ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"08" квітня 2008 р.

Справа
№  4/278

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу № 4/278

за
позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Смоліно Маловисківського
району Кіровоградської області

до
відповідача: Березівської сільської Ради, с. Березівка Маловисківського району
Кіровоградської області

про
стягнення 64 579 грн.

Представники
сторін :

від
позивача - ОСОБА_2, довіреність № 98 від 27.08.2007 року;

від
позивача - ОСОБА_1, особисто;

від
відповідача: участі не брали. В судових засіданнях 19.09.2007 року, 28.01.2008
року сільський голова Лапшинська О.І. довіреність № 23 від 25.01.2008 року.

СУТЬ
СПОРУ:

Заявлено
позов про стягнення з Березівської сільської Ради, с. Березівка
Маловисківського району Кіровоградської області заборгованості по оплаті за
виконані ремонтні роботи покриття доріг в розмірі 64 579 грн. на користь фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Смоліно Маловисківського району
Кіровоградської області.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач
письмові пояснення по суті позовних вимог до суду подав, в судовому засіданні
вимоги заперечив повністю, посилаючись на ту обставину, що фактично позивачем
не виконувались роботи в 2004 році. В бюджетах відповідача не закладались
будь-які кошти на будівництво чи ремонт асфальтованих покрить по вулиці
Ватутіна с. Березівки в 2004- 2007 роках.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та правовідносини
між учасниками спору і надавши їм правову оцінку, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач
звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про
стягнення заборгованості по оплаті виконаних за замовленням відповідача згідно
до укладеного 15.03.2004 року між сторонами спору договору № 1, відповідно до
умов якого позивач взяв на себе зобов'язання по ремонту асфальтованого покриття
по вул. Ватутіна в с. Березівка (п. 2 договору), а відповідач зобов'язався
провести оплату за виконані роботи на протязі року. Вартість виконаних робіт
сторонами погоджено в розмірі 64 579 грн. Однак, після спливу 1 року після
підписання акту виконаних робіт станом на 15.03.2006 року відповідач не провів
повний розрахунок за виконані роботи через посилання відповідача на відсутність
коштів для оплати.

Відповідач
не визнає позовних вимог посилаючись на ту обставину, що у вказаний період
будь-які роботи фактично не проводились та комісією сільської ради не
приймались від позивача. Надані до суду Довідку про вартість виконаних
підрядних робіт за серпень 2004 року, зведений кошторисний розрахунок вартості
будівництва, акти приймання виконаних робіт за серпень 2004 року форми № КБ-2в
від 15.03.2005 року відповідач вважає сфальсифікованими, оскільки вони були
підписані бувшим сільським головою Жабокрицьким І.М., а викладені в них
обставини про виконання робіт саме в цей період не відповідають дійсності.

Дослідивши
матеріали справи та проаналізувавши правовідносини, що виникли між учасниками
спору, господарський суд приходить до переконання, що позовні вимоги не
підлягають до задоволення, в позові необхідно відмовити повністю.

Такий
висновок господарський суд зробив на підставі наступного.

За
приписом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до
суду кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

При
дослідженні в судовому засіданні бухгалтерських документів, які підтверджують
проведення між сторонами господарських операцій, господарський суд прийшов до
переконання, що позивачем не виконувались вимоги законодавства про порядок
оформлення господарських операцій, оскільки позивачем не спростовано
заперечення відповідача щодо відсутності фактів виконання роботи саме в 2004
році та передачі обсягів виконаних робіт повноважному представнику відповідача.

Як
вбачається з матеріалів справи та фактично підтверджено позивачем в судовому
засіданні роботи по ремонту асфальтованого покриття на вул. Ватутіна
проводились фактично в 2001 році, однак за згодою сторін договір було переукладено
15.03.2004 року з метою продовження строку позовної давності, оскільки провести
розрахунок за виконану роботу в 2001 році відповідач не зміг. Вказане повністю
підтверджується актом від 03.11.2001 року здачі-приймання робіт на підставі
договору № 1 від 20.10.2001 року, який підписано депутатами сільської
ради-представниками відповідача Шарандовською К.М. та представником позивача
ОСОБА_3 без будь-яких заперечень чи зауважень, наданими позивачем поясненнями
жителів с. Березівка ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 про виконання спірних робіт саме
в 2001 році.

За
приписом ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно
до спільного наказу Міністерства статистики України і Державного комітету
України у справах містобудування та архітектури № 26/5 від 27.01.1997 року “Про
затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку капітального
будівництва” (в редакції яка діяла на вересень-грудень 2003 року) були
затверджені типові форми первинних облікових документів і введені в дію з січня
1997 року :№ КБ 2в “Акт приймання виконаних підрядних робіт”, №КБ-3 “Довідка
про вартість виконаних підрядних робіт та витрат” № 4-А “Довідка про вартість
проектно-вишукувальних робіт”. Дія типових документів зазначених форм була
розповсюджена на об'єднання, підприємства та організації всих форм власності та
господарювання, розташованих на території України, що виконують
будівельно-монтажні, будівельно-ремонтні, проектно-вишукувальні роботи (п.п.
1,2 Наказу). Акт приймання виконаних підрядних робіт складається для розрахунку
за виконанні будівельні роботи. Акт складається у двох примірниках (для
підрядника і замовника) на основі журналу виконаних робіт (форма № КБ-6). Таким
чином, підтвердженням факту виконаних робіт є акт приймання виконаних робіт
форми № КБ-2В.

Отже,
визначальним для вирішення спору про обсяги виконаних робіт та їх фактичну
передачу замовнику суд визнає складений і підписаний повноважними
представниками сторін акт форми № КБ- 2В, а відсутність належних доказів у
позивача позбавляє вказаний акт доказової сили.

Господарським
судом приймається до уваги, що для визначення фактичних обсягів виконаних робіт
судом призначалось проведення судової будівельно-економічної експертизи та
згідно до повідомлення експерта № 1723 від 21.12.2007 року експертний висновок
на даному етапі неможливо виконати через відсутність достовірної інформації про
факт виконання дорожніх робіт позивачем кілька років тому (а.с. 60).

Відсутність
на кошторисі розрахунку вартості виконаних робіт по ямковому ремонту дорожнього
покриття дати складання кошторису та застосування для розрахунку ціни станом на
15.03.2004 року не узгоджується з строками фактичного виконання робіт в 2001
році. Складання акта форми КБ-2В за серпень 2004 року та виконані в 2001 році
роботи судом визнається як порушення порядку відображення в документах
бухгалтерського обліку господарських операцій, передбаченого Законом України
“Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та Наказом
Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року “Про затвердження Положення
про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.” Єдиним
належним та допустимим доказом здійснення господарської операції може бути саме
первинний документ з суворо визначеними Законом реквізитами: назвою
підприємства, установи від імені якої складено документ, назвою документа
(форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її
вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища, підписи осіб,
відповідальних за здійснення господарської операції і складання первинного  документа, особистий підпис або інші дані,
які дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у господарській операції.

Однак,
враховуючи що відповідачем оспорено факт передачі виконаних в серпні 2004 року
робіт, а позивачем не подано належних доказів на спростування доводів
відповідача, господарський суд не находить підстав для задоволення позовних
вимог та вважає за необхідне в позові відмовити повністю.

Крім
того, за результатами перевірки виконання вимог бюджетного законодавства в
діяльності Березівської сільської ради 18.02.2008 року відносно колишнього
Березівського сільського голови ОСОБА_7 прокуратурою Кіровоградської області
порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.
2 ст. 366 КК України. Однак, господарським судом не може застосовуватись
положення ст. 35 ГПК України про те, що вирок суду з кримінальної справи є
обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають
значення для вирішення спору, оскільки сам лише факт порушення кримінальної
справи не є такими обставинами.

Таким
чином, виходячи з припису ст. 43 ГПК України про те, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності та керуючись законом, господарським судом визнається не доведеним
матеріалами справи факт приймання-передачі виконаних позивачем обсягів робіт за
серпень 2004 року та наявність заборгованості по оплаті в розмірі 64579 грн.,
що є підставою для відмови в позові.

Враховуючи
приписи ст. 49 ГПК України, виходячи із суті прийнятого рішення по справі,
судові витрати повністю покладаються на позивача, але не стягуються, оскільки
ним були вже сплачені при зверненні з позовом до суду.

Щодо
допущених позивачем та відповідачем порушень законодавства господарський суд
направив повідомлення прокурору Маловисківського району, за результатами
перевірки якого прокуратурою Кіровоградської області порушено кримінальну
справу. Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача
повністю, але не стягувати, оскільки вони були сплачені при зверненні з позовом
до суду.

Керуючись
ст.ст. 34, 49, 80, 82, 84, 116, 117 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

В
позові відмовити повністю.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Сторони
у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду на вказане рішення через
господарський суд Кіровоградської області.

Суддя
Ю.І. Хилько