СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

17 липня 2008 року

Справа № 2-24/17327-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Дікан Л.І.

за участю представників сторін:

позивача: Щербинін Роман Євгенійович, довіреність №10-1/336 від 09.10.07;

відповідача: Бисикало Тетяна Анатоліївна, довіреність №2222/9/10 від 19.10.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 15.04.2008 року у справі № 2-24/17327-2007А

за позовом           закритого акціонерного товариства "Санаторій Карасан" (Утьос, м. Алушта,98541)

до           Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а,Алушта,98500)

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Санаторій Карасан" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим №/0 від 15.08.2007 року, №/1 від 10.09.2007 року, №/2 від 20.11.2007 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 316666,00 грн. за жовтень-грудень 2006 року.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 15.04.2008 року у справі № 2-24/17327-2007А позов задоволено. Постанова суду мотивована тим, що податковим органом неправомірно було визначено податкове зобов’язання, оскільки оприбуткування результату виконаних робіт було неможливим у зв’язку з тим, що об’єкт не було прийнято в експлуатацію.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарським судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні 15.07.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у запереченнях на апеляційну скаргу, та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 17.07.2008 року.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що у період з 26.06.2007 року, до 24.07.2007 року Державною податковою інспекцією в місті Алушта була проведена виїзна планова комплексна перевірка закритого акціонерного товариства "Санаторій Карасан" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 року по 31.03.2007 року, по результатах якої був складений акт №1047/23/02650682 (том 1 аркуші справи 7-107).

Вказаною перевіркою зокрема було встановлено порушення вимог підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2 статті 7, пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпунктів 7.7.1, 7.7.7 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, що призвело до завищення суми, що підлягає відшкодуванню на рахунок платника, всього на 316666,00 грн.

На підставі акту перевірки податковою інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 15.08.2007 року про визначення суми завищеного бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2006 року, яка підлягає зменшенню, у сумі 316666,00 грн.

Позивач не погодився з винесеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його в адміністративному порядку. Однак, скарги були залишені без задоволення, а рішення - без змін. По результатах оскарження, Державною податковою інспекцією в місті Алушта були прийняті нові податкові повідомлення-рішення №/1 від 10.09.2007 року. та №/2 від 20.11.2007 року.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Перевіркою встановлено, що в період, який перевіряється, суб'єктом господарювання в розділі II податкової декларації з податку на додану вартість відображені операції щодо придбання меблів, палива, господарських товарів, електроенергії та інше. Оплата за товари (роботи, послуги) підприємством здійснювалась через розрахунковий рахунок.

Згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна видається платником податку, який здійснює поставку товарів (робіт, послуг), на вимогу їх покупця, і є підставою для нарахування податкового кредиту у покупця.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду в зв'язку з придбанням товарів і послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку.

Закритим акціонерним товариством "Санаторій "Карасан" було придбано у товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" меблі, постільну білизну, картини, люстри, посуд та інші товарно-матеріальні коштовності, а оплата була здійснена за будівельно-монтажні роботи, що підтверджується платіжними дорученнями, банківськими виписками, виставленими рахунками.

Крім того, згідно наданих до перевірки документів, було встановлено, що в періоді, який перевірявся, закритим акціонерним товариством "Санаторій "Карасан" не було отримано по виписаним товариством з обмеженою відповідальністю «Кронос»та включеним до складу податкового кредиту податковим накладним меблі, постільну білизну, картини, люстри, посуд та інші товарно-матеріальні цінності.

Зазначене привело до завищення податкового кредиту внаслідок включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними, складеними з порушенням підпункту 7.2.3 пункту 7 Закону України від "Про податок на додану вартість", а саме - номенклатура поставки товарів, вказана в перелічених вище податкових накладних не відповідає призначенню платежу, вказаному в банківських виписках.

Причиною виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за: жовтень 2006 року у розмірі 791666,67 грн.; листопад 2006 року у розмірі 750000,00 грн.; грудень 2006 року у розмірі 41666,67 грн.; січень 2007 року у розмірі 499999,99 грн.; березень 2007 року у розмірі 833333,33 грн. є включення до складу податкового кредиту закритого акціонерного товариства "Санаторій Карасан" сум податку на додану вартість за податковими накладними, отриманими від товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос".

В ході перевірки на підставі пункту 15 статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" Державною податковою інспекцією в місті Алушта спрямовано лист від 19.07.2007 року № 41.85/10/23 до закритого акціонерного товариства "Санаторій Карасан" з проханням провести в ході перевірки інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів.

В акті перевірки вказано, що була проведена інвентаризація (акт від 20.07.2007 року), за результатами якої встановлено, що відповідно до вищевказаних податкових накладних закритим акціонерним товариством "Санаторій "Карасан" було оплачено товариству з обмеженою відповідальністю "Кронос" за товарно-матеріальні цінності суму 3500000грн. Однак, прийом-передача, оприбутковування та постановка на бухгалтерський облік вищевказаних товарно-матеріальних цінностей проведені не були.

Згідно наданої відповіді на запит Державної податкової інспекції в місті Алушта від 04.07.2007 року № 3760/10/23 товариством з обмеженою відповідальністю "Кронос", поставка перелічених в податкових накладних товарів здійснювалась постачальниками товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" за адресою: місто Алушта, с. Утьос, закрите акціонерне товариство "Санаторій "Карасан".

Тобто, позивачем не було надано до перевірки достатніх підстав вважати обґрунтованим включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними, отриманими від товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос", оскільки в податкових накладних оплата здійснена як "аванс або плата за будівельно-монтажні роботи ".

Тому відповідач вважає обґрунтованим зменшення суми податкового кредиту за жовтень-грудень 2006 року на суму 316666грн.

Вказані твердження Державної податкової інспекції в місті Алушта, судова колегія до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до преамбули Закону України "Про податок на додану вартість" цей Закон визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Згідно з підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно підпункту 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а)          бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б)          залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Так, податковий орган вважає, що завищення податкового кредиту за жовтень 2006 року, листопад 2006 року, грудень 2006 року, березень 2007 року сталося внаслідок включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними, складених з порушенням підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” - номенклатура товарів в перелічених податкових накладних не відповідає призначенню платежу, вказаного в банківських виписках, але підпунктом 7.2.3. пункту 7.2 статті 7 Законом України „Про податок на додану вартість” не передбачено приписів щодо відповідності номенклатури податкової накладної банківським випискам про призначення платежу.

Так, платежі зараховувались на розрахунковий рахунок товариства з обмеженою відповідальністю " Кронос", згідно Договору підряду №27-1 від 17.08.2004 року, та Додаткової угоди б/н від 01.06.2006 року, згідно пункту 1.2.3 якої передбачено третій етап проведення робіт по внутрішньому оснащенню об'єкту.

Тобто проведення робіт по закупівлі, монтажу та установці/наладці внутрішнього оснащення об'єкту згідно зі специфікаціями (додаток 7) за завданням Замовника з метою доведення об'єкту в стан, який би був пригодним до його господарського використання, здача оснащеного об'єкту по акту прийому-передачі згідно з порядком та у терміни встановлені договором.

Отже платежі здійснювались у рамках договору, це підтверджуються листами, які адресовані товариству з обмеженою відповідальністю "Кронос", з проханням зарахувати здійснені оплати в рахунок робіт по внутрішньому оснащенню об'єкту згідно пункту 1.2.3 Договору підряду.

В свою чергу, керівництво товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" надало згоду на зарахування цих платежів до оплати по внутрішньому оснащенню об'єкта.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Отже Закон України „Про податок на додану вартість” визначає лише один випадок не включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку - відсутність податкової накладної, інших підстав для не включення до складу податкового кредиту зазначений Закон не встановлює.

До того ж, згідно поясненням позивача, товари, які були поставлені на адресу об'єкту, який реконструювався, позивач не міг поставити на баланс та оприбуткувати на момент перевірки, оскільки на той момент вказаний об'єкт не був прийнятий в експлуатацію.

Це підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту від 18.05.2007 року, який затверджений лише 03.08.2007 року (том 2 аркуші справи 119-125).

Таким чином, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про те, що оплата за придбані товари була здійснена у рамках укладених договорів, зміна призначення платежу за згодою сторін договору здійснена правомірно, що також підтверджено актами прийму-передачі товарно-матеріальних коштовностей з переліком придбаних товарів та розрахунками коригування кількісних вартісних показників до податкових накладних.

Оскільки товари були поставлені безпосередньо на об'єкт, при реконструкції якого вони використовувались, та який на момент поставки товарів та на момент проведення перевірки не був прийнятий в експлуатацію, судова колегія вважає, що позивач не міг на той час здійснити оприбуткування вказаного товару.

Посилання відповідача на акт інвентаризації від 20.07.2007 року, судова колегія до уваги не приймає, оскільки у ньому вказано, що інвентаризація була здійснена вибірково, на підставі чого здійснені висновки, викладені в акті, не вказано, керівництвом позивача акт не підписаний, про що складений акт відмови від підпису.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що висновки Державної податкової інспекції в місті Алушта щодо неправомірності включення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, а також завищення сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню за податковими накладними, отриманими від товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос" за підставами, які викладені в акті перевірки, необґрунтовані.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про те, що позовні вимоги щодо скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції в місті Алушта №/0 від 15.08.2007 року, №/1 від 10.09.2007 року та №/2 від 20.11.2007 року підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим, оскільки постанову суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.04.2008 року у справі № 2-24/17327-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          Ю.М. Гоголь

І.В. Черткова