ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10"
червня 2008 р.
Справа № 56/112-08

вх. № 2988/4-56

Суддя господарського суду Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Гуцевич М.П.

за участю представників сторін:

прокурора - не з'явився; позивача - не з'явився;  відповідача - не з'явився; 3-й особи -
Ремінний В.І. (довіреність № 20/1825 від 26.05.2008р.);

розглянувши справу за позовом

Прокурора Великобурлуцького району Харківської області в інтересах
держави, в особі Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району
Харківської області, смт. Великий Бурлук

3-я особа - Управління з контролю за використанням та охороною
земель у Харківській області, м.Харків

до  Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, смт. Великий Бурлук

про звільнення та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Великобурлуцького району Харківської області звернувся до
господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі
Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, в
якій просить зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку під спорудою павільйону, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,0035 га, та повернути її у державну власність в особі Великобурлуцької
селищної ради.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, який було надано до суду
26.05.2008р., проти позовних вимог заперечує, вказує, що займає спірну земельну
ділянку на законних підставах.

У судовому засіданні представник третьої особи підтримує заявлені
прокурором позовні вимоги.

Представники прокуратури, позивача та відповідач у судове
засідання не з'явились; про причину неявки суд не повідомили. Про час та місце
судового засідання були повідомлені належним чином.

Прокурор витребувані судом уточнення до позовної заяви за
результатами проведеної перевірки не надав.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу
України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому
суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України,
розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника
позивача, суд  встановив наступне.

Прокуратурою Великобурлуцького району Харківської області було
проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства на території
Великобурлуцького району Харківської області. Проведеною перевіркою було
встановлено, що на території Великобурлуцької селищної ради приватним
підприємцем ОСОБА_1. самовільно, в порушення вимог ст. 125 Земельного кодексу
України, без набуття права власності чи права користування земельною ділянкою
та встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі
(на місцевості) самовільно зайнято земельну ділянку під торгівельним
павільйоном, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на території Великобурлуцької
селищної ради та яка відноситься до земель житлової та громадської забудови
загальною площею 0,0035 га, чим порушує приписи ст. 126 Земельного кодексу
України.

За виявлені порушення до відповідача Управлінням з контролю за
використанням та охороною земель в Харківській області неодноразово
застосовувалися заходи адміністративного впливу, які не призвели до звільнення
відповідачем земельної ділянки.

Посилаючись на те, що відповідач користується спірною земельною
ділянкою в порушення ст. 125 Земельного кодексу України, без оформлення
документів, передбачених ст. 126 Земельного кодексу України, прокурор звернувся
до господарського суду з позовною заявою у захист державних інтересів.

Ретельно дослідивши докази, надані учасниками судового процесу в
обґрунтування своїх позицій у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість
позовних вимог прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до Договору купівлі-продажу № 3051 від 11.10.2006р.,
відповідач придбав у власність у гр.ОСОБА_2 нежитлову будівлю ларька цегляну
загальною площею 9,6 кв.м., що знаходиться в сАДРЕСА_2. Дана нежитлова будівля
розташована на земельній ділянці площею 21,2 кв.м.

Рішенням Великобурлуцької селищної ради 6 сесії 5 скликання від
18.12.2006р. ПП ОСОБА_1.. було надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0021 га в
АДРЕСА_2для обслуговування торгівельного ларька з послідуючою передачею її в
користування на умовах оренди.

31.03.2008р. відповідачем був укладений Договір за № 18 на
виконання робіт із землеустрою з МПП "Великобурлуцький земельний
кадастр".

Як встановлено у ході судового розгляду справи, документи
знаходяться в стадії виготовлення, про що свідчить довідка МПП
"Великобурлуцький земельний кадастр" № 79 від 18.04.2008р.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові
належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

При цьому, чинне законодавство України не забороняє власнику
користуватися своєю власністю до оформлення у встановленому законом порядку
права на земельну ділянку, що знаходиться під будівлею.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений
у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в
його здійсненні лише у випадках і порядку, встановленому законом.

Звільнення земельної ділянки, як того вимагає позивач, приведе до
порушення прав відповідача, як власника вищевказаної нежитлової будівлі, що
знаходиться на спірній земельній ділянці оскільки звільнення земельної ділянки
можливо лише шляхом знесення нежитлової будівлі.

Чинне законодавство України не передбачає позбавлення права власності
на нежитлову будівлю  у разі, якщо особа,
якій належить нежитлова будівля на праві власності, не здійснила оформлення
документів на земельну ділянку, на якій знаходиться ця будівля.

Враховуючи вищезазначене, суд не знаходить правових підстав для
задоволення позовних вимог прокурора Великобурлуцького району Харківської
області.

На підставі викладеного  та
керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 33,
43, 47-49, 82-85 Господарського кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення підписано "12" червня 2008 року.

Суддя
Кухар Н.М.