ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2008 Справа № 28/134-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого: судді Кузнецової І.Л.,

суддів: Чимбар Л.О. (доповідач), Тищик І.В.,

секретар судового засідання: Гайдук Ю.А.,

за участю представників сторін

від позивача: Лелеко В.В. дов. № 120 від 27.03.08р.,

від відповідача: Гуля Г.Н., дов. № б/н від 06.06.08р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж, м. Кривий Ріг на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2008р. у справі № 28/134-08,

за позовом: відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж, м. Кривий Ріг,

до: комунального житлового підприємства № 3, м. Кривий Ріг,

про: стягнення 31743 грн. 16 коп.,

В С Т А Н О В И В :

Відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Криворізьких міських електричних мереж (далі- позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з комунального житлового підприємства №3 (далі- відповідач) заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 28 289 грн. 04 коп., пеню 525 грн. 38 коп., інфляційні втрати 2 397 грн. 64 коп., 3% річних 531 грн. 10 коп. та судових витрат.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2008р.(суддя- Манько Г.В.) позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних -61 грн. 16 коп., інфляційні втрати- 143 грн. 15 коп., пеню- 313 грн. 80 коп., держмито в сумі 186 грн. 82 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 69 грн.45коп.; провадження у справі щодо стягнення 18 163 грн. 53 коп. припинено; в решті суми позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, просив змінити рішення господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог. Скаржник посилається на те, що господарський суд незаконно відмовив у задоволенні суми заборгованості за спожиту відповідачем електричну енергію в розмірі 4879 грн. 11 коп. та 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на дану суму, безпідставно застосував строк позовної давності, оскільки позов було подано до закінчення строку позовної давності до 01.02.2008р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції господарського суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді –доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає по наступним підставам.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.02р. позивачем та відповідачем було підписано договір про постачання електричної енергії ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" за № 500011 для споживачів Дніпропетровської області.

Предметом договору є постачання і передача електроенергії енергопостачальником та оплата спожитої електроенергії споживачем.

Розділом 4 договору передбачено, що остаточний розрахунок здійснюється за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому місяці у термін до 7 числа місяця наступного за розрахунковим.

Договором передбачено, що у разі несвоєчасних розрахунків споживач на момент погашення заборгованості сплачує Енергопостачальнику пеню за кожний день прострочення платежу за споживання електричної енергії у розмірі подвійної величини облікової ставки НБУ.

Встановлено, що позивач свої зобов'язання згідно умов договору виконував в повному обсязі та своєчасно.

Відповідач зобов'язання щодо оплати за спожиту електричну енергію у період з 01.11.2004р. по 01.12.2007р. своєчасно не здійснював та на час надходження позову до суду за ним рахувалась заборгованість за спожиту електричну енергію у вказаному періоді в сумі 23 042 грн. 64 коп.

Відповідачем частково сплачено суму основного боргу до подачі позовної заяви до суду в сумі 5 246 грн. 40 коп.

Протягом часу розгляду справи відповідач сплатив заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 18 163 грн. 53 коп., тому господарський суд щодо стягнення вказаної суми боргу обгрунтовано провадження по справі припинив на підставі ст. 80 ч.1 п. 1-1 Господарського процесуального кодексу України.

Господарським судом відмовлено в задоволенні позову про стягнення заборгованості в сумі 4 879 грн. 11 коп., оскільки встановлено, що вказана заборгованість знаходиться поза межами трирічного строку позовної давності і позивач подав заяву про застосування строку позовної давності відповідно ст. 267 ЦК України (а.с.67).

Апеляційний суд вважає необгрунтованими посилання апеляційної скарги на те, що вказана сума заборгованості заявлена в межах строку позовної давності, не приймаються твердження скаржника про повну оплату вартості обсягу спожитої електроенергії підприємствами житлово-комунального господарства відповідно до п. 6.6 Правил користування електричною енергією на протязі місяця, наступного за звітним з моменту отримання рахунку.

Згідно ст.627 ЦК України, яка визначає свободу договору і вказує, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 3 статті 6 ЦК України передбачає, що сторони можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано по це, а також, у разі, якщо обов”язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

З урахуванням викладених норм закону слід прийти до висновку, що у даному разі немає ніяких обмежень щодо положень укладеного між сторонами положень договору стосовно строків розрахунків, передбачених п.4.2 договору.

За листопад та грудень 2004 року строк розрахунку, визначений згідно з умовами договору, настав відповідно 7 грудня 2004 року та 7 січня 2005 року. З вказаної дати і слід обчислювати строк позовної давності. По заборгованості за листопад 2004 року цей строк закінчується 7 грудня 2007 року та за грудень 2004 року –7 січня 2008 року. Позовна заява подана в канцелярію господарського суду 29.01.2008 року, про що свідчить штамп на а.с.3. Таким чином, господарським судом обгрунтовано визначено, що строк позовної давності пропущено по заявленій у позові сумі заборгованості в розмірі 4 879 грн. 11 коп. за листопад та грудень 2004 року без поважних причин та правомірно відмовлено в цій частині позову.

Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2008р. у справі № 28/134-08 залишити без змін, апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Криворізьких міських електричних мереж, м. Кривий Ріг - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду.

Головуючий І.Л. Кузнецова

Суддя Л.О.Чимбар

Суддя І.В. Тищик

Постанова виготовлена в повному обсязі 29.07.2008 року.