ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"16" травня 2008 р.            Справа № 15/059-08

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О. розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства «Вулкан-2», м. Черкаси

до           Спільного українсько-йорданського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Катрін», Київська обл., Васильківській р-н., с. Калинівка

третя особа Васильківська міська рада Київської області, м. Васильків

про визнання відмови в погодженні оформлення права користування земельною ділянкою недійсною та зобов`язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: Васильєва Т.С. (дов. від 01.09.2006 р.);

від відповідача: Хілько М.Д. (дов. від 31.03.2008 р.), Маляренко Г.С. (дов. № 53/03 від 05.03.2008 р.);

від третьої особи: Шумило Н.М. (дов. від 13.02.2008 р.).

Суть спору:

До господарського суду Київської області звернулося приватне підприємство «Вулкан-2» (далі-позивач) з позовом до спільного українсько-йорданського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Катрін»(далі-відповідач), в якому просить суд визнати відмову в погодженні оформлення позивачем права користування земельною ділянкою загальною площею 146,0 кв. м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Гагаріна, 3, під належною позивачеві частиною комплексу площею 129,5 кв.м недійсною та зобов`язати відповідача надати згоду на оформлення позивачем права користування земельною ділянкою загальною площею 146,0 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Гагаріна, 3, під належною позивачеві частиною комплексу площею 129,5 кв.м.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 15.11.2006 р. між ним та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу нежилого приміщення, відповідно до умов якого до позивача перейшло право власності на 3/25 частини комплексу площею 129,5 кв. м. (загальна площа комплексу –1025,8 кв.м), що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Гагаріна, 3. Позивач зазначає, що він з дотриманням вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України звернувся до відповідача з проханням погодити оформлення права користування земельною ділянкою, що знаходиться під придбаним об`єктом, проте відповідач відмовив у погодженні, мотивуючи це тим, що у нього оформлений державний акт на право постійного користування землею та запропонував укласти з ним договір оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт. Позивач вважає відмову відповідача необґрунтованою, оскільки по-перше: відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 ЗК України договір оренди повинен укладатися не з позивачем, а з Васильківською міською радою, яка є власником спірної земельної ділянки; по-друге: придбані позивачем приміщення є його приватною власністю, площа земельної ділянки, що відноситься до об`єкта становить 146,0 кв. м, що підтверджується звітом про оцінку Об`єкта від 14.11.2006 р., проведеної центром незалежної оцінки власності «Актив плюс», а відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо будівля розміщена на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі її відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вона розміщена, та частиною земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Позивач зазначає, що неотримавши погодження відповідача, він 22.02.2007 р. звернувся до Васильківської міської ради з заявою про надання дозволу на оформлення права користування частиною земельної ділянки під об`єктом, яка була розглянута на засіданні міжвідомчої комісії з розміщення продуктивних сил на території м. Васильків, яка рекомендувала позивачеві розробити проект розподілу території та отримати погодження суміжного землекористувача. Позивач вважає, що оскільки обов`язок розробити проект відведення земельної ділянки в даному випадку згідно з ст. 123 ЗК України покладений на позивача, відмова відповідача в наданні погодження оформлення права користування земельною ділянкою під об`єктом, є порушенням права позивача на отримання земельної ділянки в порядку ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

В судовому засіданні 04.03.2008 р. представники відповідача надали суду відзив на позов, в якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що у відповідача на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Гагаріна, 3, площею 0,1021 га, є державний акт на право постійного користування землею, а відповідно до ст. 149 ЗК України земельні ділянки, які надавались у постійне користування, можуть вилучатись для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а не для потреб або на користь іншої юридичної особи, тобто приватного підприємства «Вулкан-2». Також відповідач зазначає, що посилання позивача на п. 4 ст. 116 ЗК України в якості підтвердження його прав на частину вищевказаної земельної ділянки є недоречним, оскільки зазначена норма регулює виключно передачу земельних ділянок громадянам безоплатно у власність в межах норм, визначених чинним законодавством України, тобто ніяким чином не стосується позивача і не підтверджує його вимоги щодо передачі йому частини земельної ділянки у користування. Щодо посилання позивача на ч. 2 ст. 120 ЗК України в якості підтвердження його прав на частину вищевказаної земельної ділянки, то відповідач вважає, що позивач ігнорує той факт, що він придбав у власність тільки незначну частину комплексу, а не весь комплекс, який розташований на земельній ділянці, на яку у СП ТОВ «Катрін»є письмовий державний акт на постійне користування, а ч. 2 ст. 120 ЗК України стосується ситуації коли була відчужена вся будівля.

11.04.2008 р. до господарського суду надійшли письмові пояснення № 44/ю від 10.04.2008 р. від позивача, в яких позивач зазначає, що твердження відповідача про те, що ч. 2 ст. 120 ЗК України не стосується випадків, коли передається частина будівлі, а тому не може бути підтвердженням набуття права на земельну ділянку під придбаним позивачем приміщенням, є необґрунтованим, оскільки дана норма може застосовуватись до всіх випадків переходу нерухомого майна у власність, при цьому, жодних обмежень стосовно розміру придбаного приміщення законодавство не містить. Щодо посилання відповідача на ст. 149 ЗК України відповідно до якої земельні ділянки, які надавались у постійне користування, можуть вилучатись для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування, то позивач вважає, що даний випадок стосується примусового вилучення земельних ділянок, при цьому, закон не забороняє здійснювати вилучення земельної ділянки в її користувача в добровільному порядку, на підставі подання таким користувачем до ради-власника земельної ділянки заяви про те, що він не заперечує проти вилучення ділянки та передання її іншій особі.

В судовому засіданні 11.04.2008 р. третя особа - Васильківська міська рада Київської області надала суду відзив на позов, в якому третя особа зазначає, що відповідно до вимог ст. 149 ЗК України у разі відсутності згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки, питання вирішується в судовому порядку. Відповідно якщо постійний землекористувач погоджується з запропонованими умовами вилучення земельної ділянки, він повинен надати згоду в письмовій формі, а в даному випадку такої згоди не надійшло, отже третя особа зазначає, що у вирішенні порушених позивачем питань вона покладається на розсуд суду.

11.04.2008 р. господарським судом Київської області порядку статті 38 ГПК України було направлено запит до Васильківського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, в якому суд просив повідомити, чи є об’єкт нерухомого майна, який складається з приміщень: ХУІІІ-78,6 кв.м., ХІХ-46,7 кв.м., ХІ-4,2 кв.м., загальною площею 129,5 кв.м., які розташовані в м. Василькові, Київської області, на вул. Гагаріна, 3, окремо розташованою будівлею.

12.05.2008 р. до суду від позивача надійшли доповнення № 50/ю від 07.05.2008 р. до позовної заяви, в яких позивач просить суд позов задовольнити, посилаючись на те, що незалежно від того, чи у власність переходить вся будівля, чи її частина, до набувача переходить і відповідна частина земельної ділянки під будівлею, яку необхідно оформити згідно з вимогами чинного законодавства. Позивач також посилається на те, що відмова відповідача в попередньому узгодженні оформлення права користування спірною земельною ділянкою позивачу є порушенням прав позивача, зазначених в ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

16.05.2008 р. до суду надійшов лист № 1095 від 21.04.2008 р. від Васильківського міжрайонного бюро технічної інвентаризації у відповідь на запит, в якому Васильківське МБТІ повідомило, що згідно з поверхового плану ХУІІІ-78,6 кв.м., ХІХ-46,7 кв.м., ХІ-4,2 кв.м. не є окремо розташованою будівлею, а входять в будівлю комплексу.

Представник позивача в судових засіданнях 04.03.2008 р., 11.04.2008 р. та 16.05.2008 р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, письмових поясненнях № 44/ю від 10.04.2008 р. та доповненнях № 50/ю від 07.05.2008 р. до позовної заяви.

Представники відповідача в судових засіданнях 04.03.2008 р., 11.04.2008 р. та 16.05.2008 р. проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, господарський суд

встановив:

15.11.2006 р. між ПП «Вулкан-2» (Покупець) та українсько-йорданським СП у формі ТОВ «Катрін» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, а саме: 3/25 частини комплексу, що складаються з приміщень: ХVІІІ-78,6 кв.м, ХІХ-46,7 кв.м, ХІ-4,2 кв.м , загальною площею 129,5 кв. м., які розташовані в місті Василькові, Київська обл., м. Васильків, вул. Гагаріна, 3; на земельній ділянці розташований майновий комплекс під літерою «А», з цегли, загальною площею 1025,8 кв.м. Відповідно до п. 2.1.цього Договору цей продаж за домовленістю сторін вчиняється за 151500 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 25250 грн.; оплата проводиться у безготівковій формі електронним платіжним дорученням на рахунок Продавця. Пунктом 2.2. договору встановлено, що продавець своїм підписом під цим договором підтверджує факт повного розрахунку Покупцем за продане вищевказане приміщення, одержання від покупця грошей в сумі 151500 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 15.11.2006 р. та відсутністю, стосовно Покупця, будь-яких претензій фінансового характеру. Згідно з п. 4.10. Договору право власності на придбане майно виникає у Покупця з моменту державної реєстрації цього договору. Договір посвідчено 15.11.2006 р. приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області Тарасовою Л.Г. Зазначений договір зареєстровано в реєстрі за № 1798. Договір купівлі-продажу зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.11.2006 р.

15.11.2006 р. між сторонами у справі підписано Акт приймання-передачі нежилого приміщення до Договору купівлі-продажу від 15.11.2006 р., з якого вбачається, що Продавець здав, а Покупець прийняв у власність нежиле приміщення, розташоване в м. Василькові по вул. Гагаріна, 3, розміри ХVІІІ-78,6 кв.м, ХІХ-46,7 кв.м, ХІ-4,2 кв.м , загальною площею 129,5 кв. м.; приміщення знаходиться в задовільному стані, претензій сторони одна до другої не мають.

Рішенням від 18.12.2006 р. № ПВ-12-143/2006 Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип» виділено в натурі позивачеві 3/25 часток із спільної часткової власності на комплекс, що розташований в м. Василькові Київської області по вул. Гагаріна, 3, а саме: приміщення ХVІІІ-78,6 кв.м, приміщення ХІХ - площею 46,7 кв.м, приміщення ХІ - площею 4,2 кв.м , загальною площею 128,5 кв. м..

Додатковим рішенням від 25.12.2006 р. № ПВ-12-143/2006 цього ж суду було встановлено, що 3/25 часток комплексу, що розташований в м. Василькові Київської області по вул. Гагаріна, 3, а саме: приміщення ХVІІІ-78,6 кв.м, приміщення ХІХ - площею 46,7 кв.м, приміщення ХІ - площею 4,2 кв.м , загальною площею 129,5 кв. м. після виділу з спільної часткової власності в натурі становлять окремий об`єкт нерухомого майна та вважається одним цілим.

Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Васильківського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, нежиле приміщення за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Гагаріна, 3 зареєстровано 06.02.2007 р. на праві приватної власності за ПП «Вулкан-2»на підставі зазначеного вище договору купівлі-продажу, рішення Третейського суду від 18.12.2006 р. № ПВ-12-143/2006 та додаткового рішення Третейського суду від 25.12.2006 р.

Листом № 6 від 22.02.2007 р. позивач звернувся до Голови Васильківської міської ради, в якому просив у зв`язку з придбанням нежитлового приміщення загальною площею 129,5 кв. м. за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Гагаріна, 3 надати дозвіл на оформлення права користування земельною ділянкою.

Листом № 8 від 22.02.2007 р. позивач також звернувся до відповідача з проханням погодити оформлення права користування земельною ділянкою, що знаходиться під частиною нежилого приміщення за адресою: м. Васильків, вул. Гагаріна, 3.

Листом № 48/03 від 09.03.2007 р. відповідач відмовив у погодженні, мотивуючи це тим, що у нього оформлений державний акт на право постійного користування землею та запропонував укласти з ним договір оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт.

Листом № 15 від 27.03.2007 р. позивач повторно звернувся до відповідача з проханням надати погодження на оформлення права користування земельною ділянкою під придбаною частиною комплексу.

Листом № 69/04 від 10.04.2007 р. відповідач знову відмовив у погодженні, мотивуючи це тим, що спірна земельна ділянка згідно з Державним актом на право постійного користування землею закріплена за відповідачем.

Як вбачається з витягу № 38 з протоколу № 8/07 від 06.09.2007 р. засідання міжвідомчої комісії з розміщення продуктивних сил на території м. Васильків, комісія розглянувши заяву, що надійшла від ПП «Вулкан-2»стосовно вилучення з постійного користування СП у формі ТОВ «Катрін»земельної ділянки під нежилим приміщенням та надання дозволу на оформлення права користування частиною земельної ділянкою на умовах оренди, рекомендувала ПП «Вулкан-2»розробити проект розподілу території та отримати погодження суміжного землекористувача.

З матеріалів справи вбачається, що на землю під існуючим майновим комплексом за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Гагаріна, 3, Васильківською міською Радою народних депутатів Васильківського району Київської області 21.11.2001 р. видано відповідачу у справі Державний акт № 000146 серії І-КВ на право постійного користування землею (0,1021 гектарів), який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 72. Зазначений акт видано відповідно до рішення Васильківської міської Ради народних депутатів від 21 серпня 2001 р. № 244.

Як вбачається з позовною заяви та доповнень до неї, позов обґрунтовано нормами ч. 2 ст. 377 ЦК України, ч.ч. 2, 4 ст. 120, ч. 16 ст. 151 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

З умов договору від 15.11.2006 р. вбачається, що відповідач придбав не житловий будинок, не будівлю та не споруду, а приміщення, що входять до складу комплексу. Рішенням третейського суду від 25.12.2006 р. № ПВ-12-143/2006 було встановлено, що 3/25 часток комплексу, що розташований в м. Василькові Київської області по вул. Гагаріна, 3, (придбані позивачем приміщення) після виділу з спільної часткової власності в натурі становлять окремий об`єкт нерухомого майна та вважається одним цілим, проте зазначене не спростовує той факт, що придбані позивачем приміщення не є окремим будинком, будівлею чи спорудою.

Листом № 1095 від 21.04.2008 р. Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації у відповідь на запит суду повідомило, що згідно з поверхового плану ХУІІІ-78,6 кв.м., ХІХ-46,7 кв.м., ХІ-4,2 кв.м. не є окремо розташованою будівлею, а входять в будівлю комплексу. Зазначене також підтверджується наданим відповідачем поетажним планом на майновий комплекс «Катрін», що знаходиться в м. Василькові по вул. Гагаріна, 3, зареєстрованим в Васильківському МБТІ, з якого вбачається, що придбані позивачем приміщення займають частину підвалу будівлі. Крім того, той факт, що позивачем придбано не окремий будинок, не будівлю та не споруду, а частину підвального приміщення споруди не заперечувався представником позивача в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки частиною 2 ст. 377 ЦК України передбачено перехід до набувача будинку, будівлі чи споруди права користування частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, а позивач у справі не є набувачем житлового будинку, будівлі або споруди, то посилання позивача на те, що на підставі ч. 2 ст. 377 ЦК України до нього перейшло право користування частиною земельної ділянки є помилковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України в редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу від 15.11.2006 р., при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Частина 2 статті 120 ЗК України в редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу від 15.11.2006 р., передбачає перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, тоді як в даному випадку земля, на якій розташований майновий комплекс, знаходиться не в оренді, а в постійному користуванні у відповідача, а будівля чи споруда як вже зазначалося відчужені не були.

Частиною 4 ст. 120 ЗК України в редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу від 15.11.2006 р. та на даний час, передбачено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Отже застосування зазначеної норми передбачено для випадків переходу права власності на будівлю та споруду від одного власника (відповідно землекористувача) до кількох осіб. Проте, позивач не набував належне йому приміщення як частину будівлі, при відчуженні всієї будівлі декільком особам, а лише придбав частину будівлі (частина підвального приміщення) у власника.

Таким чином, твердження позивача про те, що до нього перейшла відповідна частина земельної ділянки під будівлею, в даному випадку під частиною підвального приміщення, є помилковим, оскільки спростовується приписами ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

Враховуючи викладене, відповідач мав право відмовити позивачу в погодженні оформлення права користування земельною ділянкою, оскільки це порушує його право користування земельною ділянкою.

Оскільки позивач не набув права на частку земельної ділянки, на якій розташована будівля, частина підвального приміщення якої ним придбана, то положення ст. 151 ЗК України, яка передбачає погодження питань, пов’язаних із вилученням земельних ділянок, в даному випадку не можуть застосовуватися.

Таким чином, позовні вимоги про визнання відмови в погодженні оформлення права користування земельною ділянкою недійсною та зобов`язання відповідача надати згоду на оформлення позивачем права користування земельною ділянкою загальною площею 146,0 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Гагаріна, 3, є необґрунтованими, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті держмита відповідно до ст. 49 ГПК України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 44 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя                                                             Рябцева О.О.

Рішення підписане 09.06.2008 р.