СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

29 липня 2008 року

Справа № 2-16/5513-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Латиніна О.А.,

секретар судового засідання                                        Яресько О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, Міністерства культури і мистецтв Автономної Республіки Крим;

відповідача: не з'явився, Головного контрольно-ревізійного управління України;

третьої особи: не з'явився, Кримського університету культури, мистецтв і туризму;

розглянувши апеляційну скаргу Головного контрольно-ревізійного управління України на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 26 травня 2008 року у справі № 2-16/5513-2008 А

за позовом Міністерства культури і мистецтв Автономної Республіки Крим

(пр. Кірова, 13, Сімферополь, 95005)

до Головного контрольно-ревізійного управління України

(вул. П. Сагайдачного, 4, Київ, 04070)

третя особа: Кримський університет культури, мистецтв і туризму

(вул. Київська, 39, Сімферополь, 95017)

про скасування обов'язкових вимог

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя В.А. Омельченко) від 26 травня 2008 року у справі № 2-16/5513-2008 А зупинені дії по виконанню обов'язкових вимог Головного контрольно-ревізійного управління України № 03-14/329 від 10 квітня 2008 року в частині нецільового використання бюджетних коштів на утримання учбового закладу без відповідного рівня акредитації у сумі 5595620, 64 грн.; нецільового використання бюджетних коштів на утримання відділу технічного нагляду, який не є культурно-просвітницьким закладом у сумі 254523, 20 грн. та незаконного списання витрат, при проведенні заходів в сфері культури без первинних документів у сумі 66057, 69 грн. до ухвалення рішення у справі (а.с.13-14).

Не погодившись з постановленим судовим актом, Головне контрольно-ревізійне управління України подало апеляційну скаргу, в якій просить про скасування ухвали як такої, що прийнята з порушенням норм процесуального права (а.с. 19-22).

Позивач та третя особа, заперечуючи проти апеляційної скарги, вважають її безпідставною, оскільки в мотивувальній частині ухвали відсутнє будь-яке обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, чим не дотримано вимоги статті 165 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскаржена ухвала мотивована посиланням на норми статей 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судове засідання, яке було призначено на 29 липня 2008 року представники сторін не з'явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

До початку розгляду справи по суті від представника Головного контрольно-ревізійного управління України надійшло клопотання про відкладення слухання справи у зв'язку з відпусткою його представника.

Відповідно до пункту 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належним їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 29 липня 2008 року у зв'язку з відпусткою судді Антонової І.В. та хворобою судді Заплава Л.М. було здійснено їх заміну на суддів Лисенко В.А. та Латиніна О.А.

Перевіривши рішення суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

З 25 січня по 16 лютого 2008 року Головним контрольно-ревізійним управлінням України була проведена ревізія використання бюджетних коштів, виділених Міністерству культури і мистецтв Автономної Республіки Крим за період з 01 січня 2006 року по 01 січня 2008 року, про що складено відповідний акт № 03-22/14 від 16 лютого 2008 року.

На підставі зазначеного акту Головне контрольно-ревізійне управління України розпорядженням № 9 від 15.05.2008зобов'язало зупинити операції з бюджетними коштами на рахунках № 1216; № 1216 за винятком операцій за кодами економічної класифікації видатків 1110, 1120, 1340 зі сплати податків і зборів платежів, інших платежів до бюджетів і державних цільових фондів, також з виконання рішень органів, яким відповідно до закону надано право стягнення коштів на строк до 13 червня 2008 року, посилаючись на те, що у порушення частини 4 статті 51 Бюджетного кодексу України Міністерством в період, що ревізувався, за функціональною класифікацією "Вищі заклади освіти ІІІ та ІV рівнів акредитації" необгрунтовано затверджено бюджетні асигнування, зайво виділено фінансування та витрачено на утримання навчального закладу ІІ рівня акредитації кошти у загальній сумі 5595620,64 грн., що, відповідно до частини 1 статті 119 Бюджетного кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів.

Також, у порушення пункту 4 статті 51 Бюджетного кодексу України, пунктів 20, 22 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, в ревізійному періоді апаратом Міністерства необгрунтовано визначено асигнувань, затверджено кошторис та фактично використано (проведено видатки) апаратом Міністерства за функціональною класифікацією "Інші культурно-просвітницькі установи та заходи" на утримання відділу, який не входить в його структуру та не є окремою юридичною особою (підприємством, установою або організацією), коштів бюджету Автономної Республіки Крим у загальній сумі 254523,20 грн., що, відповідно до вимог статті 119 Бюджетного кодексу України, є використанням на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням.

У травні 2008 року Міністерство культури і мистецтв Автономної Республіки Крим звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до Головного контрольно-ревізійного управління України, за участю третьої особи - Кримського університету культури, мистецтв і туризму, просило зупинити дії з виконання обов'язкових вимог Головного контрольно - ревізійного управління України № 03-14/329 від 10.04.2008 в частині нецільового використання вищезгаданих бюджетних коштів.

Ухвалою господарського суду Автономної Республік Крим від 12 травня 2008 року відкрито провадження у адміністративній справі.

Клопотанням № 1161/9-08 від 07 травня 2008 року Міністерство культури і мистецтв Автономної Республіки Крим просило заборонити відповідачу здійснювати будь-які дії стосовно Міністерства культури і мистецтв Автономної Республіки Крим, у частині припинення операцій з бюджетними коштами.

Як було зазначено вище, судом першої інстанції клопотання було задоволено у частині зупинення дій по виконанню обов'язкових вимог Головного контрольно-ревізійного управління України № 03-14/329 від 10 квітня 2008 року в частині нецільового використання бюджетних коштів на утримання учбового закладу без відповідного рівня акредитації у сумі 5595620, 64 грн.; нецільового використання бюджетних коштів на утримання відділу технічного нагляду, який не є культурно-просвітницьким закладом у сумі 254523, 20 грн. та незаконного списання витрат при проведенні заходів у сфері культури без первинних документів у сумі 66057, 69 грн. до ухвалення рішення у справі.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Статтею 117 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.                     Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 3 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Як свідчать матеріали справи, предметом адміністративного позову є вимога про скасування обов'язкових вимог Головного контрольно-ревізійного управління України № 03-14/329 від 10 квітня 2008 року в частині нецільового використання бюджетних коштів, наслідком яких є зупинення операцій з бюджетними коштами.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія погоджується з правильним по суті висновком суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дій по виконанню обов'язкових вимог Головного контрольно-ревізійного управління України № 03-14/329 від 10 квітня 2008 року, оскільки зупинення операцій з бюджетними коштами Міністерству культури і мистецтва Автономної Республіки Крим на реєстраційних рахунках № 1216; № 1216, відкритих у Головному Управлінні Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим потягне за собою фактичне припинення діяльності третьої особи - Кримського університету культури, мистецтв і туризму.

Отже, існує наявна загроза спричинення шкоди інтересам як позивача, так і третьої особи у справі.

Судова колегія не може погодитись з доводами апеляційної скарги про упереджене ставлення суду та фактичне висвітлення позиції органу, який розглядає спір, до прийняття рішення у справі, оскільки пункт 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає саме наведену судом мотивацію забезпечення позову.

Крім того, у разі відмови у позові застосовані заходи будуть скасовані, а розпорядження та вимоги відповідача за наслідками ревізії - обов'язковими до виконання.

Отже, права відповідача до прийняття судом рішення по суті справи не можна вважати порушеними.

Разом з тим, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги у тій частині, що судом першої інстанції порушені вимоги пункту 1 статті 24 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.

Враховуючи статус відповідача, згідно вищенаведеної норми справа підлягає розгляду у колегіальному складі суду.

Під час відкриття провадження у справі в ухвалі господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 травня 2008 року не було зазначено про дотримання судом першої інстанції пункту 1 статті 24 Кодексу адміністративного судочинства України, що прямо передбачено підпунктом 6 пункту 4 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 2 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як прийнята з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 статті 199 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду вправі скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія вважає за необхідне частково задовольнити клопотання позивача та відмовити у забезпеченні позову шляхом заборони відповідачу здійснювати будь-які дії щодо Міністерства культури і мистецтв Автономної Республіки Крим стосовно зупинення операцій з бюджетними коштами.

Керуючись статтями 24, 117, 118, підпунктом 3 пункту 1 статті 199, підпунктом 4 пункту 1статті 202, підпунктом 1 пункту 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного контрольно-ревізійного управління України задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 26 травня 2008 року у справі № 2-16/5513-2008 А скасувати.

3. Заяву Міністерства культури і мистецтв Автономної Республіки Крим про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

4. Зупинити дії по виконанню обов'язкових вимог Головного контрольно - ревізійного управління України № 03-14/329 від 10.04.2008 року в частині нецільового використання бюджетних коштів на утримання учбового закладу без відповідного рівня акредитації на суму 5595620,64 гри.; нецільового використання бюджетних коштів на утримання відділу технічного нагляду, який не являється культурно - просвітницьким закладом на суму 254523,20 грн. та незаконного списання витрат при проведенні заходів в сфері культури без первинних документів на суму 66057,69 грн. до ухвалення рішення по справі.

5. У забезпеченні позову шляхом заборони відповідачу здійснювати будь-які дії щодо Міністерства культури і мистецтв Автономної Республіки Крим стосовно зупинення операцій з бюджетними коштами відмовити.

Суд апеляційної інстанції роз’яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        Г.К. Прокопанич

Судді                                                                      В.А. Лисенко

О.А.Латинін