КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

04.08.08 р.                                                                                          № 14/134

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Шевченко В. Ю. (доповідач по справі),

суддів:

Тарасенко К. В.

Ільєнок Т.В.

секретар судового засідання          Гонтар О.В.

В судове засідання з’явились представники сторін

від позивача:           Покотило В.М. –дов. б/н від 10.04.2008р., представник

від відповідача:           не з’явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства „Деа” на рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2008р.

по справі №14/134 (суддя Іваницький О.Т.)

за позовом          Приватного підприємства „O.L.KAR.Фарм-Сервіс”

до                    Приватного підприємства „Деа”

про                    стягнення 13548,48грн.,

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство „O.L.KAR.Фарм-Сервіс” звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства „Деа” про стягнення 13548,48грн. (а.с.2-3).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 15.05.2008р. по справі №14/134 позовні вимоги задоволено (а.с.48). Рішення місцевого суду мотивовано наявністю несплаченого відповідачем боргу.

Не погоджуючись із рішенням, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та клопотанням про відновлення строку подання апеляційної скарги.

Позивач, згідно ст.96 ГПК України, надав відзив на апеляційну скаргу від 29.07.2008р., в якому просить залишити без змін рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2008р. у справі №14/134, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 04.08.2008р. представник позивача проти апеляційної скарги заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи.

Відповідач надіслав пояснення від 28.07.2007р., в яких повідомляє що його представник Лосєва О.І. знаходиться на лікуванні і не має можливості прийняти участь у розгляді справи, в зв’язку з чим відповідач просить відкласти розгляд справи.

Відповідно ст.80 ЦК України саме юридичні особи, а не окремі її працівники наділяються цивільною правоздатністю та дієздатністю. Згідно ст.92 ЦК України від імені юридичної особи діють органи, які створені та функціонують у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, знаходження окремого представника юридичної особи на лікуванні (не підтверджене жодним доказом) не може слугувати підставою для відкладення розгляду справи.

Сторонами на виконання ухвали апеляційного суду від 14.07.2008р. надані всі необхідні документи та пояснення, і відповідно неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія апеляційного суду виходить із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що протягом 2007р., без письмового укладання договору, Приватним підприємством „O.L.KAR.Фарм-Сервіс” були поставлені Приватному підприємству „Деа” лікарські засоби на загальну суму 9085,88грн., що підтверджується видатковими накладними №РФ-0084814 від 14.09.2007р., №РФ-0086080 від 18.09.2007р., №РФ-0087490 від 21.09.2007р., №РФ-0087492 від 21.09.2007р., №РФ-0090031 від 28.09.2007р., №РФ-0091741 від 02.10.2007р., №РФ-0093346 від 05.10.2007р., в яких погоджений сторонами строк оплати (а.с.4-10).

02.01.2008р. між ПП „O.L.KAR.Фарм-Сервіс” та ПП „Деа” був укладений договір купівлі-продажу №10090, згідно якого позивач зобов’язався передати у власність лікарські препарати, а відповідач зобов’язався їх прийняти і оплатити (а.с.14).

Договором передбачено, що ціна на товар є погодженою між сторонами та зазначена у товарних накладних на кожну партію товару (п.4.1 договору). Відповідно п.4.2 договору, розрахунки за товар здійснюється у строк, зазначеній у товарній накладній.

На виконання договору №10090 позивач поставив відповідачу по видаткових накладних №РФ-0006111 від 25.01.2008р., № РФ-0008803 від 05.02.2008р., №РФ-0017484 від 04.03.2008р. (а.с.11-12) лікарські препарати, всього на загальну суму 4480,60грн.

Таким чином, відповідач за період із 14.09.2007р. по 04.03.2008р. отримав від позивача товар на суму 13566,48грн.(9085,88грн.+4480,60грн.)

06.03.2008р. позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості 13548,48грн.

Відповідач заперечує проти позову, вважає, що договором №10090 передбачено досудове врегулювання спору, а також вважає, що взагалі відсутній предмет спору, оскільки ПП „Деа” не заперечує проти розрахунку товаром або грошовими коштами з розстроченням платежу.

Дослідивши представлені докази, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін).

Частина 1 ст.692 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно договору №10090, розрахунки за поставлений товар здійснюються у строк, зазначеній у товарній накладній (п.4.2).

На час звернення до суду по всім накладним строк оплати настав.

Станом на 10.03.2008р. відповідач не повністю розрахувався за поставлений товар, що підтверджується зокрема актом звірки взаємних розрахунків (а.с.15). Отже, відповідач не виконав зобов'язання, тобто не провів оплату в строк встановлений у накладних.

Відповідно до матеріалів справи, зокрема наданим накладним, заборгованість відповідача становить 13566,48грн., а позивач звернувся з позовною вимогою про стягнення лише 13548,48грн. Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач з уточненнями/зміною позовних вимог не звертався.

Таким чином, позов підлягає задоволенню лише в сумі 13548,48грн.

В апеляційній скарзі ставиться вимога про скасування рішення господарського суду з підстав нездійснення врегулювання спору відповідно до п.6.3 договору №10090, який передбачає, що „продавець залишає за собою право у випадку двотижневого прострочення платежу прийняти оплату заборгованості товаром за цінами, узгодженими між сторонами”.

Апеляційний суд не приймає до уваги зазначене посилання з наступних підстав. Продавцем за договором є ПП „O.L.KAR.Фарм-Сервіс”, а п.6.3 договору передбачає право продавця, а не його обов’язок щодо оплати заборгованості товаром. Таким чином, позивач вирішує на власний розсуд прийняти чи не прийняти оплату заборгованості товаром. Відповідач зазначеним правом не скористався.

Апеляційний суд також не приймає до уваги твердження відповідача про те, що відсутній предмет спору, оскільки те, що розглянув суд сторонами врегульовано правочином від 02.02.2008р. Ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного провадження ні доказів, ні пояснень з приводу здійснення правочину між сторонами від 02.02.2008р. відповідачем не надано. Позивач факт вчинення (укладання) такого правочину категорично спростовує.

Відповідно до ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд повторно розглядає справу та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги відповідач під час перегляду апеляційної скарги не надав.

За наведених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2008р. у справі №14/134 має бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в :

1.          Рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2008 року у справі №14/134 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства „Деа” - без задоволення.

2. Справу №14/134 повернути до господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя:                                                                      Шевченко В. Ю.

Судді:

Тарасенко К. В.

Ільєнок Т.В.

Дата відправки 08.08.08