ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р.

№ 7/68/08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого

Н. Волковицької

Л. Рогач

за участю представників:

позивача

не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

відповідача

Черненко Р.В. –довіреність від 12.05.2008 р.

третьої особи

не з’явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства «Марічка»

на постанову

від 29.02.2008 р. Запорізького апеляційного господарського суду

у справі

№ 7/68/08 господарського суду Запорізької області

за позовом

Запорізької міської ради

до

Закритого акціонерного товариства «Марічка»

третя особа

Інспекція державного архітектурного контролю у Запорізькій області

про

зобов’язання знести самочинно збудовану споруду

В С Т А Н О В И В :

У січні 2008 р. Запорізька міська рада звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до ЗАТ "Марічка", за участю третьої особи - Інспекції державного архітектурного контролю у Запорізькій області про зобов’язання знести самочинно збудовану споруду, посилаючись, зокрема, на приписи статті 376 Цивільного кодексу України.

Одночасно з позовною заявою Запорізька міська рада подала до господарського суду Запорізької області клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, в якому просило заборонити ОП "ЗМБТІ" здійснювати будь-які дії стосовно самочинно збудованої споруди по пр-ту Леніна, 42 –вул. Ілліча, у тому числі: реєструвати право власності за ЗАТ "Марічка" або будь –якими іншими юридичними чи фізичними особами; видавати витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно, правовстановлюючі та інші документи, необхідні для відчуження зазначеного об’єкту.

Обґрунтовуючи клопотання міська рада зазначала, що розгляд цієї справи не перешкоджає відповідачу набути право власності на самочинно збудовану споруду та здійснювати права власника, у тому числі відчужувати зазначений об’єкт третім особам, що в свою чергу, завдасть шкоди інтересам територіальної громади м. Запоріжжя, а реєстрація такого права в ОП "ЗМБТІ" утруднить виконання судового рішення у цій справі чи взагалі унеможливить його виконання.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.02.2008 р. (суддя Кутіщева Н.С.) задоволена заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони ОП "ЗМБТІ" до вирішення справи № 7/68/08 здійснювати будь –які дії стосовно самочинно збудованої споруди по пр-ту Леніна, 42 –вул. Ілліча.

Мотивуючи ухвалу господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання з тих підстав, що подача позовної заяви про знесення самочинно збудованої споруди не перешкоджає відповідачу набути на неї права власності та здійснювати права власника, у тому числі відчужувати зазначений об’єкт третім особам.

За апеляційною скаргою ЗАТ "Марічка" Запорізький апеляційний господарський суд (судді: Антонік С.Г., Яценко О.М., Юхименко О.В.), переглянувши ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.02.2008 р. в апеляційному порядку, постановою від 29.02.2008 р. залишив її без змін.

ЗАТ "Марічка" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.02.2008р. та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 29.02.2008 р. скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судами норм процесуального права, а саме, статей 66 та 67 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник в касаційній скарзі, зокрема, зазначає, що предметом спору є зобов’язання знести самочинно збудовану споруду, а враховуючи, що чинне законодавство України передбачає обов’язкове знесення споруд, які визнано такими, що збудовані самочинно кому б вони не належали, заявник не вбачає, яким чином вжиття обраних судом заходів забезпечення позову може вплинути на процедуру виконання рішення у справі.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скар га підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтями 66, 67 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Зі змісту вказаних статей вбачається що обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов’язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд повинен був здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Проте, зміст ухвали господарського суду від 04.02.2008 р., в порушення вимог процесуального законодавства, не містить мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд дійшов висновку щодо розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову та імовірність утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

На вказані порушення також не звернув уваги й суд апеляційної інстанції під час здійснення апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає, що оскаржувані у справі ухвала господарського суду Запорізької області та постанова Запорізького апеляційного господарського суду прийняті з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 66 - 67, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 04.02.2008 р. та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 29.02.2008 р. у справі № 7/68/08 господарського суду Запорізької області скасувати, справу направити для розгляду до господарського суду Запорізької області.

Касаційну скаргу ЗАТ "Марічка" задовольнити.

Головуючий суддя           Т. Дроботова

Судді: Н. Волковицька

Л. Рогач