ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2008 р. Справа № 11/8156

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іоннікової І.А.

суддів: Веденяпіна О.А.

Черпака Ю.К.

при секретарі Гаврилюк Т.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Франков В.Г. (доручення від 13.05.08р.)

від відповідача: Давидчук Р.В. (довіреність №16/81-07 від 08.10.07р.)

розглянувши апеляційну скаргу спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенюк-Штефанік", м. Красилів Хмельницької області

на рішення господарського суду Хмельницької області

від "07" лютого 2008 р. у справі № 11/8156 (суддя Радченя Д.І.)

за позовом спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенюк-Штефанік", м. Красилів Хмельницької області

до Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" в особі Хмельницької філії НАК "Украгролізинг", м. Хмельницький

про стягнення 110697,00грн. збитків,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 07.02.08 рокуу справі №11/8156 в задоволені позову спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю „Арсенюк & Стефанік” до національної акціонерної компанії „Украгролізінг” в особі Хмельницької філії НАК „Украгролізінг” м. Хмельницький про стягнення 110697,00 грн. збитків - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти новий судовий акт, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, на думку скаржника, судом не повністю встановлені всі обставини, що мають значення для справи, а при винесенні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказав, що відповідач не заперечує той факт, що згідно договору фінансової оренди від 19.03.03 року, останній у позивача отримав в оренду легковий автомобіль Renault Laguna, 2003 року випуску, д.н 700-20ХМ, а лише вказує, що при передачі автомобіля не складався акт приймання - передачі.

Крім того скаржник вважає, що судом першої інстанції безпідставно не застосував ст. 264 ЦК України, що передбачає переривання перебігу строку позовної давності.

Представник позивача в судовому засіданні надав додаткові пояснення, якими підтримав доводи апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та необгрунтованим, просить його скасувати та задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в засіданні суду заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу Спільного підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Арсенюк-Штефанік" - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

19 березня 2003 року між СП ТОВ "Арсенюк & Штефанік" та Хмельницькою філією НАК "Украгролізинг" було укладено договір оренди автомобіля. Згідно даного договору позивач передав відповідачу у користування на умовах оренди автомобіль Renault Laguna, 2003 року випуску, кузов № VF1BG0V строком на 12 місяців.

Відповідно до договору розмір орендної плати складав: 6396 євро попередньої оплати та 1292,08 євро щомісячно на протязі року до 19.03.04 року. Орендна плата мала здійснюватись в валюті України по курсу НБУ на день оплати.

Згідно виписок про рух коштів по банківських рахунках позивача, відповідач сплатив за користування автомобілем 40000 грн., зокрема: 10.06.03р. (платіжне доручення №0521) - 10000 грн., 16.09.03 - (платіжне доручення №0997) - 5000 грн., 29.03.04р. - (платіжне доручення №0306) - 12000 грн., 01.04.04р. - (платіжне доручення №0334) - 3000 грн., 10.11.04р. платіжне доручення №1366 - 10000 грн.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань по здійсненню платежів, в повному обсязі станом на 25 жовтня 2007 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 88991грн.

Перевіривши дану судом першої інстанції юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов’язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Підстави цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічна норма закріплена статтею 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, де орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької діяльності.

Місцевий господарський суд встановив, що оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами період перебування спірного автомобіля в оренді у відповідача, у позивача відсутні підстави для стягнення орендних платежів на підставі договору від 19.03.2003 року згідно поданого розрахунку, однак з таким висновком суду, апеляційна інстанція не погоджується враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач у письмових поясненнях та його представник в судових засіданнях не заперечили факт отримання згідно договору оренди від 19.03.03 року від позивача в оренду автомобіля Renault Laguna, 2003 року випуску, державний номер 700-20ХМ. Відповідач вказує лише, що акт прийому - передачі даного автомобіля не складався.

Відповідно до п.п. 4 та 8 вищевказаного договору випливає, що автомобіль передається в фінансову оренду з подальшою передачею його у власність відповідача за умови сплати орендодавцю суму всієї орендної плати ( фактичної вартості автомобіля).

Як вбачається з матеріалів справи після укладення договору фінансової оренди від 19.03.03 року та передачі автомобіля, Хмельницькою філією НАК "Украгролізинг" було перераховано позивачу 40000 грн. в рахунок сплати орендних платежів по вищевказаному договору, що підтверджує фактичне виконання сторонами умов договору оренди.

Крім того, на думку суддів колегії лише відсутність акту прийому - передачі орендованого автомобіля не може слугувати підставою для відмови в стягненні орендних платежів на підставі договору від 19.03.03р.

На вимогу апеляційної інстанції позивач надав розрахунок фактичної суми заборгованості по сплаті орендної плати. Згідно цього розрахунку, борг відповідача перед позивачем по сплаті орендної плати за користування автомобілем становить 89861грн.

З наданого відповідачем цього ж розрахунку вбачається, що сума заборгованості орендної плати по договору фінансової оренди від 19.03.03р. становить 92398,54грн.

З огляду на викладене, судова колегія вважає обгрунтованими позовні вимоги про стягнення 88991грн. орендної плати за вищевказаним договорм.

Щодо стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту, проведеного позивачем, апеляційна інстанція зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом позивачем надано акт огляду дорожнього транспортного засобу від 20.02.2007 року, акт додаткового огляду від 23.02.2007 року та звіт № 001277 від 20.02.2007 року, за результатами якого загальна сума завданих збитків в результаті пошкодження при ДТП становить 21706,15 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо неналежності та недопустимості наданих доказів.

В акті огляду дорожнього транспортного засобу №1277 від 20.02.07 зазначено, що при огляді перебував і від підпису відмовився, однак не зазначено хто саме перебував при огляді даного автомобіля.

На думку суддів колегії, місцевий господарський суд вірно не взяв до уваги і звіт № 001277 від 20 лютого 2007 року про визначення матеріального збитку, заподіяному власнику автомобіля Renault Laguna, 2003 року випуску, кузов №VF1BG0V, держ. номер 700-20 ХМ, оскільки зі змісту даного звіту вбачається, що метою проведення експертизи було визначення матеріального збитку заподіяного внаслідок пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді вищенаведеного автомобіля, тоді як позивачем не надано суду таких матеріалів, і як і не доведено хто скоїв дорожньо транспортну пригоду, не надано протоколу огляду місця події, інших матеріалів які б свідчити про ДТП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна інстанція погоджується з висновком місцевого господарського суду, щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що також не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо пропущення позивачем загального строку позовної давності в три роки, передбаченого ст. 257 ЦК України.

Відповідно до частини 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 10.11.04 року на розрахунковий рахунок позивача перераховано 10000 грн. орендної плати за користування автомобілем за договором від 19.03.03 року, даний факт відповідачем не спростований.

З огляду на викладене, строк позовної давності необхідно рахувати від 10.11.04 року, позовна заява подана СП ТОВ "Арсенюк & Штефанік" 31.10.07 року, тобто в межах 3 річного строку.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Хмельницької області від 7.02.08 року у справі №11/8156 скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Спільного підприємства товариство з обмеженою відповідальністю "Арсенюк & Штефанік" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 07.02.2008 року у справі №11/8156 скасувати та прийняти нове рішення:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" в особі Хмельницької філії НАК "Украгролізинг" (м. Хмельницький, вул. Свободи, 70, код 25940684) на користь Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенюк & Штефанік" (Хмельницька обл., м. Красилів, вул. Грушевського, 146, код 21349824) - 88991 грн. орендної плати.

В решті позову відмовити."

3. Видачу наказу доручити господарському суду Хмельницької області.

4. Справу №11/8156 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий - суддя: Іоннікова І. А.

судді::

Веденяпін О.А.

Черпак Ю.К.

Віддрук. 4 прим.

1- до справи

2,3- сторонам

4- в наряд