ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Дерепи В.І.

суддів Грека Б.М.

Стратієнко Л.В.

з участю представників:

позивача:

відповідача:

3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

Тригубчук О.В.

Дуріцин А.В.

не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

акціонерного товариства закритого типу "Промкомбінат"

на рішення

та постанову

господарського суду Донецької області від 26 лютого 2008 р.

Донецького апеляційного господарського суду від 02 квітня 2008 р.

у справі

№11/37

за позовом

акціонерного товариства закритого типу "Промкомбінат"

до

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Маст-Буд"

товариства з обмеженою відповідальністю "Альтаїр-Фінанс"

про

стягнення 588 502,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007р. акціонерне товариство закритого типу "Промкомбінат" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "МАСТ-БУД" про стягнення з відповідача на свою користь суми боргу у розмірі 588502,68грн. за договором відступлення права вимоги № 29-12-06/1 від 29.12.2006р.

Справа розглядалась господарськими судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду Донецької області від 26.02.2008р. (суддя Подколзіна Л.Д.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. (головуючий –Стойка О.В., судді –Акулова Н.В., Алєєва І.В.), в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а постановлені у справі судові рішення –без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено господарськими судами, 29.12.2006р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Альтаїр-Фінанс" та акціонерним товариством закритого типу "Промкомбінат" укладений договір відступлення права вимоги №29-12-06/1, за п.1.1 якого ТОВ "Альтаїр-Фінанс" (первісний кредитор) передав, а АТЗТ "Промкомбінат" (новий кредитор) прийняв на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і став кредитором за векселем №4649, який виданий ТОВ "Підприємство "МАСТ-БУД" із строком платежу "за пред’явленням" на суму 638502,68грн., місцем платежу: м. Маріуполь, філія ПУМБ в м. Маріуполь.

Вказаний простий вексель ТОВ "Альтаїр-Фінанс" 23.06.2006р. придбало у ТОВ "Системний Фінансовий Менеджер" за договором купівлі-продажу цінних паперів №Т36/2306/005, Т46/2306/001, укладеним в місті Києві, тобто в день видачі векселя в місці Маріуполі Донецької області, із зазначенням, що третя особа купила даний цінний папір, як простий вексель з іменним індосаментом №4649.

18.07.2006р. ТОВ "Альтаїр-Фінанс" пред’явило простий вексель з іменним індосаментом відповідачу до платежу, про що складений акт пред’явлення векселя до платежу.

21.07.2006р. відповідач перерахував ТОВ "Альтаїр-Фінанс" –50000грн., як оплату простого векселя з іменним індосаментом по акту пред’явлення векселя до платежу.

22.11.2006р. ТОВ "Альтаїр-Фінанс" звернулося до державного нотаріуса першої Маріупольської державної нотаріальної контори Турченко Т.П., для вчинення протесту про неоплату у сумі 588502,68грн.

24.11.2006р. державним нотаріусом вчинено протест про неоплату векселя в сумі 588502,68грн. (зареєстровано в реєстрі за №7/3106 від 24.11.2006р.).

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі.

Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов'язань та стягнення за векселями визначаються законом.

Відмовляючи в задоволенні позову, господарські суди виходили з того, що відповідно до ст. 16 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим.

Згідно ст. 77 Уніфікованого закону це положення застосовується і до простого векселя.

Оскільки вексель був переданий позивачу без вчинення відповідного індосаменту, а останній індосамент є іменним, вчиненим на користь ТОВ "Альтаїр-Фінанс", то позивач не може вважатись законним держателем векселя та вимагати з відповідача сплати боргу за векселем.

Проте, погодитися з такими висновками неможливо, оскільки при вирішенні спору судом не враховано, що відсутність індосаментного напису під час передачі векселю за договором відступлення права вимоги, має наслідком втрату векселем своєї сили та набуття статусу боргового документу, а правовідносини сторін при цьому мають регулюватися нормами цивільного законодавства.

Посилання суду апеляційної інстанції на те, що позивач зазначав підставою позову саме спірний вексель, не грунтуються на матеріалах справи, оскільки як в позовній заяві, так і в уточненнях до неї, позивач також обгрунтовував свої вимоги наявністю договору відступлення прав вимоги та відповідними нормами зобов’язального права, адже він просив стягнути заборгованість за договором відступлення права вимоги.

В порушення вимог ст. 43 ГПК України судами при розгляді справи не було належним чином з’ясовано характер і суть спірних правовідносин, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин постановлені у справі судові рішення не можна визнати законними і обгрунтованими, а тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене, більш ретельно з’ясувати права і обов’язки сторін, зокрема, дійсність вимоги, переданої за договором відступлення прав вимоги від 29.12.2006 р. № 29-12-06/1, дотримання вимог норм ст. ст. 512-519 ЦК України при укладенні вказаного договору, і в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону вирішити спір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу акціонерного товариства закритого типу "Промкомбінат" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 27 лютого 2008 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 02 квітня 2008 р. у справі за № 11/37 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Головуючий В.І. Дерепа

Судді Б.М. Грек

Л.В. Стратієнко