ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
проспект Миру , 20                                                                       тел. 678-853
РІШЕННЯ

24 липня 2008 року Справа № 8/131

За позовом:          Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма", пр-т.Лісовий, 39, м.Київ, 02166

до відповідача: Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро", вул.Леніна, 15, с.Старий Биків, Бобровицький район, Чернігівська область, 17416

про стягнення 865304грн.26коп.

Суддя Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Цурка Н.О. –представник, довіреність від 02.07.08р.

від відповідача: не з’явився

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 729885грн.50коп. боргу за товар, отриманий по накладних №КЛ-21/299 від 28.04.07р.; №КЛ-21/432 від 24.05.07р.; №КЛ-21/442 від 25.05.07р.; №КЛ-21/529 від 08.06.07р.; №КЛ-21/543 від 12.06.07р.; №КЛ-21/579 від 22.06.07р.; №КЛ-21/708 від 12.09.07р. на підставі договору купівлі-продажу №1/04 від 28.04.07р., 62430грн.21коп. пені, нарахованої за період з 01.01.08р. року по 01.06.08р. року та 72988грн.55коп. штрафу за несвоєчасну оплату товару.

Відповідач відзив на позов не надав, представника для участі в судовому засіданні не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення за №945949. Враховуючи, що явка представника відповідача у засідання господарського суду обов’язковою не визнавалася, відповідач не скористався своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні, суд вважає за можливе вирішити спір за його відсутності. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, вислухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „ВАССМА” (позивач у справі) та Агропромисловим товариством з обмеженою відповідальністю „Дніпро” (відповідача у справі) було укладено договір купівлі-продажу засобів захисту рослин №1/04 (далі –договір), за умовами якого позивач зобов’язувався передати відповідачу товар, а відповідач, в свою чергу, зобов’язувався прийняти та провести оплату за товар. Сторони домовилися, що договір діє з моменту його підписання до повного виконання сторонами обов’язків по договору.

Відповідно до п.3.1 договору товар передавався відповідачу партіями. Асортимент товару, його кількість, термін поставки та оплати, місце передачі товару, ціна, згідно з п.2.1 договору, визначалися в додатках, рахунках та накладних документах, що є невід’ємною частиною договору.

Згідно з п.5.1, 5.3 відповідач мав повністю оплатити партії товару за ціною, вказаною в додатку та вказаною в рахунку-фактурі, що виписувалися позивачем, в строк до 29.08.07р.

Виходячи із суті договірних відносин фактично між сторонами укладений договір поставки, положення якого регулюються ст.265 Господарського кодексу України та ст.712 Цивільного кодексу України, за змістом яких одна сторона - постачальник зобов’язується поставити у зумовлені строки другій стороні –покупцеві товар, а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Факт виконання позивачем зобов’язань по договору підтверджується копіями видаткових накладних №КЛ-21/299 від 28.04.07р.; №КЛ-21/432 від 24.05.07р.; №КЛ-21/442 від 25.05.07р.; №КЛ-21/529 від 08.06.07р.; №КЛ-21/543 від 12.06.07р.; №КЛ-21/579 від 22.06.07р.; №КЛ-21/708 від 12.09.07р., по яких відповідачу було поставлено товар на загальну суму 809663грн.90коп. Про отримання відповідачем товару свідчать підписи уповноважених осіб, що отримували товар, та відтиски штампу відповідача на вищезазначених накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач прийняті на себе зобов’язання належним чином не виконав. Відповідачем в рахунок оплати вартості отриманого товару перераховано позивачу лише 59778грн.40коп., що підтверджується банківськими виписками про рух коштів на рахунку позивача за 18.09.07р., 25.09.07р.

Наявність заборгованості за отриманий товар відповідач визнав, підписавши акт звірки взаєморозрахунків (а.с.23), відповідно до якого станом на 04.12.07р. за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 749885грн.50коп. Розмір вказаної заборгованості підтверджується відповідачем також і в гарантійному листі №25 від 28.02.08р., в якому він зобов’язується погасити заборгованість до 01.05.08р.

Проте, відповідачем в рахунок погашення заборгованості перераховано 26.03.08р. лише 20000грн., що підтверджується випискою про рух коштів на банківському рахунку позивача за 26.03.08р. Отже всього, відповідачем сплачено 79778грн.40коп.

Таким чином, на момент прийняття рішення заборгованість за отриманий товар становить 729885грн.50коп.

В силу ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов’язань по оплаті вартості отриманого товару у встановлений договором строк, на момент прийняття рішення доказів повного погашення заборгованості за отриманий товар відповідач суду не представив, а тому з нього підлягає стягненню 729885грн.50коп. боргу.

Відповідно до п.8.3 договору у випадку несвоєчасної оплати товару покупець зобов”язний сплатити штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого товару та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення. Також сторони відповідно до п.6 ст.259 Господарського кодексу України домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань за договором здійснюється без обмеження строку.

З урахуванням вищезазначених умов договору позивач просить стягнути з відповідача 62430грн.21коп. пені, нарахованої за період з 01.01.08р. по 01.06.08р., та 72988грн.55коп. штрафу за несвоєчасну оплату товару.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і сплата неустойки.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Виходячи із змісту даної статті, штраф як вид неустойки носить разовий характер, нараховується одноразово саме за факт невиконання або неналежного виконання зобов’язання. Оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконав належним чином прийняті на себе зобов’язання ані після підписання акту звірки розрахунків, ані після дати зазначеної у гарантійному листі від 28.02.08р., суд приходить до висновку, що позивачем правомірно нараховано штраф в сумі 72988грн.55коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Як свідчить розрахунок ціни позову, позивачем нараховано пеню за період з 01.01.08р. по 01.06.08р. на суму боргу в розмірі 729885грн.50коп. Однак, за наявними в справі доказами вбачається, що з 01.01.08р. по 26.03.08р. відповідач мав заборгованість перед позивачем за поставлений товар в розмірі 749885грн.50коп. Таким чином, виходячи з умов договору, пеня за неналежне виконання зобов’язань за вказаний позивачем період становить 64533грн.62коп.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт невиконання відповідачем належним чином зобов’язань по договору, наданий позивачем розрахунок пені відповідає фактичним обставинам справи, та обчислений з урахуванням умов договору та змін облікової ставки Національного банку України, а застосування та визначення розміру штрафних санкцій є правом кредитора, тому вимоги позивача в частині стягнення пені є правомірними і задовольняються судом виходячи з обчисленого позивачем розміру пені 62430грн.21коп., оскільки ця сума не перевищує фактичний розмір пені за період з 01.01.08р. по 01.06.08р.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.193,259,265 Господарського кодексу України, ст.ст.549,611,712 Цивільного кодексу України, ст.ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Агропромислового товариства з обмеженою відповідальністю „Дніпро”, Леніна, 15, с.Старий Биків, Бобровицький район, Чернігівська область, 17416 (ідентифікаційний код 30866264, р/р 7173 в Харківському відділенні Промінвестбанку м.Києва, МФО 322205) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „ВАССМА”, пр-т Лісовий, 39, м.Київ, 02166 (ідентифікаційний код 33937992, р/р 1008 в ВАТ „Укрексімбанк” м.Києва, МФО 322313) 729885грн.50коп. боргу, 62430грн.21коп. пені, 72988грн.55коп. штрафу, 8653грн.04коп. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                     Т.Г.Оленич