ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2008 р.

Справа № А-10/190-6/111

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

Cуддя Грица Юрій Іванович При секретарі Цюрак Андрій Михайлович розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ПП "Аскет" Набережна,28,Старий Косів,Косівський район, Івано-Франківська область,78606

до відповідача ДПІ в Косівському р-ні вул. Незалежності,101,Косів,Косівський район, Івано-Франківська область,78600

про визнання нечинним податкового повідомлення -рішення

Представники:

Від відповідача: Терьохіна Т.П. - завідувач юридичного сектору, (довіреність № 6272/8/10-019 від 05.06.06)

Від позивача: Копчук Д.Д., (паспорт серія СЕ - № 377200 від 30.06.06 директор )

СУТЬ СПРАВИ: заявлено позов про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Косівському районі від 15.06.04р. № 400/23-3/30561590/4881 в частині застосування штрафних санкцій у сумі 105127,50грн.

Господарьким судом Івано-Франківської області у справі №А-10/190 24.11.2004 року прийнято рішення, яким позов задоволено.

Львівським апеляційним господарським судом розглянуто апеляційну скаргу ДПІ в Косівському районі Івано-Франківської області на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2004 року та прийнято постанову від 21.02.2005 року , якою рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2004 року залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.02.2007року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.02.2005 року та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2004 року у справі №А-10/190 скасовано, справу скеровано на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Івано-Франківської області від справу передано на новий розгляд судді Гриці Ю.І.

В судовому засіданні 20.08.08р. оголошувалася перерва до 29.08.08р.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що податкове повідомлення -рішення в частині застосування штрафних санкцій у сумі 105127,50грн. прийнято ним правомірно на підставі ст. 17 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 03.06.04 працівниками Державної податкової адміністрації в Івано - Франківській області здійснено перевірку автозаправної станції приватного підприємства "Аскет", що розташована в селі Черганівка Косівського району щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктом підприємницької.

За результатами проведеної працівниками податкових органів перевірки прийнято акт № 900237 від 03.06.04р. На підставі акту перевірки ДПІ в Косівському районі прийняте податкове повідомлення-рішення № 400/23-3/30561590/4881 від 15.06.2004р. , згідно якого до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 105 377 грн. 50 коп. Частково не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання його нечинним в частині застосування штрафних санкцій у сумі 105127,50грн.

Як вбачається з матеріалів справи, застосування фінансових санкцій в сумі 105 127 грн. 50 коп. згідно оспорюваного в цій частині рішення здійснено відповідно до п.1 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон) за порушення п. 1 ст. 3 Закону - реалізацію паливно-мастильних матеріали згідно заправочних відомостей на загальну суму 21025 грн. 50 коп. без використання РРО.

Рішення №400/23-3/30561590/4881 від 15.06.04р. в частині застосування штрафних санкцій у сумі 105127,50грн підлягає визнанню його нечинним з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язав проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках , передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Стаття 2 вищевказаного Закону визначає, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкові коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосувань банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документу , щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів що; перерахування коштів у банк покупця.

Таким чином, законодавцем чітко визначено, що операція є розрахунковою у разі приймання від покупця при безготівковій формі розрахунків платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунки за відпущені позивачем паливно-мастильні матеріали на суму 21025 грн. 50 коп., проводились Косівським управлінням з експлуатації газового господарства у безготівковій формі через банківську установу з використанням платіжних доручень, що підтверджується банківськими виписками про операції за особовим рахунком приватного підприємства "Аскет", заправними відомостями, довіреностями на отримання нафтопродуктів, накладними на відпуск нафтопродуктів, податковими накладними наявними в матеріалах справи, тобто розрахунки за паливно-мастильні матеріали проводилися не за місцем реалізації товарів, а паливно-мастильні матеріали відпускались згідно із заправочними відомостями та за талонами водіям , які безпосередньо не здійснювали розрахунків.

Крім того, даний факт підтверджується і платіжними дорученнями, що містять письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Таким чином, проведена позивачем операція щодо реалізації паливно-мастильних матеріалів не є розрахунковою в розумінні Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Судом, з огляду на ухвалу ВАС України від 22.02.07р., витребовувались у відповідача докази щодо відповідності ЕККА "Міні 506", який використовується позивачем на автозаправочній станції, за своєю технічною характеристикою можливості здійснювати роздрібну торгівлю паливно-мастильними матеріалами по талонах та за заправочними відомостями.

Відповідач подав довідку № 6076/8/10-019 від 20.05.08, якою проінформував суд, які саме реєстратори розрахункових операції реєструвалися приватним підприємством "Аскет". Однак відповіді на поставлене судом запитання не надав.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано суду доказів правомірності прийняття спірного рішення в частині застосування штрафних санкцій у сумі 105127,50грн.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.124 Конституції України, Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ст.ст. 71,94, 160, 163, 167 , 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задоволити.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №400/23-3/30561590/4881 від 15.06.04р. в частині застосування штрафних санкцій у сумі 105127,50грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі; апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Грица Юрій Іванович

постанова підписана 29.08.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Сивак Ірина Михайлівна