ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.08.08                                                                                           Справа № 4/38-837

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу ЗАТ “Агро” без дати та без номера

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.05.2008 р.

у справі № 4/38-837

за позовом ЗАТ “Агро”, м.Городок Львівської обл.

до приватного агропромислового підприємства “Озерна” (далі –ПАП “Озерна”), с.Озерна Зборівського р-ну Тернопільської обл.

про стягнення 203 000 грн. штрафних санкцій за порушення зобов”язань за договором поставки

За участю представників сторін:

від позивача –Мудрак Р.Б. (юрист, довіреність від 01.04.2008 р. без номера в матеріалах справи);

від відповідача –Зембель О.П. (представник, довіреність від 04.02.2008 р. без номера в матеріалах справи)

Представникам сторін роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Оскільки жодна зі сторін не заявляла клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від 12.08.2008 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Заяв про відвід суддів не поступало.

Перегляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2008 р.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.05.2008 р. у справі № 4/38-837 (суддя Бурда Н.М.) у задоволенні позову про стягнення 203 000 грн., в т.ч. 153000 грн. неустойки, 50 000 грн. штрафу за порушення зобов”язань за договором поставки відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, зокрема, що ПАП “Озерна” порушило свої зобов”язання перед ЗАТ “Агро” по поставці ріпаку згідно з договором поставки за № 27/03-2 від 27.03.2007 р. не зі своєї вини, а внаслідок дії непереборної сили –форс-мажорних обставин (сильні зливи, шквальний вітер до 25 м/с, що тривали протягом 5-7 липня 2007 року, та призвели до пошкодження всіх посівів озимого ріпаку), які унеможливили виконання зобов”язання. Факт існування форс-мажорних обставин підтверджується висновком Торгово-промислової палати України за № 2155/05-4 від 17.07.2007 р. Позивачу було повернуто всі кошти в сумі 209 848 грн., отримані від останнього в якості передоплати (авансу) за озимий ріпак, що підтверджується платіжними дорученнями № 416 від 08.11.2007 р., № 434 від 21.11.2007 р., № 9 від 27.12.2007 р., № 5 від 15.01.2008 р.

Позивач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу та додаткові пояснення, де просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю, з підстав неповного з”ясування обставин справи.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що відповідно до п.6.1 договору поставки № 27/03-2 від 27.03.2007 р. у разі, коли дія форс-мажорних обставин триває більше як 30 діб, кожна зі сторін має право на розірвання цього договору в односторонньому порядку та не несе відповідальності за таке розірвання за умови, якщо вона повідомила про це іншу сторону не пізніше як за 15 діб до розірвання, що відповідачем не було зроблено, тому зобов”язання відповідача залишились дійсними; при встановленні форс-мажорних обставин має значення не тільки сама тривалість останніх (у даному випадку, як зафіксовано у висновку Торгово-промислової палати України за № 2155/05-4 від 17.07.2007 р., 3 дні), а і наслідки стихійного лиха, котрі існують по сьогоднішнй день; ПАП “Озерна” порушено пріоритетность поставок ріпаку ЗАТ “Агро”, встановлений п.4.10 даного договору пріоритет діє з дати укладення останнього - 27.03.2007 р., тим не менше, не виконуючи своїх зобов”язань за договором поставки № 27/03-2 від 27.03.2007 р., відповідач у той же час реалізовував товар третім особам; ГОСТ 10583-76 не розрізняє таких понять як “технічний ріпак”, “продовольчий ріпак”, “насіння ріпаку”; відповідачем не вжито заходів по забезпеченню виконання зобов”язання (заміна товару, зменшення ціни і т.п.).

У судовому засіданні й у відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.03.2007 р. між ПАП “Озерна” (продавець за договором, відповідач у справі) та ЗАТ “Агро” (покупець за договором, позивач у справі) укладено договір поставки № 27/03-2, за яким продавець зобов’язався продати покупцю, а останній прийняти й оплатити на умовах цього договору ріпак для продовольчих і технічних цілей використання з урожаю 2007 року (товар) в кількості згідно з замовленнями покупця. Замовлення може бути доведено до відома продавця у будь-якій формі і з цього моменту стає для продавця обов’язковим до виконання (а.с.7-9).

Згідно з п.8.1 договору останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до моменту повного виконання сторонами прийнятих на себе за договором зобов”язань.

Дострокове припинення договору та внесення до нього змін здійснюється за письмовою згодою сторін і з дотриманням вимог ст.188 ГК України (п.8.2 договору).

Сторони досягли згоди, що копія платіжного доручення на переказ коштів з відміткою банку про вчинення операції по перерахунку коштів розцінюється як форма замовлення на поставку партії товару в об’ємі, що розраховується, виходячи з встановлених п.2.1. цього договору цін. У такому випадку зазначена в платіжному дорученні сума є попередньою оплатою за партію товару в повному обсязі (п.4.2 договору).

Оскільки на момент укладення цього договору товару ще не існувало, то сторони у п.4.6 домовились про те, що поставка товару повинна бути здійснена в повному обсязі згідно з замовленнями покупця у період з 25 липня по 15 вересня 2007року.

На виконання умов договору ЗАТ “Агро” здійснило замовлення на поставку товару та перерахувало ПАП “Озерна” 30.03.2007 р. 60 000 грн., 06.04.2007 р. – 37 574, 8 грн., 13.04.2007 р. – 72 673, 69 грн., 04.05.2007 р. – 130 000 грн., всього на загальну суму 300248, 49 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок банку (а.с.13-16).

26.07.2007 р. між сторонами укладено додаток № 2 до договору № 27/03-2 від 27.03.2007 р., згідно з яким сторони домовились про поставку однієї додаткової партії товару за ціною 1 600 грн. за 1 т в кількості 56, 5 т до 30.07.2007 р. (а.с.10).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу ЗАТ “Агро” слід задоволити частково, рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.05.2008 р. у справі № 4/38-837 скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 50 000 грн. штрафу та прийняти нове рішення, яким позов в цій частині задоволити. В решті рішення суду залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

Сутність штрафних санкцій полягає в тому, що вони являють собою засіб впливу на потенційного порушника зобов”язання та повинні в першу чергу захищати інтереси добросовісного учасника господарського обороту.

Відповідно до п.4.10 договору продавець підтверджує, що замовлення покупця згідно з цим договором є для нього пріоритетними, та гарантує виконання своїх зобов”язань по поставці товару на підставі всіх замовлень покупця, вчинених протягом строку дії цього договору, та переважно перед подібними замовленнями інших осіб.

Встановлений п.4.10 даного договору пріоритет діє з дати укладення угоди - 27.03.2007 р.

Однак на виконання вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2008 р. відповідачем долучено до матеріалів справи договори, на підставі яких ПАП “Озерна” реалізовувало ТзОВ “Західагротранс” та приватному підприємцю Чамбулі Василю Орестовичу ріпак у 2007 році, накладні на ріпак, довіреності на його одержання.

Так, наприклад, згідно з договором купівлі-продажу № 36 від 21.08.2007 р. ПАП “Озерна” було поставлено ТзОВ “Західагротранс” 50 т технічного ріпаку на суму 105 000 грн. (накладна № 580 від 23.08.2007 р., довіреність на отримання ріпаку серії ЯНЯ № 490000 від 22.08.2007 р. на ім”я Бондарук Галини Олександрівни).

Покликання відповідача на непорушення пріоритетності (першості) поставок ріпаку ЗАТ “Агро”, оскільки предметом поставки за договором купівлі-продажу № 36 від 21.08.2007 р. є технічний ріпак, а предметом поставки за договором № 27/03-2 від 27.03.2007 р. є ріпак продовольчий 1-го класу, є безпідставні, так як відповідно до п.1.1 договору ЗАТ “Агро” купує ріпак як для продовольчих, так і технічних цілей використання. Крім того, в довіреності на отримання ріпаку серії ЯНЯ № 490000 від 22.08.2007 р. на ім”я Бондарук Галини Олександрівни зазначено не той товар (“ріпак”), який вказаний у договорі (“технічний ріпак”). Таким чином, і сам відповідач у справі не розмежовує вищевказані поняття.

На думку колегії, оскільки як укладення, так і виконання договору купівлі-продажу № 36 від 21.08.2007 р. відбулося вже після форс-мажорних обставин (сильні зливи, шквальний вітер до 25 м/с, що тривали протягом 5-7 липня 2007 року, та призвели до часткового пошкодження посівів озимого ріпаку), то продавцем порушено переважне право покупця відносно права іншої особи на той же товар. Позиція ПАП “Озерна” є двозначна, в одному випадку форс-мажорні обставини унеможливили виконання зобов”язання за договором № 27/03-2 від 27.03.2007 р., а в іншому –непереборна сила не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов”язання (договір купівлі-продажу № 36 від 21.08.2007 р.). Отже, не виконуючи своїх зобов”язань за договором поставки № 27/03-2 від 27.03.2007 р., тим не менше, відповідач у той же час реалізовував товар третім особам.

Згідно з п.7.5 спірного договору в разі недотримання продавцем своїх гарантій, зазначених у п.4.10 цього договору, останній зобов”язується сплатити покупцю штраф у сумі 50 000 грн. Застосування вказаного положення угоди не пов”язується з кількістю порушень продавця, не має значення одне чи декілька.

Крім того, як вбачається з п.7.4 договору, сторони визначили ще неустойку в розмірі 1 000 грн. за кожен день прострочення.

Штраф –одноразова виплата, пеня –прострочення за кожний день.

Таким чином, сторони обумовили в п.7.4 договору застосування неустойки у вигляді пені.

В даному випадку предметом судового розгляду стало стягнення пені за кожен день прострочення виконання не грошового зобов”язання, а поставки товару в період з 25.07.-15.09.2007 р.

Як вбачається з позовної заяви, розмір неустойки за прострочення поставки товару ЗАТ “Агро” визначило в сумі 153 000 грн., термін прострочення –153 днів (з 16.09.2007 р. по 15.02.2008 р.).

Стаття 83 ГПК України надає суду право зменшувати розмір неустойки (пені, штрафу) лише у випадках порушення суб'єктом підприємницької діяльності зобов'язань за цивільно-правовими угодами, а не будь-яку неустойку взагалі (п.6 листа Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу арбітражних судів у 1998 році»від 31.03.1999 р. N 01-8/141 з наступними змінами та доповненнями).

Принципова відмінність текстів ГК України (ст.233) і ГПК України (п.3 ст.83) полягає в тому, що останній не пов”язує можливість зменшення штрафних санкцій зі збитками, яких зазнав кредитор. Відсутність деталізації критеріїв, що мають враховуватись при зменшенні неустойки, залишила вирішення цього питання на розсуд суду, що розглядає конкретну справу.

Оскільки різновидами неустойки є штраф, пеня, то суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір неустойки, стягуючи лише 50 000 штрафу за невиконання зобов”язання по поставці товару, а в стягненні 153 000 грн. пені відмовити, враховуючи на рівні з іншими доказами становище ПАП “Озерна”, яке пов”язане з частковим пошкодженням посівів озимого ріпаку через сильні зливи, шквальний вітер до 25 м/с, що тривали протягом 5-7 липня 2007 року.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.49, п.3 ст.83, ст.ст.99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ЗАТ “Агро” задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.05.2008 р. у справі № 4/38-837 скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 50 000 грн. штрафу та прийняти нове рішення, яким позов в цій частині задоволити.

Стягнути з приватного агропромислового підприємства “Озерна” (47264, Тернопільська обл., Зборівський р-н, с.Озерна; ; п/р 260087243 у ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”; МФО 338501) на користь ЗАТ “Агро” (81500, Львівська обл., м.Городок, вул.Львівська, 557 А; ; п/р 045 у Першій Львівській філії АТ “Кредобанк”; МФО 325365) 50 000 грн. штрафу.

Доручити Господарському суду Тернопільської області видати відповідний наказ.

В решті рішення суду залишити без змін.

3. Судові витрати покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнути з приватного агропромислового підприємства “Озерна” (47264, Тернопільська обл., Зборівський р-н, с.Озерна; ; п/р 260087243 у ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”; МФО 338501) на користь ЗАТ “Агро” (81500, Львівська обл., м.Городок, вул.Львівська, 557 А; ; п/р 045 у Першій Львівській філії АТ “Кредобанк”; МФО 325365) 499, 99 грн. державного мита за розгляд справи в суді першої інстанції, 29, 06 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 249, 99 грн. державного мита за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Тернопільської області видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                     Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин