ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.08 Справа № 7/208/08

Кутищева Н.С.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Антрон”, м. Запоріжжя

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Сайт” , м. Запоріжжя

Про стягнення 1950 грн. 73 коп.

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Позивача: Говоруха Г.Ф., дов. № 5 від 15.10.2007 р.

Відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов про стягнення з відповідача 11148 грн., які складаються з 1800 грн. основного боргу за договором оренди № 01/11-06 від 01.11.2006 р. та 9348 грн. пені за неналежне виконання умов договору.

09.04.2008 р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначений на 22.05.2008 р., про що сторони були повідомлені належним чином.

Позивач надав суду письмову заяву (від 22.05.2008 р.), якою уточнив та зменшив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на свою користь 1950,73 грн., які складаються з 1800 грн. основного боргу за договором оренди № 01/11-06 від 01.11.2006 р. та 150,73 грн. пені за неналежне виконання умов договору.

Заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, прийнята судом до розгляду. Спір розглядається в сумі 1950,73 грн.

Заявлені вимоги позивач підтримує та обґрунтовує їх ст. ст. 174, 193, 509, 525, 549, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 224, 229, ч. 6 ст. 232, ч.1 ст. 283, п.2 ч.3 ст.283, ч.3 ст. 285 Господарського кодексу України та умовами договору оренди № 01/11-06 від 01.11.2006 р.

Відповідач 22.05.2008 р. в судове засідання не з’явився, вимоги суду, викладені в попередній ухвалі суду, не виконав, відзив та інші витребувані документи суду не надав, свого повноважного представника в судове засідання не направив без поважних причин поскільки, сторони по справі № 7/208/08 є юридичними особами. Згідно зі ст. 28 ГПК України, керівник підприємств зобов’язаний направити компетентного представника в судове засідання, чи сам прийняти участь в судовому засіданні.

Згідно з “Нормативами частоти обліку перевезення, доставки пошти, вилучення кореспонденції з поштових ящиків і основні контрольні строки опрацювання і доставлення поштових відправлень, періодичних видань”, затверджених наказом Міністерства зв’язку України № 115 від 05.08.1994 р. зареєстрованим в МЮУ 29.08.1994р., за № 205/415, контрольний строк проходження кореспонденції, що пересилається по мережі пошти, при її здачі відправником до 12 години не повинно перевищувати - між районними центрами області - три дні.

При здачі кореспонденції після 12 годин термін проходження поштового відправлення збільшується на один день.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002 р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно зі ст. 93 ЦК України, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем його державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов’язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Неявка представника відповідача в судове засідання не звільняє відповідача від виконання вимог суду, викладені в попередній ухвалі суду, і направлення суду витребуваних матеріалів.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов’язання не виконав, не скористався без поважних причин правом на захист своїх інтересів, не надав суду відзив на позовну чи доказів заперечення.

Спір розглянуто згідно зі ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

За письмовим клопотанням позивача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Судовий процес завершено 22.05.2008 р. оголошенням рішення суду в повному об’ємі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2006 р. між позивачем та відповідачем у справі укладено договір оренди (далі за текстом –договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. договору, позивач надає, а відповідач приймає в строкове платне користування майно, іменоване в подальшому “об’єкт”, розташований за адресою: 69002, м. Запоріжжя, вул. Красногвардійська, буд.40. Метою використання об’єкта: розміщення офісу. Переданий в оренду об’єкт характеризується як нежитлове приміщення, згідно додатку № 1.

Договір було укладено на строк з 01.11.2006 р. до 30.09.2007 р. (п. 7.1.договору).

Факт передачі відповідного об’єкту найму підтверджується актом прийому-передачі майна в оренду від 30.09.2007 р.

Пунктом 4.2 цього договору передбачено, що відповідач взяв на себе зобов’язання своєчасно та в повному обсязі вносити плату за оренду нежитлового приміщення. Плата за договором, відповідно до п. 3.1. становить 200 (двісті) грн. 00 коп.

Згідно п. 3.3. договору, сторони обумовили, що платежі за користуванням об’єктом здійснюються шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахункові рахунки позивача, в сумі, вказаної п.3.1. договору, не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем, протягом якого були надані послуги оренди.

30.09.2007 р. закінчився термін дії договору оренди № 01/11-06 з відповідачем, однак, відповідач свої зобов’язання по оплаті належним чином не виконав, у нього утворилась заборгованість, за період з січня 2007 р. по вересень 2007 р., по орендній оплаті в сумі 1800 грн.

Відповідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору…

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань крім випадків, передбачених законом.

Позивач надіслав на адресу відповідача претензію (вих. № 01/10-07 від 22.10.2007 р.) з вимогами погасити існуючу заборгованість.

Відповідач в своєї відповіді на претензію позивача, пояснив наступне, що у зв’язку з тимчасовим фінансовими труднощами на підприємстві, не може провести оплату за орендоване приміщення та зобов’язався оплатити борг в строк до 20.12.2007 р.

Але відповідач свої зобов’язання до 20.12.2007 р., щодо оплати за орендоване приміщення в сумі 1800 грн., не виконав.

Приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи в суді відповідач має заборгованість в сумі 1800 грн., доказів її погашення не надав, вимога позивача про стягнення 1800 грн. основного боргу належить задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 150,73 грн. пені, за період з січня 2007 р. по вересень 2008 р.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Як вбачається з п. 6.1 договору, в разі якщо відповідач несвоєчасно або не в повному обсязі перерахував суми платежів, оговорені в розділі 3 діючого договору, останній зобов’язався сплатити пеню в розмірі 3% від суми заборгованості за кожний день прострочки платежу.

Але відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути розмір пені, розрахунковий відповідно до ст. 1,3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, яким передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється сторонами. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 150,73 грн. пені заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Сайт” (69002, м. Запоріжжя, вул. Красногвардійська, 40, р/р 1 АБ “АвтоЗАЗбанк” м. Запоріжжя, МФО 313407, код 32119648) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Антрон” (69002,м. Запоріжжя, вул. Красногвардійська, 40, р/р 6411 в Шевченківському від. ПІБ м. Запоріжжя, МФО 313322, код 25475158) 1800 грн. основного боргу, 150,73 грн. пені, 102 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева