ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 09/2220а

"18" липня 2008 р., 14 год. 15 хв.           м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарі – Мирошниченко Б.В.,

за участю представників сторін: позивача – Андрущенко О.О., Ніколенко О.А. за довіреністю, відповідача –Білоус В.Ю., Колесникова Л.М. за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Кредитної спілки «Кредит - Союз», м. Черкаси до Державної податкової інспекції у м. Черкаси про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ :

Подано адміністративний позов, у якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 13.11.2007 року №364/17-407/25204519 та від 25.02.2008 року №364/2/17-407/25204519 про визначення податкового зобов’язання по податку з доходів фізичних осіб, з підстав невідповідності їх податковому законодавству та спеціальному законодавству про кредитні спілки.

В обґрунтування позову позивач вказав на неправильне застосування відповідачем Закону України від 22.05.2003 року №889-ІУ «Про податок з доходів фізичних осіб»(далі –Закон №889) щодо оподаткування процентів на вклад (внесок) до кредитної спілки, створеної відповідно до Закону України від 20.12.2001року №2908-ІІІ «Про кредитні спілки»(далі –ЗУ «Про кредитні спілки»). Зокрема, позивач вважає неправомірним донарахування йому відповідачем податку з доходів фізичних осіб за ставкою 15 (13) відсотків з процентів, виплачених позивачем членам кредитної спілки на їх додаткові пайові внески. На думку позивача Законом №889 для оподаткування податком з доходів фізичних осіб процентів на усі вклади (внески) до кредитної спілки встановлена єдина ставка у розмірі 5 відсотків, яка підлягає застосуванню лише з 1 січня 2010 року.

У письмових запереченнях на позов, відповідач позовні вимоги не визнав, на відміну від позивача вважає, що правильно застосував Закон №889.

На думку відповідача, з 01 січня 2005 року статтею 7 п.2 Закону №889 встановлена єдина ставка податку у розмірі 5 відсотків, що застосовується до об’єктів оподаткування, нарахованих як процент на депозитний рахунок і як процент на вклад (внесок) до кредитної спілки, створеної відповідно до закону. Призупинення Законом України від 23.12.2004 року №2285-ІУ «Про Державний бюджет України на 2005 рік» (п.43 ст.73) на 2005 рік оподаткування доходів у вигляді процентів на вклад до небанківських фінансових установ згідно із Законом або процентів (дисконтних доходів) на депозитний (ощадний) сертифікат стосується лише порядку оподаткування процентів, нарахованих на вклади членів кредитних спілок на депозитні рахунки. Саме процентів, нарахованих на вклади членів кредитних спілок на депозитні рахунки, стосуються зміни, внесені до Закону №889 щодо оподаткування таких процентів, починаючи з 01 січня 2010 року. Виходячи із зазначеного та відповідно до положень п.п.9.2.3 п.9.2 ст.9 Закону №889 доходи фізичних осіб, отримані, сплачені (нараховані) з інших підстав, зокрема, у вигляді процентів на пайові (основні та додаткові) внески членів кредитної спілки, передбачені п.3 ст.21 ЗУ «Про кредитні спілки», оподатковуються податком з доходів фізичних осіб за ставкою, визначеною у пункті 7.1 ст.7 Закону №889 (13% на період 2004 -2006 років та 15% з 01 січня 2007 року). Така позиція ДПА України, викладена також у податкових роз’ясненнях від 06.03.2007 року №4489/7/17-0717 щодо оподаткування процентів та листі ДПА України від 19.10.2006 року №11828/6/17-0716 щодо оподаткування виплат, що нараховуються на пайові внески членів кредитної спілки. Податкове роз’яснення є оприлюдненим, отже є обов’язковим до застосування.

В судовому засіданні:

- представники позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, спростовуючи доводи відповідача, посилались на практику вирішення аналогічних спорів іншими судами у тому числі апеляційними та Вищим адміністративним судом, згідно якої даний спір вирішений на користь кредитних спілок;

- представники відповідача проти позову заперечили, посилаючись доводи, викладені у письмових запереченнях, просили у позові відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

30 березня 2004 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради проведена державна реєстрація відповідача як юридичної особи, номер запису про заміну свідоцтва 1 000924, 30 березня 2004 року Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України позивачу видане свідоцтво про реєстрацію фінансової установи.

Відповідачем проведена виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання ним вимог податкового іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2006 року по 30.06.2007 року, за результатами якої складений акт від 05.11.2007 року №409/22-0/25204519 (далі –акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що позивачем виплачено неоподатковані фізичним особам доходи, членам кредитної спілки, у вигляді виплат, що нараховувались на додаткові пайові внески в сумі 98 480,98 грн.; виплата відсотків на додаткові пайові внески проводилась частково з каси спілки в сумі 63600,98 грн., а відсотки на додаткові пайові внески в сумі 34880,00 грн. направлялися на збільшення додаткових пайових внесків та депозитних рахунків громадян. В результаті донараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 13401,27 грн.(п.3.2.6 акту перевірки).

В порушення вимог пп. 4.2.12 п. 4.2 ст. 4, п. 7.1 ст. 7 і п. 19.2 ст. 19 Закону №889 позивач виплачені ним членам кредитної спілки проценти на їх додаткові пайові внески не включив до складу загального оподатковуваного доходу, не нарахував за ставкою 15 (13) відсотків і не сплатив до бюджету 13 401,27 грн. податку з доходів фізичних осіб..

На підставі зазначеного акту перевірки відповідач прийняв та надіслав позивачу спірне податкове повідомлення-рішення від 13.11.2007 року №364/17-407/25204519 (далі –перше спірне рішення), за яким визначив позивачу податкове зобов’язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 40203,81 грн. у тому числі: основний платіж - 13401,27 грн.; штрафні (фінансові) санкції –26802,54 грн., передбачені пп. 17.1.9 п. 17.1 ст.17 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –ЗУ №2181).

Позивач оскаржив перше спірне рішення в порядку встановленому ЗУ №2181. За результатами розгляду первинної та повторних скарг контролюючим органом прийняті рішення, за якими правові позиції відповідача залишились без змін, лише здійснено арифметичне коригування донарахованої суми податку в сторону її зменшення.

Після прийняття рішень за результатами розгляду скарг позивача, відповідач прийняв нове податкове повідомлення-рішення від 25.02.2008 року №364/2/17-407/25204519 (далі –друге спірне рішення), за яким визначив позивачу податкове зобов’язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 40007,88 грн. у тому числі: основний платіж –13335,96 грн.; штрафні (фінансові) санкції –26671,92 грн., передбачені пп. 17.1.9 п. 17.1 ст.17 ЗУ №2181.

Позивач встановлені перевіркою обставини виплати ним процентів на додаткові пайові вклади без нарахування, утримання та сплати до бюджету з виплачених сум податку з доходів фізичних осіб визнав повністю.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, перевіривши спірні рішення відповідно до ст..2 КАС України, суд вважає їх протиправними, підлягаючими скасуванню, а позовні вимоги задоволенню, з огляду на наступне.

Стаття 1 ЗУ «Про кредитні спілки»кредитну спілку визначає як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об’єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 19 ЗУ «Про кредитні спілки»встановлено, що майно кредитної спілки формується за рахунок:

вступних, обов'язкових пайових та інших внесків членів кредитної спілки (крім внесків (вкладів) на депозитні рахунки);

плати за надання своїм членам кредитів та інших послуг, а також доходів від провадження інших видів статутної діяльності;

доходів від придбаних кредитною спілкою державних цінних паперів;

грошових та інших майнових пожертвувань, благодійних внесків, грантів, безоплатної технічної допомоги як юридичних, так і фізичних осіб, у тому числі іноземних;

інших надходжень, не заборонених законодавством.

Майно кредитної спілки є її власністю. Кредитна спілка володіє, користується та розпоряджається належним їй майном відповідно до закону та свого статуту.

У статті 21 ЗУ «Про кредитні спілки»зокрема, зазначено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту приймає вступні, обов'язкові пайові та інші внески від членів спілки, залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів), яка розподіляється на пайові членські внески та нараховується на внески (вклади), що знаходяться на депозитних рахунках членів кредитної спілки.

Стаття 23 ЗУ «Про кредитні спілки»передбачає, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Згідно ст. 14 Закону України від 25.06.1991року №1251-ХІІ «Про систему оподаткування»податок з доходів фізичних осіб є загальнодержавним податком.

Підпункт 4.2.12 п. 4.2 ст. 4 Закону №889 в редакції, яка була чинною у 2006, 2007 роках, передбачає, що до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається дохід у вигляді процентів (дисконтних доходів), дивідендів та роялті, виграшів, призів; інші доходи, крім зазначених у пункті 4.3 цієї статті.

Відповідно до пп. «в» пп. 4.3.5 п. 4.3 ст. 4 Закону №889 до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються суми виплат чи відшкодувань (крім заробітної плати чи інших виплат та відшкодувань за цивільно-правовими договорами), що здійснюються з урахуванням норм пункту 9.7 статті 9 цього Закону іншими неприбутковими організаціями (крім кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ) та благодійними фондами України, чий статус визначається відповідно до закону, на користь отримувачів таких виплат, крім будь-яких виплат або відшкодувань членам керівних органів таких організацій або фондів та пов'язаним з ними фізичним особам.

Пункт 7.2 ст. 7 Закону №889 встановлює, зокрема, що ставка податку становить 5 відсотків від об'єкта оподаткування, нарахованого податковим агентом як процент на вклад (внесок) до кредитної спілки, створеної відповідно до закону.

Згідно з пп. 9.2.1 п. 9.2 ст. 9 Закону №889 податковим агентом платника податку при нарахуванні (сплаті) на його користь доходів, визначених у пункті 7.2 статті 7 цього Закону, є особа, яка здійснює таке нарахування (сплату). Загальна сума податків, утриманих протягом звітного податкового місяця з таких нарахованих (сплачених) процентів платнику податку, сплачується (перераховується) таким податковим агентом до бюджету у строки, визначені законом для місячного податкового періоду.

Пунктом 19.2 ст. 19 №889 встановлено, що особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Підпункт 22.1.4 п. 22.1 ст. 22 Закону №889 передбачає, що підпункт 4.2.12 пункту 4.2 статті 4 цього Закону у частині включення до загального місячного оподатковуваного доходу доходів у вигляді процентів на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок (у тому числі картковий рахунок), вклад до небанківських фінансових установ згідно із законом або процентів (дисконтних доходів) на депозитний (ощадний) сертифікат та підпункти 9.2.1 і 9.2.2 пункту 9.2 статті 9 цього Закону у частині оподаткування процентів набирають чинності з 1 січня 2010 року.

З наведених вище норм законодавства вбачається, що Закон №889 для цілей оподаткування податком з доходів фізичних осіб не розділяє проценти на такі, що були нараховані на внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки і на інші види внесків (вкладів) членів кредитної спілки, у тому числі і на додаткові пайові внески. Навпаки цей Закон встановлює єдиний механізм оподаткування податком з доходів фізичних осіб за ставкою 5 відсотків для усіх згадуваних у ньому процентів на внески (вклади) членів кредитної спілки і запроваджує таке оподаткування лише з 01.01.2010 року.

З огляду на викладене донарахування відповідачем позивачу 13401,27 грн. податку з доходів фізичних осіб на суми виплачених позивачем у 2006 та першому півріччі 2007 року членам кредитної спілки процентів на їх додаткові пайові вклади є неправомірним, отже і застосування штрафних (фінансових) санкцій є незаконним.

Судові витрати відповідно до ст.94 КАС України не розподіляються в силу відсутності клопотання позивача про їх відшкодування.

Керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції від 13 листопада 2007 року №364/17- 407/25204519 про визначення Кредитній спілці «Кредит - Союз»податкового зобов’язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в сумі 40 203,81 у тому числі: основний платіж 13401,27 грн., штрафні (фінансові) санкції 26802,54 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції від 25 лютого 2008 року №364/2/17- 407/25204519 про визначення Кредитній спілці «Кредит - Союз»податкового зобов’язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в сумі 40 007,88 у тому числі: основний платіж 13335,96 грн., штрафні (фінансові) санкції 26671,92 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко

Постанова складена в повному обсязі 23 липня 2008 року