КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

10.06.08 р.                                                                                          № 02/3859

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Фаловської І.М. (доповідач по справі),

суддів:

Мостової Г. І.

Писаної Т.О

судді-доповідача Фаловської І.М.

при секретарі судового засідання Рустам’яні Е.А.,

за участю представників сторін:

від позивача:          Чорноіваненко Д.О. –представник, довіреність №168 від 01.08.2007 року;

від відповідача:           Кулик Ю.М. –за розпорядженням № 119-к від 09.06.2006 року;

Топчій Ж.В. –представник, довіреність № 186/02-35 від 27.12.2008 року;

від третьої особи-1: не з'явились;

від третьої особи-2: не з'явились.

розглянувши матеріали апеляційної скарги управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на рішення господарського суду Черкаської області від 21.01.2008 року

у справі № 02/3859 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом          закритого акціонерного товариства «Рось», м. Черкаси,

до                    управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації, м. Черкаси,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:          1. Державне казначейство України, м. Київ,

2. Головне управління державного казначейства в Черкаській області, м. Черкаси,

про                    розірвання договору та стягнення 23 179 313,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року закрите акціонерне товариство «Рось»(далі за текстом –позивач, ЗАТ «Рось») звернулось до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (далі за текстом –відповідач, УКБ Черкаської ОДА, скаржник) про дострокове розірвання договору підряду № 3 від 22.06.2004 року та стягнення вартості виконаних робіт за даними фактичних витрат на їх виконання та вартості матеріально-технічних ресурсів, що були завезені на об’єкт у сумі 14 026 376,80 грн., збитків, понесених внаслідок неналежного виконання договору у сумі 3 286 682,65 грн., 3% річних за невиконання грошового зобов’язання за договором у сумі 1 063 080,23 грн., неустойки у сумі 664 861,10 грн., вартості робіт з виготовлення проектно-технічної документації на суму 53 160,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на ту обставину, що ним виконано повний обсяг необхідних для реконструкції школи в с. Шевченкове Звенигородського району Черкаської області робіт згідно проектно-кошторисної документації на суму 20 674 987,80 грн., які оплачені відповідачем частково у сумі 2 130 461,00 грн.

Також, позивач зазначає про неодноразове направлення ним на адресу відповідача актів виконаних робіт, які відповідачем не підписані, а виконані роботи не оплачені.

Позивач, заявляючи вимогу про розірвання договору № 3 від 22.06.2004 року посилається на ч. 2 ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом та зауважує, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а тому несплата відповідачем виконаних робіт є істотним порушенням договору.

Одночасно з вимогою про розірвання договору № 3 від 22.06.2004 року, позивачем заявлено позовні вимоги в частині стягнення збитків.

В обґрунтування вимог про стягнення збитків позивач посилається на ч. 5 ст. 653 ЦК України, за визначенням якої, якщо договір розірваний у зв’язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків завданих зміною або розірванням договору, а також ст. 22, ч. 1 ст. 623 ЦК України.

Окрім зазначеного, позивач посилається на п. 11.5 договору № 3 від 22.06.2004 року, яким сторони погодили, що при розірванні договору замовник (відповідач) оплачує підрядникові (позивач) вартість виконаних робіт виходячи з фактичних витрат на їх виконання, а також вартість матеріально-технічних ресурсів, які були завезені на об’єкт.

В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних позивач посилається на приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України, а вимог в частині стягнення неустойки (пені) –на п. 11.4 договору № 3 від 22.06.2004 року та ст. 886 ЦК України.

Також, позивач зауважує на тому, що згідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів на рахунку фінансування на момент оплати не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов’язання.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.08.2007 року у справі № 02/3859 задоволено клопотання позивача про призначення експертизи, призначено судову будівельно-технічну експертизу.

На підставі отриманих в ході дослідження результатів, викладених у висновку № 574-БТ судової будівельно-технічної експертизи Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного 07.12.2007 року, експерт дійшов висновку про те, що фактична вартість будівельних робіт, виконаних у 2004 році підрядником ЗАТ «Рось»на об’єкті «Школа в с. Шевченкове Звенигородського району»складає в цінах на 2004 рік: 2 130 461,00 грн. – належним чином оформлені замовником УКБ Черкаської ОДА; 13 935 027,60 грн. –не оформлені замовником УКБ Черкаської ОДА; 16 065 488,60 –загальна вартість робіт.

11.01.2008 року у судовому засіданні місцевого господарського суду ЗАТ «Рось»подало заяву № 1 від 03.01.2008 року про зміну позовних вимог, у якій просило розірвати достроково договір підряду № 3 від 22.06.2004 року; стягнути з УКБ Черкаської ОДА вартість виконаних робіт за даними фактичних витрат на їх виконання та вартість матеріально-технічних ресурсів, що були завезені на об’єкт у сумі 13 935 027,60 грн., збитки (інфляційні витрати), понесені позивачем внаслідок неналежного виконання відповідачем договору у сумі 5 337 565,39 грн., 3% річних за невиконання відповідачем грошового зобов’язання за договором у сумі 1 230 100,24 грн., неустойку у сумі 2 631 620,42 грн., вартість робіт з виготовлення проектно-технічної документації на суму 45 000,00 грн., а всього стягнути 23 179 313,65 грн.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 21.01.2007 року у справі № 02/3859 позов задоволено повністю; розірвано договір № 3 від 22.06.2004 року, укладений УКБ Черкаської ОДА та ЗАТ «Рось»; стягнуто з УКБ Черкаської ОДА на користь ЗАТ «Рось»13 935 027,60 грн. боргу, 5 337 565,39 грн. інфляційних, 1 230 100,24 грн. –3% річних, 2 631 620,42 грн. пені, 25 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 3525,00 грн. витрат на проведення експертизи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, УКБ Черкаської ОДА подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати його та припинити провадження у справі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги УКБ Черкаської ОДА посилається на ту обставину, що роботи виконані позивачем понад обсяг виділених бюджетних призначень, на свій ризик власними та залученими силами та засобами.

Також, відповідач зазначає, що він як замовник не мав та не має повноважень підписати акти виконаних робіт на вказану позивачем суму.

Скаржник зауважує, що відповідальність замовника полягала в тому, що оплата за виконані роботи здійснювалась при наявності грошових коштів на рахунку фінансування на момент оплати, що відображено у договорі. Відповідач не мав права підписання актів виконаних робіт та проведення оплати понад затверджений обсяг видатків бюджету. Всі фінансові зобов’язання відповідача перед позивачем були виконані ним відповідно до умов договору у 2004 році по зазначеному об’єкту.

УКБ Черкаської ОДА звертає увагу суду на ту обставину, що у вказаних діях відсутня вина відповідача, передбачена ч. 1 ст. 614 ЦК України, оскільки головним розпорядником коштів виступає Черкаська обласна рада, яка додаткового рішення про виділення коштів на будівництво об’єкту не приймала.

На підставі апеляційної скарги УКБ Черкаської ОДА на рішення господарського суду Черкаської області від 21.01.2008 року, згідно ст. 98 ГПК України, Київським міжобласним апеляційним господарським судом ухвалою від 14.02.2008 року порушено апеляційне провадження у справі № 02/3859.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду 04.03.2008 року залучено до участі у справі в порядку ст. 27 ГПК України у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне казначейство України (далі за текстом –третя особа-1), Головне управління державного казначейства в Черкаській області (далі за текстом –третя особа-2) та у зв’язку з цим та неявкою представника позивача розгляд справи відкладено.

01.04.2008 року до початку судового засідання ЗАТ «Рось», згідно ст. 96 ГПК України, надало відзив на апеляційну скаргу № 58 від 31.03.2007 року, що зареєстрований канцелярією суду за вх. № 2-05/994/Н, у якому з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що суперечать закріпленим у нормах Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України загальним засадам договірного права, проти її вимог заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 21.01.2008 року змінити, розірвавши достроково договір підряду № 3 від 22.06.2004 року, а також стягнути з УКБ Черкаської ОДА вартість виконаних робіт за даними фактичних витрат на їх виконання та вартість матеріально-технічних ресурсів, що були завезені на об’єкт у сумі 13 935 027,60 грн., збитки (інфляційні витрати), понесені внаслідок неналежного виконання відповідачем договору № 3 у сумі 5 337 565,39 грн., 3% річних у сумі 1 230 100,24 грн., вартість робіт з виготовлення проектно-технічної документації у сумі 45 000, 00 грн., а всього 20 547 693,23 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що у 2004 році виконував роботи по реконструкції будівлі школи в с. Шевченкове Звенигородського району Черкаської області згідно умов договору № 3 від 22.06.2004 року та діяв у відповідності з умовами цього договору, а саме п. 1.1.

Також позивач зазначає, що відповідач був обізнаний про виконання позивачем додаткових обсягів робіт, але не приймав їх та належним чином не оформлював; ЗАТ «Рось», керуючись публічною заявою Президента України та розуміючи соціальний аспект замовлення, керуючись ч. 3 ст. 509 ЦК України, виконав взяті на себе згідно договору № 3 зобов’язання.

Також, враховуючи те, що позивачем пропущено строк позовної давності стосовно стягнення з відповідача неустойки у сумі 2 631 620,42 грн., позивач не заперечував, щоб рішення суду в цій частині було скасоване з прийняттям нового про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки в сумі 2 631 620,42 грн.

Головне управління державного казначейства України у Черкаській області, згідно ст. 96 ГПК України, надало відзив на апеляційну скаргу № 1028/11-15 від 25.03.2008 року, у якому з викладеними у апеляційній скарзі доводами скаржника погоджується та підтримує їх, просить задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 21.01.2008 року та припинити провадження у справі.

Також, у відзиві на апеляційну скаргу № 1028/11-15 від 25.03.2008 року третя особа-2 просить розглянути справу без участі його уповноваженого представника.

05.05.2008 року від ЗАТ «Рось»надійшло доповнення № 75 від 25.04.2008 року до відзиву на апеляційну скаргу № 58 від 31.03.2008 року, у якому позивач зазначив, що вважає оскаржуване рішення законним і обґрунтованим та надав додаткові пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.04.2008 року розгляд справи відкладався у зв’язку з неявкою в судове засідання представника третьої особи-1.

05.05.2008 року від ЗАТ «Рось»надійшло доповнення № 75 від 25.04.2008 року до відзиву на апеляційну скаргу № 58 від 31.03.2008 року, у якому позивач зазначив, що вважає оскаржуване рішення законним і обґрунтованим та надав додаткові пояснення по суті спору.

Треті особи-1, 2 не скористалися наданим процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні апеляційного господарського суду, про причини неявки суд не повідомили. Про час, дату та місце засідання суду треті особи-1, 2 належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи.

Третя особа-1 не скористалася процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обов’язковою, наявних в матеріалах справи документів достатньо для її розгляду, відсутність відзиву третьої особи-1 та неявка представників третіх осіб-1, 2 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, згідно положень ст. ст. 75, 96, 99 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Черкаської області від 21.01.2008 року у справі № 02/3859 має бути скасовано частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 22.06.2004 року ЗАТ «Рось»(підрядник) та УКБ Черкаської ОДА (замовник) уклали договір № 3 (Р-02-06.04-72) на виконання робіт по об’єкту «Школа в с. Шевченкове Звенигородського району. Будівництво»(далі за текстом – договір № 3), за умовами якого позивач зобов’язався виконати на свій ризик власними та залученими коштами та засобами загальнобудівельні роботи у відповідності до технічних завдань та кошторисів, які додаються до договору, а відповідач зобов’язався оплатити виконані роботи у відповідності з умовами цього договору.

За своєю правовою природою договір № 3 є договором будівельного підряду.

Частиною 1 ст. 317 ГК України передбачено, що будівництво об’єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб’єктами господарювання для інших суб’єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду. Для здійснення цих робіт можуть укладатися, зокрема, договори підряду на капітальне будівництво.

За договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов’язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об’єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов’язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об’єкти і оплатити їх. Договір підряду на капітальне будівництво повинен передбачати: найменування сторін; місце і дату укладення; предмет договору (найменування об’єкта, обсяги і види робіт, передбачених проектом); строки початку і завершення будівництва, виконання робіт; права і обов’язки сторін; вартість і порядок фінансування будівництва об’єкта (робіт); порядок матеріально-технічного, проектного та іншого забезпечення будівництва; режим контролю якості робіт і матеріалів замовником; порядок прийняття об’єкта (робіт); порядок розрахунків за виконані роботи, умови про дефекти і гарантійні строки; страхування ризиків, фінансові гарантії; відповідальність сторін (відшкодування збитків); урегулювання спорів, підстави та умови зміни і розірвання договору (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 318 ГК України).

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до п. 2.1 договору № 3 вартість робіт визначається згідно договірної ціни, складеної відповідно з вимогами ДБН, загальна вартість якої складає 6 648 611,00 грн. (з ПДВ). Договірна ціна є динамічною (п. 2.2 договору № 3).

Згідно з п. 2.3 договору № 3, джерелами фінансування є кошти субвенції із державного бюджету (постанова Кабінету Міністрів України № 509 від 19.04.2004 року), бюджет розвитку, районний бюджет. Підлягає виконанню в 2004 році 1 831 051,00 грн., в тому числі: кошти субвенції державного бюджету –1 666 000,00 грн., бюджет розвитку –148 391,00 грн., районний бюджет –16 660,00 грн. (п. 2.4 договору № 3).

Додатковою угодою № 1 до підрядного контракту № 3 замовник та підрядник погодили, що додатково до виконання у 2004 році підлягає 299 410,00 грн.

Таким чином, всього договором № 3 та додатковою угодою № 1 до нього по об’єкту «Школа в с. Шевченкове Звенигородського району. Будівництво»підлягає виконанню у 2004 році 2 130 461,00 грн.

Пунктами 3.1, 3.2 сторони договору № 3 погодили, що початком дії цього договору є червень 2004 року, завершення –серпень 2004 року, по мірі надходження коштів на рахунок фінансування по даному об’єкту, початком робіт вважається остання із дат –отримання авансу та передачі будівельного майданчика відповідно.

Водночас, як вірно встановлено місцевим господарським судом, пунктом 15.7 договору № 3 сторони передбачили, що договір є дійсним з моменту його підписання до повного виконання сторонами передбачених ним обов’язків.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом серпня-грудня 2004 року було виділено на фінансування робіт по об’єкту та було перераховано відповідачем позивачу за виконані роботи 2 130 461,00 грн. відповідно до актів за червень-грудень 2004 року, що вірно встановлено судом першої інстанції.

У листі від 10.06.2005 року на ім’я заступника голови обласної державної адміністрації Космини В. М. відповідач вказує на недофінансування освоєних ЗАТ «Рось»робіт на суму 13 600 000,00 грн., проведення роботи по коригуванню проектно-кошторисної документації, призупинення експертизи проекту у зв’язку з відсутністю коштів, занепокоєння станом справ на будівництві школи. Однак, в подальшому відповідач на вищевказану суму оплату виконаних робіт з будівництва школи так і не здійснив.

Відповідно до ст. ст. 193, 199 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом. Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Позивач, заявляючи вимогу про розірвання договору № 3 зазначає, що така вимога заявляється ним у зв’язку з істотним порушенням договору відповідачем, і, наразі, таким істотним порушенням стороною договору є таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а тому не підписання актів виконаних робіт, відсутність обґрунтованої відмови від писання таких актів протягом встановленого договором строку та, відповідно, несплата відповідачем виконаних робіт є істотним порушенням договору.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 4.2 договору № 3 сторони погодили, що замовник щомісяця на підставі актів виконаних робіт форми КБ-2в та довідки форми КБ-3, наданих не пізніше 25 числа звітного місяця, сплачує підрядникові проміжні платежі за виконані роботи. Замовник перевіряє правильність акту на протязі 5-х робочих днів з дня його отримання та підписує, виходячи з реально виконаних робіт, або дає письмово обґрунтовану відповідь про причину відмови.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялися акти виконаних робіт №№ 1 –16 по договору № 3.

Також, місцевим господарським судом вірно встановлено, що відповідач не надав доказів надіслання чи вручення позивачу у встановлений п. 4.2 договору № 3 обґрунтованої відповіді про причини відмови від підписання зазначених актів та оплати виконаних робіт.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз всіх пунктів договору підряду та дій сторін, їх листування в процесі його виконання, дійшов вірного висновку, що договір підряду № 3 діє до цього часу та за згодою сторін не розірваний.

Разом з тим, позивачем доведено, що з боку відповідача було істотне порушення договору № 3, а саме, не підписання неодноразово направлених на його адресу актів виконаних робіт без письмово обґрунтованої відповіді та несплата виконаних за цим договором робіт.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ЗАТ «Рось»в частині розірвання договору № 3.

Водночас (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог), із вимогою про розірвання договору № 3, позивач заявив вимоги про стягнення 13 935 027,60 грн. вартості виконаних робіт за даними фактичних витрат на їх виконання та вартість матеріально-технічних ресурсів, що були завезені на об’єкт, 5 337 565,39 грн. інфляційних, 1 230 100,24 грн. –3% річних, 2 631 620,42 грн. пені., а також вартість робіт з виготовлення проектно-технічної документації у сумі 45 000,00 грн.

Проте, відповідач зазначає, що він не мав і не має на цей час законних підстав для підписання актів виконаних робіт на вказану суму та оплати виконаних робіт з наступних підстав.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що він є бюджетною установою, що є структурним підрозділом обласної державної адміністрації, виконує функції замовника будівництва об’єктів житлово-комунального і соціального призначення на території області та утримується за рахунок коштів державного бюджету. Управління не є суб’єктом господарювання, а є державною установою, наділеною господарською компетенцією, визначеною обласною радою.

Зазначене підтверджується положеннями Типового положення про управління капітального будівництва обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, від 06.09.2000 року № 1401 «Про затвердження Типового положення про управління капітального будівництва обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації».

Згідно ч.ч. 2, 5-7 ст. 51 Бюджетного кодексу України, відповідно до затвердженого бюджетного розпису розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. Затвердження, а також коригування протягом бюджетного року кошторисів бюджетних установ здійснюється розпорядниками коштів відповідно до затвердженого бюджетного розпису Державного бюджету України. Кошторис є основним плановим документом бюджетної установи, який надає повноваження щодо отримання доходів і здійснення видатків, визначає обсяг і спрямування коштів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення цілей, визначених на бюджетний період відповідно до бюджетних призначень. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов’язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Будь-які зобов’язання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов’язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов’язань не можуть здійснюватися. Після отримання товарів, робіт та послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов’язання розпорядник бюджетних коштів приймає рішення про їх оплату та подає доручення на здійснення платежу органу Державного казначейства України, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами.

Відповідна позиція визначена також Типовим положенням про управління капітального будівництва обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації, згідно абз. 5 п. 5 якого управління має право розпоряджатися коштами, передбаченими у вартості будівництва на виконання основних завдань та функцій замовника, в межах затвердженого в установленому порядку кошторису.

Згідно договору № 3 та додаткової угоди № 1 до нього, всього на будівництво об’єкту було заплановано виконання робіт на суму 2 130 461,00 грн., виділених з державного, обласного та районного бюджетів на 2004 рік.

Як свідчать матеріали справи, оплата виконаних підрядником робіт була проведена позивачем відповідно до виділених коштів.

Роботи повинні були бути виконані у серпні 2004 року. Як вбачається з наявних у матеріалах справи актів приймання виконаних підрядних робіт за виконані роботи за червень-грудень 2004 року, відповідач в межах сум субвенції, передбачених п. 2.4 договору № 3 (т. 1, а. с. 14-18) та додатковою угодою № 1 до нього (т. 1, а. с. 20), сплатив повну суму у грудні 2004 року. Додаткових угод, які б передбачали збільшення фінансування на виконання робіт за договором № 3, сторонами укладено не було.

Таким чином, відповідачем під час укладення договору № 3 та здійснення оплати згідно його умов у 2004 році було дотримано вимоги чинного законодавства.

Виходячи з наведеного вище, відповідачем виконано зобов’язання за договором у повному обсязі.

В зв’язку з цим, колегія суддів, керуючись ч. 5 ст. 42 ГПК України, згідно якої висновок судового експерта для господарського суду не є обов’язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу, не бере до уваги висновок експертизи щодо вартості підрядних робіт, фактично виконаних ЗАТ «Рось»під час будівництва.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення основної суми боргу у розмірі 13 935 027,60 грн.

Що стосується заявленої позивачем до стягнення вартості робіт з виготовлення проектно кошторисної документації у розмірі 45 000,00 грн., слід зазначити наступне.

Статтею 875 ЦК України встановлено, що замовник (відповідач) зобов’язується, зокрема, передати затверджену проектно-кошторисну документацію підряднику (позивач), якщо цей обов’язок не покладається на підрядника.

Як вбачається з матеріалів справи, підрядник взяв на себе зобов’язання забезпечити коригування проекту, кошторисної документації та оплату висновку комплексної експертизи, що підтвердив листом від 22.12.2004 року № 238.

Позивач гарантував надання УКБ Черкаської ОДА проектно-кошторисної документації у повному обсязі до 15.01.2005 року за умови перерахування коштів за виконані будівельні роботи; відповідачем на розрахунковий рахунок ЗАТ «Рось»було перераховано 299 410,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 23.12.2004 року № 1533, що міститься у матеріалах справи.

Як свідчать матеріали справи, листами № 1031/01-16 від 21.01.2005 року, № 1493/05-02 від 13.05.2005 року, № 1966/05-02 від 11.10.2005 року відповідач звертався до позивача з вимогою терміново надати йому проектно-кошторисну документацію і позитивний висновок експертизи відповідно до гарантій ЗАТ «Рось»від 22.12.2004 року.

Водночас, колегією суддів встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивачем було повідомлено відповідача про збільшення вартості проектно-кошторисної документації понад 299 410,00 грн.

Також, встановлено, що листом № 2191/05-02 від 30.11.2005 року відповідач звернувся до ЗАТ «Рось», у якому просив передати йому виготовлену ВАТ «Черкасиагропроект»в 1998 році проектно-кошторисну документацію по будівництву школи в с. Шевченкове Звенигородського району, яка була передана по накладній № 1 від 20.04.2004 року для корегування, що міститься у матеріалах справи; проте, як свідчать матеріали справи, підрядник відкориговану проектно-кошторисну документацію не надав.

Також, як встановлено колегією суддів, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що розроблена на замовлення ЗАТ «Рось»проектно-кошторисна документація погоджена УКБ Черкаської ОДА.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення вартості робіт з виготовлення проектно-технічної документації на суму 45 000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Виходячи з наведеного вище, та беручи до уваги ту обставину, що відповідачем виконане зобов’язання за договором № 3 відповідно його умов, а також керуючись приписами чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог в частині стягнення збитків (інфляційних витрат), понесених відповідачем внаслідок неналежного виконання відповідачем договору № 3 у сумі 5 337 565,39 грн., 3% річних за невиконання відповідачем грошового зобов’язання у сумі 1 230 100,24 грн., неустойки у сумі 2 631 620,42 грн. та скасування у цій частині рішення господарського суду Черкаської області від 21.01.2008 року.

За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідачем доведено факт оплати будівельних робіт відповідно до зобов’язання взятого ним згідно умов договору № 3, що підтверджується матеріалами справи. Отже, позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення суми вартості виконаних робіт за даними фактичних витрат на їх виконання та вартість матеріально-технічних ресурсів, що були завезені на об’єкт у сумі 13 935 027,60 грн., збитків (інфляційних витрат), понесених відповідачем внаслідок неналежного виконання відповідачем договору № 3 у сумі 5 337 565,39 грн., 3% річних за невиконання відповідачем грошового зобов’язання у сумі 1 230 100,24 грн., неустойки у сумі 2 631 620,42 грн., та вартості робіт з виготовлення проектно-технічної документації на суму 45 000,00 грн. є необґрунтованими та непідтвердженими належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Черкаської області від 21.01.2008 року у справі № 02/3859 прийнято при неповному з’ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Згідно ст. 49 ГПК України, державне мито у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення, зокрема, судової експертизи, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов’язані з розглядом справи, при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 44, 49, 99, 101, п. 2 ст. 103, п.п. 1 - 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 21.01.2008 року у справі № 02/3859 скасувати частково.

3. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.

«Позов задовольнити частково.

Розірвати договір № 3 від 22.06.2004 року, укладений між управлінням капітального будівництва Черкаської обласної адміністрації та закритим акціонерним товариством «Рось».

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на користь закритого акціонерного товариства «Рось»13 935 037,60 грн. боргу, 5 337 565,39 грн. інфляційних, 1 230 100,24 грн. –3% річних, 2 631 620,42 грн. пені, 45 000,00 грн. вартості робіт з виготовлення проектно-технічної документації, 3525,00 грн. витрат на проведення експертизи –відмовити.

Стягнути з закритого акціонерного товариства «Рось»(18029, м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, 70, ідентифікаційний код 14187396) на користь Державного бюджету України 85,00 грн. витрат по сплаті державного мита за подання позовної заяви в частині розірвання договору. Видати наказ.

Стягнути з управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 223, ідентифікаційний код 04014217) на користь закритого акціонерного товариства «Рось»(18029, м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, 70, ідентифікаційний код 14187396) 85,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 56,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за розгляд позовної заяви. Видати наказ.».

4. Стягнути з закритого акціонерного товариства «Рось»(18029, м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, 70, ідентифікаційний код 14187396) на користь управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 223, ідентифікаційний код 04014217) 12 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита за розгляд апеляційної скарги. Видати наказ.

5. Доручити господарському суду Черкаської області видати відповідні накази.

6. Справу № 02/3859 повернути до господарського суду Черкаської області.

7. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя:                                                                      Фаловська І.М.

Судді:

Мостова Г. І.

Писана Т.О

Дата відправки 17.06.08