донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

22.07.2008 р.                                                              справа №17/39пд(10/7(15/12пд))

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Шевкової Т.А.

суддів

Алєєвої І.В. , Діброви Г.І.

за участю представників сторін:

від позивача:

Проказа А.М. дов. № 1239 від 17.12.2007р.,

від відповідача:

Лазарев В.Г. дов. № Н-01/5169 від 28.12.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Даймонтхім" м. Сєверодонецьк Луганської області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

28.05.2008 року

по справі

№ 17/39пд(10/7(15/12пд)) (Татенко В.М.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Даймонтхім" м. СєверодонецькЛуганської області

до

Державного підприємства "Донецька залізниця" м. Донецьк

про

зобов`язання укласти договір

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Даймонтхім»м. Сєверодонецьк Луганської області звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства «Донецька залізниця»м.Донецьк про зобов’язання укласти договір № 3/60 від 07.11.2007р. на подачу та забирання вагонів.

Господарський суд Донецької області рішенням від 28.05.2008р. відмовив у задоволенні позовних вимог. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд встановив, що кінцевим 20ти денним терміном для врегулювання розбіжностей за договором і звернення до суду було 20.12.2007р., тоді як позов направлений до господарського суду 04.01.2008р., тобто – після спливу зазначеного 20ти денного терміну. У зв’язку з наведеним договір № 3/60 від 07.11.2007р. на подачу та забирання вагонів набув чинності у редакції, запропонованій відповідачем, а приймаючи до уваги те, що спір щодо редакції пункту 13 договору був врегульований до звернення позивача до суду з позовом, позовні вимоги визнані судом безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Даймонтхім»м. Сєверодонецьк Луганської області, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 28.05.2008р. у справі № 17/39пд 10/7(15/12)) скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що господарський суд безпідставно не прийняв до уваги той факт, що відповідач в порушення п.3.4 ст.181 ГК України, незважаючи на неодноразові звернення позивача, своєчасно не уклав новий договір, надіслав не підписаний та не скріплений печаткою договір. Позивач, в свою чергу, 16.11.2007р. підписав надісланий відповідачем проект договору № 3/60 від 07.11.2007р. із застереженням, склав протокол узгодження розбіжностей за п.13 договору та направив його відповідачеві.

Заявник апеляційної скарги вважає рішення господарського суду від 28.05.2008р. у справі № 17/39пд 10/7(15/12)) таким, що суперечить роз’ясненням Президії ВГСУ № 04-5/601 від 29.05.2002р., згідно якого залізниця не має права відмовляти у підписанні відповідного договору.

На думку заявника скарги, залізницею був порушений п.3.4 Розділу 12 Правил перевезень вантажів. Так, 30.11.2007р. позивач одержав від відповідача лист № 312-24-318 (вх. № 78 від 31.11.2007р.), в якому вказано про те, що відповідач не може підписати протокол узгодження розбіжностей від 16.11.2007р. і врегулювати виниклі розбіжності, при цьому не зазначивши дату розгляду розбіжностей.

Крім того, заявник скарги вважає, що двадцятиденний строк, передбачений ст. 181 ГК України, не пропущений, оскільки 18.12.2007р. позивач звернувся до господарського суду Луганської області, що відповідає приписам п.4 ст. 15 ГПК України, роз’ясненням ВГСУ № 02-5/492 від 28.07.1994р.

Державне підприємство «Донецька залізниця»м.Донецьк вважає рішення господарського суду Донецької області від 28.05.2008р. у справі № 17/39пд 10/7(15/12)) законним і обґрунтованим, прийнятим при дослідженні всіх обставин справи і з дотриманням всіх норм законодавства, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач за супровідним листом № 312-24-312 від 07.11.07р. (а.с. 15) направив позивачеві текст договору, якій на його думку є проектом договору, даний текст договору відповідачем підписаний не був.

Позивач вищевказаний лист отримав 13.11.2007р., підписав текст договору та зазначив, що він підписаний «…з урахуванням усунення розбіжностей по п. 13 договору, зазначених у протоколі від 16.11.2007р.…».

У протоколі від 16.11.07р. (а.с. 20) позивач виклав власну редакцію п. 13 договору.

Пунктом 3.4. Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 875/5096 встановлено, що оформлення договору про експлуатацію під'їзної колії та договору про подачу та забирання вагонів виконується в такому порядку: проект договору розробляється залізницею. Підписаний у двох примірниках проект договору надсилається на підпис підприємству. Підприємство підписує і повертає залізниці проект договору у двадцятиденний термін. Цей термін обчислюється: у разі пересилки проекту договору з посильним - з дати розписки про отримання договору, у разі пересилки поштою - з дати календарного штемпеля поштового відділення в пункті знаходження адресата. Якщо при підписанні договору в підприємства виникнуть заперечення стосовно його умов, то незалежно від цього воно підписує договір, складає протокол розбіжностей і направляє його у двох примірниках залізниці одночасно з підписаним договором. Наявність розбіжностей оговорюється в договорі. У разі неповернення залізниці підписаного проекту договору у двадцятиденний термін, договір набирає чинності в редакції залізниці; залізниця не пізніше ніж через 20 днів після отримання цього протоколу розбіжностей зобов'язана призначити день розгляду розбіжностей, про що вона має повідомити підприємство у десятиденний термін після отримання протоколу і не пізніше ніж за 10 днів до призначеної дати розгляду. Якщо залізниця у вказаний термін не призначить дату розгляду розбіжностей, договір набирає чинності в редакції підприємства. У випадку неприбуття представника підприємства у призначений термін для розгляду розбіжностей договір набуває чинності в редакції залізниці; розбіжності, що залишилися неврегульованими, оформлюються новим протоколом і у двадцятиденний термін після дня їх розгляду передаються залізницею до господарського суду. Якщо в указаний термін розбіжності не будуть направлені до арбітражного суду, то договір набуває чинності в редакції підприємства. Такий порядок оформлення поширюється на додаткові угоди до договору, на його продовження, доповнення або часткові зміни.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду про те, що саме проект договору з урахуванням п. 13 в редакції протоколу від 16.11.2007р. був підготовлений позивачем.

Підписаний 16.11.2007р. проект договору позивач за супровідним листом № 172 від 16.11.07р. (а.с. 18) направив відповідачеві.

Проект договору відповідач отримав 16.11.2007р.

Відповідач у листі № 312-24-318 від 26.11.2007р. (а.с. 16) заперечував проти запропонованої позивачем редакції п. 13 договору. Цей лист був отриманий позивачем 30.11.07р., про що свідчить пояснення позивача та запис на листі «…вх. № 78 від 30.11.07р…».

Відповідно ст. 21 Закону України «Про залізничний транспорт»відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під'їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць України та укладеними на його основі договорами.

Згідно ст. 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором.

Частиною 4 ст. 181 ГК України передбачено, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно ч. 5 ст.181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов’язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Відповідно ч. 7 ст. 181 ГК України якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Проаналізувавши наведе, слід визнати, що кінцевим 20ти денним терміном для врегулювання розбіжностей за спірним договором і звернення до суду з позовом є дата - 20.12.2007р.

Як вбачається з матеріалів справи (див. поштовий штемпель на конверті) позов направлений до господарського суду 04.01.2008р., тобто –після спливу зазначеного 20ти денного терміну.

У зв’язку з наведеним, враховуючи ті обставини, що договір № 3/60 від 07.11.2007р. на подачу та забирання вагонів набув чинності у редакції, запропонованій відповідачем, розбіжності щодо пункту 13 договору врегульовані до звернення позивача до суду, позовні вимоги ТОВ «Даймонтхім»про зобов’язання ДП «Донецька залізниця» укласти договір на подачу і забирання вагонів в редакції позивача, обґрунтовано господарським судом визнані безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Доводи заявника скарги про те, що господарським судом не врахований факт звернення позивача до господарського суду Луганської області з аналогічною позовною заявою, не приймаються до уваги, оскільки вищезгадана позовна заява ухвалою господарського суду Луганської області від 21.12.2007р. у справі № 01-10/2-741 була повернута позивачу без розгляду, у суду немає підстав вважати, що позивачем в даному випадку дотримані приписи ст. 181 Господарського Кодексу України.

Таким чином, господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки договір № 3/60 від 07.11.2007р. на подачу та забирання вагонів набув чинності в редакції, запропонованій відповідачем.

На підставі наведеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 28.05.2008р. у справі № 17/39пд 10/7(15/12)) підлягає залишенню без змін, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймонтхім»м. Сєверодонецьк Луганської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 28.05.2008р. у справі № 17/39пд(10/7(15/12)) залишити без змін.

Головуючий          Т.А. Шевкова

Судді:          І.В. Алєєва

Г.І. Діброва

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС