ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 22/23-31/153

19.05.08

За позовом          Закритого акціонерного товариства “Фарко –2”, м. Київ

До                    Державного підприємства “Укрспецпостач”, м. Київ

Про                    стягнення 231 576, 18 грн.

Суддя Н.І.Качан

Представники:

Від позивача          Поклад О.В. –пред. по довір.,

Мойсеєнко К.В.- пред. за довір.

Від відповідача          не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення 231 576,18 грн. основного боргу, інфляційних витрат, трьох відсотків річних та пені відповідно до умов Договору № 49 і № 49/1 від 15.12.2004р. про оренду, посилаючись на порушення відповідачем, як орендарем, умов оплати та одночасно заявив про відшкодування затрат на будівельні роботи ,пов’язані з ремонтом орендованих приміщень.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2008р. касаційну скаргу відповідача задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2007р. скасовано, а справу передано на новий розгляд.

Підставою для скасування рішення суду від 23.05.2007р. стало неналежне повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2008р. справі № 22/23 присвоєно номер № 31/153 та призначено судовий розгляд господарського спору на 23.04.2008р.

В судовому засіданні 23.04.2008р. представник позивача надав суду заяву про зменшення позовних вимог, яка долучена до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 23.04.2008р. розгляд справи було відкладено на 15.05.2008р., у зв’язку з неявкою представників відповідача.

В судовому засіданні 15.05.2008 р. представник позивача позов підтримав, враховуючи наведені уточнення позовних вимог.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового процесу, представників у судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позовну вимогу по суті і розміру у будь-який інший процесуальний спосіб не заперечив, доказів про проведені розрахунки не надіслав .а представлені розрахунки не оспорив.

Представник позивача заявив письмове клопотання, відповідно до ст. 75 ГПК України, про розгляд справи у відсутності відповідача, посилаючись на неявку його до суду та ухилення від існуючого порядку врегулювання спору.

Особи, які беруть участь у справі визнаються повідомленими про судовий розгляд господарського спору оскільки ухвала про порушення провадження у справі надсилалась за юридичною адресою сторін і зокрема відповідача.

Крім того, до матеріалів справи залучені повідомлення про вручення поштових відправлень, які підтверджують факт отримання уповноваженими представниками відповідача ухвал суду.

До того ж, відповідач клопотань про відкладення розгляду спору та наявність у нього поважних причини щодо неявки у судове засідання не повідомив, що дає підстави визнати причини його неявки до суду неповажними.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд визнав клопотання представника позивача обґрунтованим, задовольнив його та вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідача за наявними у справі доказами та матеріалами.

У проведених судових засіданнях судом оголошувались перерви до 19.05.2008р. в порядку ст.ст. 77,86 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані по справі документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами 14 квітня 2004 року був укладений Договір № 49 оренди, на підставі якого позивач, як орендодавець, передає, а відповідач, як орендар, приймає в тимчасову оренду адміністративну будівлю, загальною площею 408 кв.м. по вул. Полтавській, буд. 9 в м. Києві.

Орендні відносини сторін тривають до 31 грудня 2004 року з пролонгацією умов (п. 3.1. Договору).

Частиною першою статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Щомісячна орендна плата по Договору оренди № 49 за один місяць оренди становить 37 310 грн. (п. 2.1. Договору оренди № 49) і сплачується до 10-го числа поточного місяця за наступний місяць.

Також, між позивачем та відповідачем 19 липня 2004 року був укладений Договір оренди № 49/1 (надалі –Договір оренди № 49/1), на підставі якого позивач як орендодавець передає, а відповідач як орендар приймає в оренду прибудову адміністративної будівлі, загальною площею 48 кв.м. по вул. Полтавській, буд. 9 в м. Києві.

Термін оренди визначено до 31 грудня 2004 року з пролонгацією (пункт 3.1. Договору оренди № 49/1).

Щомісячна орендна плата по договору оренди № 49 за один місяць оренди становить 4 610,00 грн. (пункт 2.1. договору оренди № 49) і сплачується до 10-го числа поточного місяця за наступний місяць.

З метою продовження Договорів на 2005 рік сторони 15 грудня 2004 року, продовжили орендні відносини, уклавши єдиний договір за № 49 та № 49/1 з строком дії до повного виконання зобов’язань.

Об’єкт оренди - адміністративна будівля була передана відповідачу по акту прийому –передачі від 15 квітня 2004 року.

Щомісячна орендна плата за новим Договором оренди № 49 та 49/1 від 15 грудня 2004 року за один місяць оренди становить 48 290 грн. (пункт 2.1. Договору оренди № 49 та № 49/1) і сплачується до 10-го числа поточного місяця за наступний місяць.

23 травня 2005 року відповідач повернув позивачу ключі від адміністративної будівлі та прибудови за актом, що свідчить про передачу та повернення орендованих приміщень позивачеві.

Як вбачається з виписок з рахунку позивача у банку, відповідач сплатив орендні платежі на загальну суму 466 125,27 грн.

До матеріалів справи залучені виписки по особовому рахунку і відповідний розрахунок з урахуванням наданих послуг за актами, які складались між орендатором і орендодавцем і на день прийняття рішення по даній справі заборгованість відповідача перед позивачем з орендних платежів складає 68 589,59 грн.

Позивач наголошує, що своєчасно відповідач не сплачував орендні платежі і тому допустив наявність боргу.

Відповідач доказів сплати заборгованості перед позивачем по орендній платі не надав, твердження позивача про існуючу заборгованість з орендних платежів не оспорив та не спростував, хоча мав можливість перевірити наявні розрахунки з даними бух. обліку .

Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У частині першій статті 193 Господарського кодексу України також наголошено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Позивач свої зобов’язання виконав належним чином, тоді як відповідач від виконання свого обов’язку сплатити визначені договором платежі у встановлені договором строки ухилився, внаслідок чого порушив норми статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендних платежів визнаються доведеними, правомірними та підлягають задоволенню по розрахунку позивача.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по експлуатаційним витратам задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Пунктами 2.3. Договорів оренди № 49, № 49/1 та Договору оренди № 49 та № 49/1 від 15 грудня 2004 року передбачено, що експлуатаційні витрати, у тому числі телефонний зв’язок, сигналізація, електропостачання, оплачуються відповідачем щомісячно на підставі рахунків відповідних комунальних підприємств у 5-денний строк згідно з рахунками, які виставляються позивачем.

Позивачем не надано доказів виставлення відповідачу своєчасно рахунків на оплату експлуатаційних витрат.

Враховуючи відсутність підстав для стягнення боргу з експлуатаційних витрат не підлягають задоволенню вимоги щодо нарахованих інфляційних втрат, пені та трьох відсотків річних.

Вимоги позивача про стягнення заборгованості за виконані будівельні роботи підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Між позивачем та відповідачем 26 травня 2004 року був укладений Договір підряду № 147 (надалі –договір підряду), за яким відповідач доручив, а позивач прийняв на себе виконання ремонту адміністративної будівлі по вул. Полтавська, 9.

Позивачем виконані будівельні роботи на загальну суму 67 673,00 грн., що підтверджується актом № 1 приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2004 року на суму 21 500,00 грн., актом № 2 приймання виконаних підрядних робіт за травень 2004 року на суму 21 272,00 грн., актом № 3 приймання виконаних підрядних робіт на суму 9 980,00 грн., актом № 3 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2004 року на суму 12 792,00 грн., актом № 4 приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2004 року на суму 2 129,00 грн.

Як вбачається з виписок з рахунку позивача у банку, відповідач сплатив за ремонтні роботи: 26 травня 2004 року –13 000,00 грн., 4 червня 2004 року –4 278,00 грн., 17 червня 2004 року –10 500,00 грн., 22 червня 2004 року –3772,00 грн., 25 червня 2004 року –15 000,00 грн., 24 листопада 2004 року –6 691,00 грн., а загалом 53 241,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за виконані ремонтні роботи за договором підряду складає 14 432 грн., яка, виходячи з приписів статей 525, 526 ЦК України, визнається документально підтвердженою і підлягає стягненню на користь позивача.

Позовні вимоги про стягнення 12 772 грн. заборгованості за виконані ремонтні роботи, згідно з кошторисом на ремонт фасадів, задоволенню не підлягають, і по суті не заявляються позивачем в зв’язку з уточненням позовних вимог.

Позовні вимоги про стягнення 13 246 грн. вартості ремонтних робіт, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 4.1. Договору оренди визначено, що по закінченню строку оренди і поверненню відповідачем будівлі позивачу воно повинно відповідати тому стану, у якому його передавали в оренду. Якщо будівля не відповідає первісному стану, то відповідач несе витрати по приведенню приміщень у первісний стан.

Дефектним актом від 29 квітня 2005 року визначено, що після експлуатації будівлі відповідачем з 14 квітня 2004 року по 29 квітня 2005 року для повернення будівлі позивачу необхідно провести наступні ремонтні роботи: ремонт шпаклювання окремими місцями, пофарбування стін водоемульсійною фарбою, пофарбування вікон олійною фарбою, заміна змивних бочків унітазів, заміна електроламп.

Частина перша статті 785 ЦК України встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною першою статті 779 ЦК України визначено, що наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини.

Також, частиною четвертою статті 285 ГК України встановлено, що орендар відшкодовує орендодавцю вартість орендованого майна у разі відчуження цього майна або його знищення чи псування з вини орендаря.

Роботи, зазначені у дефектному акті, були виконані на замовлення позивача іншою організацією –ТОВ «Архімед»на суму 13 246 грн., про що свідчить акт приймання виконаних підрядних робіт за травень 2005 року, складений між позивачем та ( виконавцем робіт ) - ТОВ «Архімед».

Враховуючи зазначене, вимоги позивача про стягнення 13 246 грн., визнаються судом доведеними та підлягають задоволенню

Позовні вимоги про стягнення пені та втрат від інфляції, визнаються обґрунтованими, правомірними , але підлягають задоволенню частково в зв’язку із застосуванням судом ст.ст.232,233 ГК України та ст.83 (п.3 ) ГПК України щодо зменшення розміру неустойки ,яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а також те, що відповідач в установленому порядку обставин, повідомлених позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, то за таких обставин, позов визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за уточненим розрахунком .

Згідно ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита, відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Договорами сторін, Господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Державного підприємства “Укрспецпостач” (юридична адреса: 03126, м. Київ, бул. Лепсе, буд. 24; адреса: 03150, м. Київ, вул. Боженка, 84 ) на користь Закритого акціонерного товариства „Фарко - 2” (04086, м. Київ, вул. Бакинська, буд. 23, ), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, 68 589 (шістдесят вісім тисяч п’ятсот вісімдесят дев’ять) грн. 59 коп. заборгованості з орендної плати, 14 432 (чотирнадцять тисяч чотириста тридцять дві) грн. заборгованості за виконані ремонтні роботи, 13 246 (тринадцять тисяч двісті сорок шість) грн. відшкодування відновлення орендованого майна до первісного стану, 15 891 (п'ятнадцять тисяч вісімсот дев’яносто одна) грн. 93 коп. інфляційних витрат, 9 17(дев’ятсот сімнадцять ) грн. 1 213 (одну тисячу двісті тринадцять) грн. 30 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В решті позову відмовити.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                  Н.І.Качан

Дата підписання рішення 02 червня 2008 року.