ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2008 р.

№ 3/124

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М., Кривди Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Київської міської ради

на рішення

господарського суду м. Києва від 03.04.2008 р.

у справі

№ 3/124

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "РВ-Сервіс"

до

Київської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Відокремлений підрозділ "Станція технічного обслуговування автомобілів" Комунального підприємства "Київпастранс",

2) Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс"

про

визнання незаконними та скасування рішень № 1165/1826 від 12.07.2007 р. та № 154/1988 від 22.08.2007 р.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:

Герасько О.А., дов. № б/н від 18.09.2007 р.;

відповідача:

— не з'явились;

третьої особи-1:

— не з'явились;

третьої особи-2:

Павленко В.В., дов. № 06.1/181 від 24.06.2008 р.;

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2008 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "РВ-Сервіс" (далі –Товариство) звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою, у якій просило визнати незаконними та скасувати рішення Київської міської ради (далі –Рада) "Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладання договорів суборенди" № 1165/1826 від 12.07.2007 р. у частині позицій 20, 22 та 23 Додатку № 2 до вказаного рішення та "Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)" № 154/1988 від 22.08.2007 р. у частині позиції 4 Додатку до вказаного рішення щодо корпусу № 8 –354,06 кв. м, корпусу № 9 –62,64 кв. м, корпусу № 1, 1 поверх –386,70 кв. м та корпусу № 1, 2 поверх –52,54 кв. м.

Позовні вимоги Товариство обґрунтовувало тим, що воно на підставі укладеного з Відокремленим підрозділом "Станція технічного обслуговування автомобілів" Комунального підприємства "Київпастранс" (далі –Станція) договором оренди № 24 нерухомого майна (нежитлових приміщень) комунальної власності територіальної громади м. Києва від 02.01.2004 р. (далі –Договір № 24 від 02.01.2004 р.). орендувало нерухоме майно (нежитлові приміщення) за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 19-А, та продовжувало після закінчення терміну дії вказаного договору за відсутності заперечень з боку Станції користуватись відповідним майном,.ОРЕ сплачуючи орендну плату, у зв'язку з чим у відповідності до норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" дію вказаного договору було продовжено, проте оспорюємими рішеннями Рада призначила конкурс щодо передачі в оренду зазначеного майна та передало це майно в оренду Комунальному підприємству "Київпастранс" (далі –Підприємство).

Рішенням господарського суду м. Києва від 03.04.2008 р. (суддя Сівакова В.В.) позовні вимоги Товариства задоволено. Рішення прийнято з мотивів, наведених Товариством у позовній заяві.

В апеляційному порядку рішення господарського суду м. Києва від 03.04.2008 р. не переглядалось.

Рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду м. Києва від 03.04.2008 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства. Викладені у касаційній скарзі вимоги Рада обґрунтовує тим, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення порушив ст. 143 Конституції України, ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 291 Господарського кодексу України, ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст. ст. 26 та 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та неправильно застосував ст. 764 Цивільного кодексу України, ст. 284 Господарського кодексу України, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Товариство скористалось правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та надіслало до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу Ради, у якому просить залишити її без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 03.04.2008 р. –без змін. Викладені у відзиві вимоги Товариство обґрунтовує тим, що доводи Ради, викладені у касаційній скарзі, є безпідставними, а рішення, яке оскаржується, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Станція та Підприємство не скористались правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та відзивів на касаційну скаргу Ради до Вищого господарського суду України не надіслали, що не перешкоджає касаційному перегляду судового акту, який оскаржується.

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 06.08.2008 р. розгляд касаційної скарги здійснюється Вищим господарським судом України у складі колегії суддів Кравчука Г.А. –головуючого, суддів Мачульського Г.М. та Кривди Д.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Ради не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Місцевим господарським судом на підставі матеріалів справи встановлено, що:

– між Станцією та Товариством на підставі рішення Ради № 246/1121 від 27.11.2003 р. було укладено Договір № 24 від 02.01.2004 р., на виконання якого Станція за актом приймання-передачі передала, а Товариство –прийняло у користування нежилі приміщення загальною площею 855,9 кв. м, а саме –корпусу № 8 –354,06 кв. м, корпусу № 9 –62,64 кв. м, корпусу № 1, 1 поверх –386,70 кв. м та корпусу № 1, 2 поверх –52,54 кв. м, у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 19-А;

– п. 9.1 Договору № 24 від 02.01.2004 р. передбачено, що договір діє з 02.01.2004 р. до 31.12.2006 р.;

– після 31.12.2006 р. та до моменту розгляду даної справи господарським судом м. Києва Товариство за відсутності заперечень з боку Ради, Підприємства та Станції продовжувало користуватись майном, яке є об'єктом оренди за Договором № 24 від 02.01.2004 р., сплачуючи відповідну орендну плату.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічні за змістом норми містяться у частині четвертій ст. 284 Господарського кодексу України та частини частині другій ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна":

– у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором;

– у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, дію Договору № 24 від 02.01.2004 р. було продовжено до 29.12.2008 р.

Місцевим господарським судом також з'ясовано та матеріалами справи підтверджується, що:

– п. 9.4 Договору № 24 від 02.01.2004 р. встановлено, що одностороння відмова від договору не допускається;

– Радою були прийняті рішення "Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладання договорів суборенди" № 1165/1826 від 12.07.2007 р. та рішення "Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)" № 154/1988 від 22.08.2007 р., згідно з якими, зокрема:

- Товариству відмовлено у продовженні дії Договору № 24 від 02.01.2004 р. та вирішено передати в орендне користування орендоване на підставі вказаного договору майно на конкурсних засадах;

- приміщення корпусу № 8 –354,06 кв. м, корпусу № 9 –62,64 кв. м, корпусу № 1, 1 поверх –386,70 кв. м та корпусу № 1, 2 поверх –52,54 кв. м, у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Чистяківська, 19-А, надано в орендне користування Підприємству.

Частина перша ст. 651 Цивільного кодексу України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тотожне положення міститься і у частині першій ст. 188 Господарського кодексу України: зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Крім того, частина перша ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлює, що одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Зважаючи на наведене, колегія Вищого господарського суду України вважає обґрунтованим висновок господарського суду м. Києва про те, що відповідні частини рішення Ради "Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладання договорів суборенди" № 1165/1826 від 12.07.2007 р. та рішення "Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду державним та комунальним підприємствам (установам, організаціям)" № 154/1988 від 22.08.2007 р. прийняті в порушення частини першої ст. 651 Цивільного кодексу України, частини першої ст. 188 Господарського кодексу України, частини першої ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п. 9.4 Договору № 24 від 02.01.2004 р. і порушують права та охоронювані законом інтереси Товариства.

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що господарський суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги Товариства.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду м. Києва від 03.04.2008 р. ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Ради не спростовують висновків місцевого господарського суду, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 03.04.2008 р. у справі № 3/124 –без змін.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Суддя                                                                       Г.М. Мачульський

Суддя                                                                       Д.С. Кривда