ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 1/130

23.05.08

За позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго»в особі

Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»

до                      Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне

підприємство № 612»«ІККТ –Укрмонтаж»

про стягнення 13 295, 16 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача: Радзівіло Т.О. –предст. за довір. № Д 07/1833 від 25.03.2008;

Цурка Н.О. – предст. за довір. № У07/79444 від 18.12.2007

Від відповідача: Нагорянський С.І. –предст. за довір. № 5 від 10.12.2007.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулась з позовом Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго»в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»(далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство № 612»«ІККТ –Укрмонтаж»(далі відповідач) про стягнення з останнього 13 925,16 грн. за договором № 331208 від 12.05.2005 року про постачання теплової енергії у гарячій воді, в якому листом від 12.05.2005 № 048-21-4600 «Про впорядкування договірних відносин»було проведено зміну номеру договору, який від 01.05.2005 змінено на номер № 331203 (надалі Договір), а саме: 9 446,94 грн. –основного боргу; 3 448,01 грн.–інфляційна складова боргу; 268,25 грн. –3% річних, а також покладення на відповідача судових витрат ( 131,63 грн. –державного мита; та 118,00 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов’язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з 01.01.2007 року по 01.02.2008 року основний борг становить 9 446,94 грн.

Ухвалою суду від 28.03.2008 р. справу прийнято до свого провадежння суддею Мельник В.І. та призначено розгляд на 12.05.2008.

В судовому засіданні 12.05.2008р. позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив, обґрунтовуючи це тим, що оплата платежів здійснюється мешканцями будинків –самостійно, а відповідач не проводив оплату платежів. Також останнім вказується на те, що з 01.05.2007 року будинки до яких постачалась теплова енергія за Договором, були повернуті Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві раді, згідно рішення Шевченківської районної у м.Києві ради №187 від 19.02.2007 (копія в матеріалах справи), за яким майно відповідача, передається та закріплюється за Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради на праві господарського відання.

У відповідності до ст. 77ГПК України в судовому засіданні оголошено перерву до 23.05.2008.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та відповідача, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2003р. між сторонами по справі укладено договір № 331208 на постачання теплової енергії, за умовами якого позивач зобов’язався постачати відповідачу теплову енергію, а останній –оплачувати вартість спожитої теплової енергії, яка використовується населенням не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, за теплову енергію яка використовується орендарями не пізніше 25 числа поточного місяця.

Поясненнями сторін, поданим позивачем розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, звітами про використану теплову енергію за період 01.01.2007 –01.02.2008 роки, стверджується факт постачання позивачем відповідачу протягом указаного періоду теплової енергії вартістю 9 446, 94 грн.

Також встановлено, що рішенням № 187 від 19.02.2007р Шевченківської районної у м. Києві Ради жилий та нежилий фонд, який був закріплений за відповідачем, на праві господарського відання, було повернуто Шевченківській районній у м.Києві раді та передано Комунальному підприємству по утриманню Житлового господарства. Вищевказана передача майна була проведена поза межами волі відповідача.

26 квітня 2007р. відповідач надіслав на адресу позивача лист № 226 від 26.04.2007р., яким повідомив про передачу майна та просив замінити сторону в зобов’язанні, що випливало з договору № 331203. Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради листом № 10 від 25.04.2007, також висунуло вимогу позивачу, щодо заміни сторони в зобов’язанні за оспорюваним договором (копії наявні а матеріалах справи).

Судом, також враховано те, що заборгованість від населення перейшла до іншої юридичної особи, оскільки мешканці будинків сплачували кошти по заборгованості за попередній період у наступні періоди, вже під час дії іншого договору, між позивачем і іншою юридичною особою.

В порушення вимог ст.33 ГПК України суду не було надано договору, укладеного позивачем з новою юридичною особою, та доказів руху коштів від населення за попередні періоди та за новим договором.

Виходячи з того, що обов’язок відповідача щодо забезпечення сплати на користь позивача 9 446,94грн. боргу за спірним договором перейшов до іншої юридичної особи, то підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.

Враховуючи, що зобов’язання відповідача по оплаті за теплову енергію у розмірі 9 446, 94 грн. у строки встановлені договором № 331203 від 01.07.2005 р. припинене шляхом заміни цього зобов’язання новим зобов’язанням і прийнятим до виконання позивачем та новою юридичною особою, а також встановлене рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради № 187 від 19.02.2007 р., яким не передбачено стягнення з відповідача на користь позивача неустойки та інших сум за прострочення виконання грошового зобов’язання, допущеного до часу заміни боржника, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 604 ЦК України підстави для стягнення на користь позивача цих сум відсутні.

Виходячи з наведених вище обставин, у позові відповідно до ст.16 ЦК України слід відмовити.

Понесені по справі господарські витрати стосовно вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго»відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя В.І.Мельник

(Рішення виготовлене та підписане 02.06.2008р.)