донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

28.07.2008 р.                                                              справа №38/78

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Гези Т.Д.

суддів:

при секретарі:

Волкова Р.В. , Діброви Г.І.

Абдулазізовій О.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

Мірошниченко І.В. - по довір. №20-643 від 15.10.07р.,

від відповідача:

Лабезна О.М. - по довір. б/н від 28.07.08р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Єнакієвський котельно-механічний завод" м. Єнакієве Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

23.06.2008 року

по справі

№38/78

за позовом

Закритого акціонерного товариства "Донецьксталь"-металургійний завод" м. Донецьк

до

Відкритого акціонерного товариствоа "Єнакієвський котельно-механічний завод" м. Єнакієве Донецької області

предмет спору

стягнення з відповідача на користь позивача пеню за прострочку поставки продукції по договору №330000099 від 08.10.07р. у сумі 58 533грн. 75коп. (згідно заяви про збільшення позовних вимог від 17.06.08р.)

В С Т А Н О В И В:

Закрите акціонерне товариство «Донецьксталь»- металургійний завод» м. Донецьк (далі по тексту –ЗАТ «Донецьксталь»- металургійний завод»звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Єнакієвський котельно-механічний завод»м. Єнакієве Донецької області (далі по тексту –ВАТ «Єнакієвський котельно-механічний завод») про стягнення пені за прострочку поставки продукції за договором № від 08.10.07р. у сумі 39 403грн.76коп., нарахованої відповідно до п.7.3 договору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на: договір поставки продукції виробничо-технічного призначення № від 08.10.07р.; додаток №1 до договору; рахунок-фактуру №КМ-0000233 від 09.10.07р.; платіжні доручення №19969 від 17.10.07р., №20156 від 19.10.07р., №20385 від 23.10.07р.; претензію від 10.03.08р. №17/26и, видаткові накладні.

17.06.08р. до господарського суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог №17/5 вих. –1 від 09.06.08р., в якій позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочку поставки продукції за договором № від 08.10.07р. у сумі 58 533грн. 75коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.06.08р. по справі №38/78 позовні вимоги ЗАТ «Донецьксталь»- металургійний завод»м. Донецьк до ВАТ «Єнакієвський котельно-механічний завод»м. Єнакієве Донецької області про стягнення пені за прострочку поставки продукції за договором № від 08.10.07р. у сумі 58 533грн. 75коп. задоволені в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем були виконані зобов’язання за договором поставки № від 08.10.07р., а саме, відповідно до п.3.1 договору перераховано відповідачу 50% передоплати у сумі 180 751грн. 20коп., що підтверджено відповідними доказами. Відповідач, всупереч ст. 526 Цивільного кодексу України, умовам договору поставки продукції № від 08.10.07р., та п.3 Додатку №1 до договору поставив позивачу товар з прострочкою передбаченого строку, що підтверджується видатковими накладними.

У зв’язку з порушенням відповідачем строків поставки товару, позивачем було заявлено до стягнення з ВАТ «Єнакієвський котельно-механічний завод» пеню у розмірі 0,1% від вартості недопоставленого у строк товару за кожний день прострочки, відповідно п.7.3 договору, у сумі 58 533грн. 75коп.

Господарський суд першої інстанції з урахуванням обставин справи та наданих доказів, визнав позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

ВАТ «Єнакієвський котельно-механічний завод»звернулося з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду від 23.06.08р. по справі №38/78 скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Заявник скарги вважає, що господарський суд дійшов невірного висновку відносно того, що відповідач прострочив виконання зобов’язань за договором № від 08.10.07р., поставивши товар частками, оскільки п.3 Додатку №1 до договору передбачено, що поставка здійснюється протягом 30-ти календарних днів, що на думку скаржника передбачає поставку відповідачем товару частками протягом кількох днів.

ЗАТ «Донецьксталь»- металургійний завод» у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення господарського суду від 23.06.08р. по справі №38/78 прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права і просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач у відзиві вказує на те, що виплата пені у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого у строк товару за кожний день прострочки передбачена сторонами у п.7.3 договору № від 08.10.07р., втім відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України та згідно ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Дослідивши доводи заявника апеляційної скарги за доказами матеріалів справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) було укладено договір № від 08.10.07р., за умовами якого продавець зобов’язався передати, а покупець зобов’язувався прийняти та оплатити згідно умовам діючого договору продукцію виробничо-технічного призначення (далі по тексту –товар). Номенклатура, кількість, ціна, строк і умови поставки товару обумовлюються сторонами у додатку або додаткової угоді, які є невід’ємними частинами діючого договору (п.1.1 договору).

Додатком № 1 до договору було передбачено, що відповідач зобов’язується передати, а позивач прийняти і оплатити згідно умов діючого договору товар, а саме: металоконструкції підкранових балок черт. 19-05-КМД-2 и черт. 19-05-КМД-3 марки Г-4, Г-5, Г-6, Г-8, Г-9, Г-21, Г-20, Г-27, Г-28, Г-29, Г-23, Г-25, Г-26 у кількості 43,036 тон, за ціною без ПДВ 7000грн./од., на загальну суму 361 502грн. 40коп. з ПДВ.

Відповідно до п.2 Додатку №1 до договору позивач здійснює оплату товару шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок відповідача на підставі рахунку у наступному порядку:

-50% від вартості партії товару перераховується у формі передоплати;

-50% від вартості партії товару перераховується протягом 10 днів з дати поставки товару.

Датою оплати товару вважається зарахування грошових коштів на рахунок продавця.

Пунктом 3 додатку № 1 було встановлено, що поставка товару здійснюється на умовах СРТ склад покупця (Інкотермс 2000 року) на протязі 30 днів з дати 50% передплати. Датою поставки товару вважається дата відмітки про його отримання, вказана в товарно-транспортній накладній.

Даний Додаток є невід’ємною частиною договору, підписаний та скріплений печатками підприємств.

Пунктом 3.2 договору зазначено, що по факту відвантаження товару продавець надає покупцю наступні документи: товарно-транспортну накладну, рахунок-фактуру, сертифікат якості.

09.10.07р. відповідачем був виставлений рахунок №КМ-0000233 на суму 361 502грн. 40коп., відповідно до п.2 Додатку №1 до договору, для здійснення позивачем передплати.

У виконання умов договору позивач платіжними дорученнями: №19969 від 17.10.07р. на суму 20 751грн6. 20коп., №20156 від 19.10.07р. на суму 30 000грн. 00коп., №20385 від 23.10.07р. на суму 130 000грн. 00коп., перерахував відповідачу 50% передоплати на загальну суму 180 751грн. 20коп.

Статтею ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Виходячи з умов п. 3 додатку №1 до договору, товар повинен був бути поставлений на адресу позивача на протязі 30 днів з дати 50% передплати (дата 50% передплати –23.10.07р.), з цього вбачається, що відповідач повинен був поставити товар позивачу не пізніше 23.11.07р., що ним здійснено не було.

Як вбачається з доказів матеріалів справи, відповідач поставив товар починаючи з 27.02.08р., що підтверджується видатковою накладною КМ-0000044 від 27.02.08р., та іншими витратними накладними: №0000072 від 15.04.08р., №0000076 від 21.04.08р., №КМ-0000066 від 24.04.08р., №КМ-0000078 від 24.04.08р., тобто з прострочкою строку поставки передбаченого п.3 додатку №1 до договору.

Пунктом 7.3 договору сторони передбачили, що у випадку порушення строків поставки товару продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочки.

10.03.08р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №17/26и разом і з розрахунком суми претензії, в якій позивач пропонував відповідачу перерахувати пеню у розмірі 39 403грн. 76коп., яка була залишена відповідачем без реагування.

Враховуючи те, що відповідач останню поставку товару позивачу здійснив 05.05.08р., що підтверджується витратною накладною №КМ0000084 від 05.05.08р. у кількості 5,825т на суму 48 930грн. 00коп. з ПДВ (уточнена відповідно пояснень від 17.06.08р., арк. справи 51-52), позивач відповідно до заяви №17/5 вих.-1 від 09.06.08р. збільшив розмір позовних вимог щодо нарахування пені за прострочку поставки продукції у розмірі 58 533грн. 75коп., яку він просив суд стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України та згідно ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою та іншими видами забезпечення, що встановлюється договором або законом.

Договір № від 08.10.07р. підписаний обома сторонами без зауважень, де п.7.3 сторони передбачили, що у випадку порушення строків поставки товару продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочки.

Встановлена сторонами у договорі відповідальність за прострочення виконання зобов’язання не суперечить нормам матеріального права.

З огляду на вищевикладене судова колегія дійшла до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за прострочку поставки товару за договором № від 08.10.07р. за період з 23.11.07р. по 05.05.08р. у розмірі 58 533грн. 75коп., нарахованої відповідно до п.7.3 договору є доведеними і обґрунтованими, тому правомірно задоволені судом першої інстанції.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що поставка продукції була здійснена ним поступово на протязі з 27.02.08р. по 05.05.08р. відповідно до п.3 Додатку №1 до договору є безпідставним, оскільки відповідно до п.1 Додатку №1 до договору передбачена поставка металоконструкції підкранових балок черт. 19-05-КМД-2 и черт. 19-05-КМД-3 марки Г-4, Г-5, Г-6, Г-8, Г-9, Г-21, Г-20, Г-27, Г-28, Г-29, Г-23, Г-25, Г-26 у кількості 43,036т на загальну суму 361 502грн. 40коп. з ПДВ, тобто умовами договору чітко визначена поставка всього вищезазначеного товару, на конкретно встановлену суму.

Крім того, фактично поставка відповідачем була здійснена не у передбачені умовами договору строки, а більш ніж через 3 місяця після встановленого строку.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає, що господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення від 23.06.08р. по справі №38/78 з’ясував всі обставини справи в їх сукупності, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а доводи заявника апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 23.06.08р. по справі №38/78 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги –ВАТ «Єнакієвський котельно-механічний завод».

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Єнакієвський котельно-механічний завод»м. Єнакієве Донецької області залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 23.06.08р. по справі №38/78 залишити без змін.

Головуючий:          Т.Д. Геза

Судді:          Р.В. Волков

Г.І. Діброва

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

1. ДАГС

1. господарському суду