ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.07.08 р.                     Справа № 34/87пн

Суддя господарського суду Донецької області Кододова О.В.

При секретарі судового засідання Котельніковій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Споживчого товариства „Славія” м. Слов’янськ

до відповідача - Слов’янської міської ради

про визнання права власності.

за участю представників сторін:

від позивача – Дейніченко В.І. (за довіреністю)

від відповідача – не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Споживчим товариством „Славія” м. Слов’янськ до Слов’янської міської ради про визнання права власності на самовільно збудовані об’єкти: нежиле приміщення, позначене літерою „Аі-1” – будівля вагової, загальною площею 64,7кв.м., №1-9 – огородження та №10-11 – замощення, які розташовані у м. Слов’янську по вул. Новосодовська, площадка №2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на рішення Слов’янської міської ради від 26 вересня 2007року, договір оренди земельної ділянки, технічну документацію, технічний висновок.

Відповідач у судове засідання не з’явився, на адресу суду направив клопотання (вхід. №02-41/24452 від 24 липня 2008року) у якому просить розглянути справу без його участі та прийняти рішення з урахуванням наявних у справі матеріалів та за наявності висновку судово-технічної експертизи про відповідність будинку будівельним та санітарним нормам.

За клопотанням позивача справа слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, встановив :

Рішенням Слов’янської міської ради від 26 вересня 2007року №2-XVIII-5 затверджено проект землеустрою з відводу земельної ділянки СП „Славія” для будівництва та обслуговування залізничного тупика за адресою: вул. Новосодовська, площадка №2.

Між Слов’янською міською радою (орендодавець) та Споживчим товариством „Славія” (орендар) 26 жовтня 2007року укладено договір оренди землі. За умовами укладеного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку не сільськогосподарського призначення - землі транспорту (згідно рішення Слов’янської міської ради від 26 вересня 2007року №2-XVIII-5 ) яка знаходиться у м. Слов’янську, Новосодовська площадка №2.

Відповідно до п.2 Договору оренди в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,2685га, в тому числі 0,0621га – під спорудами, 0,2901га - під зеленими насадженнями, 0,9163га – інші. Договір укладено строком на п’ять років.

26 жовтня 2007року між орендодавцем та орендарем підписано акт приймання-передачі об’єкта оренди від 26.10.2007року.

Згідно інвентаризаційної справи №5490 виданої КП Бюро технічної інвентаризації м. Слов’янськ 12 лютого 2008року, позивачем за адресою : м. Слов’янськ, по вул. Новосадовській площадка №2, самовільно збудовано будівлю вагової літера Аі-1.

Відповідно до наявного в матеріалах справи технічного висновку ПП Малого Ю.В. по результатам обстеження будівельних конструкцій по вул. Новосодовській площадка 2 у м. Слов’янську, а саме будівля вагової знаходиться у задовільному стані та може експлуатуватися за призначенням.

На час розгляду справи у суді, позивач користується земельною ділянкою на якій розташовані спірні об'єкти на підставі договору оренди, що підтверджується наявним у матеріалах справи договором оренди земельної ділянки .

Відповідно до частини 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належне затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил .

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинне збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Сторони не надали суду документи, які підтверджують, що спірне самочинне збудоване майно порушує права інших осіб.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи зі змісту статей 331 та 376 ЦК України , право власності на самочинно збудоване приміщення може бути визнано судом за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майно, а також у разі, коли зазначене не порушує прав інших осіб.

Оскільки згідно договору Слов’янською міською радою надано позивачу в строкове платне користування відповідну земельну ділянку, та суду не надано доказів порушень позивачем прав інших суб’єктів у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку що у позивача виникло право власності на самовільно збудовані будівлі з моменту завершення їх будівництва.

Згідно п.1 ст.147 Господарського кодексу України, майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

У відповідності до п. 2 ст.20 Господарського Кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Відповідно до ст.ст. 139, 144 Господарського Кодексу України майнові права підприємства виникають внаслідок створення майна, а майно це будинки, споруди, машини, тощо. Тобто закінчив будівництво будівлі розташованої за адресою: м. Слов’янськ, вул. Новосодовська, площадка №2 позивач отримав право власності на новостворене майно.

Судом не було встановлено неправомірне володіння позивача будівлями, то позивач володіє цім майном правомірно. Тобто Конституцією України та чинним законодавством встановлена презумпція правомірності фактичного володіння майном, оскільки це майно знаходиться у володінні позивача.

Згідно до п.2 ст.3 Цивільного Кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання права власності на самовільно збудовані об’єкти: нежиле приміщення, позначене літерою „Аі-1” – будівля вагової, загальною площею 64,7кв.м., №1-9 – огородження та №10-11 – замощення, які розташовані у м. Слов’янську по вул. Новосодовська, площадка №2, підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача, так як саме з його вини виник спір.

На підставі Господарського кодексу України, ст.ст.331,376 ЦК України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Споживчого товариства „Славія” м. Слов’янськ до Слов’янської міської ради про визнання права власності на самовільно збудовані об’єкти: нежиле приміщення, позначене літерою „Аі-1” – будівля вагової, загальною площею 64,7кв.м., №1-9 – огородження та №10-11 – замощення, які розташовані у м. Слов’янську по вул. Новосодовська, площадка №2, задовольнити повністю.

Визнати право власності Споживчого товариства „Славія” м. Слов’янськ на самовільно збудовані об’єкти: нежиле приміщення, позначене літерою „Аі-1” – будівля вагової, загальною площею 64,7кв.м., №1-9 – огородження та №10-11 – замощення, які розташовані у м. Слов’янську по вул. Новосодовська, площадка №2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя