонду  комунального  майна  на
момент  прийняття постанови від
27.02.2006року не  було  відомо. Він дізнався   про
них  лише  22.02.2008року, коли гр. ОСОБА_2звернувся
до  нього із  заявою про зупинення  відчуження
підвального  приміщення площею
202,4 кв.м. по  АДРЕСА_1в м.Херсоні на
користь   ПП ОСОБА_1  та надав копії  рішення
та ухвал  зазначених  судових
інстанцій.

Таким
чином, рішенням Суворовського
районного  суду м.Херсона від
13.04.2005року по  справі №2-2371/05
та  ухвалою колегії  суддів
судової  палати в цивільних  справах апеляційного  суду Херсонської  області від
03.08.2005року по  справі №
22-1833/2005р. встановлено  обставини,
які спростовують  факти, викладені в
постанові від  27.02.2006 року  про
те, що орендовані ПП ОСОБА_1
підвальні  приміщення  площею 202,4кв.м.  не
є  допоміжними  приміщеннями
житлового  АДРЕСА_1в м. Херсоні
Цими  рішеннями   встановлено, що  орендовані ПП ОСОБА_1  приміщення
підвалу площею 202,4 кв.м. є
допоміжними  приміщеннями  багатоквартирного  житлового
будинку  по  пров. Готельному №9,   тому
відповідно до  п.2 ст. 10 закону
України “Про  приватизацію  державного житлового фонду” а також  рішення
Конституційного  суду України
від  02.03.2004року №4пр/2004 підвальні
приміщення передаються безоплатно у спільну власність громадян  одночасно з
приватизацією ними  квартир
(кімнат у квартирах) багатоквартирних житлових
будинків і окремій приватизації
на користь  ПП ОСОБА_1 не  підлягають.

Оскільки  на день
прийняття  постанови   від 27.02.2006 року ці факти  уже були встановлені рішенням  місцевого та апеляційного  суду, посилання в постанові на висновок  судової
експертизи №2955 від
02.04.2005року  щодо  того, що
орендовані  приміщення не  є
допоміжними  підвальними  приміщеннями
не може бути  належним  доказом по
справі в розумінні  статті 70
КАСУ. Факт належності орендованих
приміщень до допоміжних
підвальних  приміщень які є  спільною
власністю громадян  житлового  будинку,
на час прийняття постанови уже був встановлений іншим судовим рішенням в
цивільній справі, тому відповідно до  ч.1
статті 72 КАСУ  станом на 27.02.2006року    не ці факти не підлягали додатковому   доказуванню.

Зазначені рішення та ухвала  були наявними на час прийняття постанови,
вони  були  відомі ПП ОСОБА_1, як  стороні по
справі, але не  надані
господарському суду при  прийнятті
постанови  від  27.02.2006року. В  той же час вони не були  відомі
заявникові на час  розгляду
справи.

З
урахуванням  зазначеного, рішенням
Суворовського  районного  суду м.Херсона від 13.04.2005року по  справі №2-2371/05 та  ухвалою колегії  суддів
судової  палати в цивільних  справах апеляційного  суду Херсонської  області від
03.08.2005року по  справі №
22-1833/2005р. спростовуються  викладені
в постанові від 27.02.2006року обставини щодо
права ПП ОСОБА_1 на приватизацію
нежилих  приміщень площею  202,4 кв.м., оскільки  ці приміщення є  допоміжними
підвальними приміщеннями та спільною
власністю громадян  житлового  будинку, тому відповідно до  ст. 253 КАСУ зазначена постанова
підлягає  скасуванню з  прийняттям
нової  постанови  про
відмову в задоволенні позовних
вимог.

Посилання
ПП ОСОБА_1 на те, що  ним подана заява
про  перегляд  рішення Суворовського  районного
суду м.Херсона від 13.04.2005року
за нововиявленими
обставинами  не  є
підставою  відмови  в задоволенні
вимог  заявника про  перегляд
постанови  за нововиявленими
обставинами,  оскільки  будь-яких
доказів перегляду цього  рішення
або   хоча б  прийняття заяви  до
розгляду, господарському суду не
надано.

Не  надано
ПП ОСОБА_1 і доказів, які б
свідчили про  те, що  Фонду, як
особі, яка  подала заяву про  перегляд
постанови за нововиявленими
обставинами, було  відомо  раніше про
існування судових  рішень  місцевого
та апеляційного  судів.

Клопотання  позивача про
зупинення провадження у справі до
закінчення слідства по
кримінальній справі
№031134-05  по факту   внесення змін  до
технічного  паспорту суд відхиляє,
оскільки  заявник  просить
переглянути  постанову  по
справі не  на підставі внесення
змін  в технічний паспорт, а за
іншими  обставинами.

На
підставі вищезазначеного, керуючись
ст. 248, 252, 253  Кодексу
Адміністративного  судочинства України,
суд

п о с т а н о в и в:

1. Постанову Господарського суду
Херсонської області від  27.02.2006 року
скасувати.

2. В задоволенні позовних вимог
приватного підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання Фонду комунального майна
м.Херсона  вчинити дії по відчуженню
шляхом  викупу   на користь приватного підприємця ОСОБА_1
нежитлових приміщень в АДРЕСА_1загальною площею 202, 4кв.м  відмовити.

3.Роз'яснити
сторонам, що  зазначена
постанова  може бути  оскаржена в порядку,  встановленому
КАС України для оскарження судових
рішень суду відповідної  інстанції.
Заява  про  апеляційне
оскарження  та  апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної
інстанції  через суд  першої
інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції. Заява
про апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення,  а в разі   складення
постанови  у  повному
обсязі  відповідно  до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.
Апеляційна   скарга  може
бути  подана  без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
З.І. Ємленінова

Постанова
підписана  26.05.2008року.