ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рівне,  вул. Яворницького, 59
________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21"
травня 2008 р.
Справа  № 15/51

Суддя  Коломис В. В.
розглянувши  матеріали справи

за
позовом   Районне
державно-комунальне підприємство Сарненська районна дирекція
кіновідеомережі

до
відповідача   підприємець ОСОБА_1

про визнання недійсним договору оренди

Секретар
судового засідання Михалевська Л.В.

В
засіданні приймали участь:

Від
позивача :      Назарець І.П.(дов. у
справі)

Від відповідача : не
з"явився

Статті 22 ГПК України
роз"яснена.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- Районне державно-комунальне підприємство Сарненська районна дирекція
кіновідеомережі м.Сарни звернувся до господарського суду з позовом, відповідно
з яким просить визнати недійсним договір оренди частини приміщення  кінотеатру "Полісся", укладений ним
04 квітня 2006 року з підприємцем ОСОБА_1 м.Сарни.

Як на
підставу  недійсності договору оренди
посилається, на невідповідність останнього чинному законодавству, зокрема,
Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Як вказує
позивач, оспорюваний договір не містить ряд істотних умов, визначених статтею
10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відтак,
на думку позивача, сторонами при укладенні вищезазначеного договору оренди не
було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, зокрема, щодо
вартості майна  з урахуванням її
індексації, порядку використання амортизаційних відрахувань; порядку здійснення
орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; страхування орендарем взятого
ним в оренду майна; орендної плати  з
урахуванням її індексації; відновлення
орендованого майна та обов'язків сторін щодо забезпечення пожежної
безпеки орендованого майна.

Враховуючи
викладене вважає, що є всі підстави для визнання такого договору недійсним на
підставі ч.1 ст.207 ГК України.

Відповідач
втретє в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про
час і місце розгляду справи, витребуваних доказів суду не надав.

Заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши всі фактичні докази у справі, як
кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об'єктивну оцінку,
суд прийшов до висновку, що спір не підлягає вирішенню по суті, а провадження у
справі підлягає припиненню.

Суд
врахував таке.

04
квітня 2006 року сторонами у справі було підписано договір оренди (далі
договір, а.с.4-6), відповідно з яким позивач зобов'язувався передати
відповідачу в оренду частину приміщення (п'ять підсобних кімнат, фойє)
кінотеатру "Полісся", що розташовані за адресою: Рівненська обл.,
м.Сарни, вул.Привокзальна,31, загальною площею 216,20 м.кв., для використання з
метою розміщення кафе з правом реалізації кондитерських, алкогольних та
тютюнових виробів, розміщення ігрових автоматів та проведення інших заходів,
необхідних для здійснення ним підприємницької діяльності (п.1.1 Договору). При
цьому, з правом оренди частини приміщення орендарю надавалось право
користування земельною ділянкою, на якій знаходиться частина орендованого
приміщення, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до
об'єкта оренди у розмірі 873 м.кв (п.1.2 Договору).

Відповідно
до п.1.3 Договору, передача орендарю орендованого майна, оформляється
відповідним актом, який підписується сторонами договору. І як зазначено в
договорі, з цього моменту починається обчислення строку оренди.

Натомість,
як з'ясовано судом, Акт прийому-передачі орендованого майна сторонами не
складався; відсутні такі докази і в матеріалах справи.

Відповідно
до ч.1 ст.180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови
договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

При
цьому, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх істотних умов.

В
свою чергу, істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для
договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін
повинна бути досягнута згода (ч.2 ст.180 ГК України). Зазначене передбачено і
ч.1 ст.658 ЦК України.

Як
вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, а саме свідоцтва про право
власності, виданого 21.12.05р. виконкомом Сарненської міської ради, Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 28.12.05р. КП Рівненське
ОБТІ , Статуту та Загального положення Сарненської районної дирекції
кіновідеомережі, майно, яке є предметом договору оренди є комунальною
власністю, а його власником є Сарненська районна рада.

В
свою чергу, істотними для договору оренди комунального майна є умови, визначені
частиною першою ст.10 Закону України "Про оренду державного та
комунального майна" (далі по тексту Закон).

Отже,
тільки за наявності зазначених умов, можна вважати договір оренди майна
укладеним.

Відповідно
до ч.1 ст.12 Закону України, договір оренди вважається укладеним з моменту
досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту
договору.

Натомість,
аналіз оспорюваного договору свідчить про відсутність у ньому таких істотних
умов, як і вартість майна з урахуванням її індексації, орендна плата з
урахуванням її індексації; відновлення орендного майна; порядок використання
амортизаційних відрахувань, порядок здійснення орендодавцем контролю за станом
об'єкта оренди; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки
сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Враховуючи
викладене, та зважаючи на відсутність у договорі оренди від 04.04.06р.
вищезазначених істотних умов, такий договір не може вважатися таким, що
відбувся, тобто укладеним.

Відповідно
до ч.8 ст.181 ГК України, у разі, якщо сторонами не досягнуто згоди з усіх
істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним
(таким, що не відбувся).

Оскільки
про визнання договору неукладеним може зазначатися виключно у мотивувальній
частині рішення, як про обставину справи, встановлену судом (пункт 3 частини
першої статті 84 ГПК України), зважаючи, що недійсною може бути визнана лише
укладена угода, тобто така, щодо якої сторонами в потрібній формі досягнуто
згоди з усіх істотних умов (ч.2 ст.180 ГК України, ч.1 ст.638 ЦК України), а в
процесі вирішення спору судом встановлено, що угоду між сторонами фактично не
було укладено, провадження у справі підлягає припиненню в зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Про
наслідки зазначеної процесуальної дії позивач проінформований.

Керуючись
стст.49, 80 п.1.1, 86 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження
у справі припинити.

Суддя                                                                                    Коломис
В. В.