ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2008 р.

11:30

Справа № 1/176/08

м. Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “Антарес - Буд”.

/54000, м. Миколаїв, пр. Леніна, 12, кв.50/

До відповідача: Державна податкова інспекція у

Заводському районі м. Миколаєва

/54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-а/

про: скасування податкового повідомлення-рішення від 15.11.2007 року № /0

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Сорогіна А.В.

Представники:

Від позивача: Кириличенко О.А., довіреність від 15.11.2007р.

Від відповідача: Ємельянова Т.О., довіреність від 05.05.2008р.

Єрошкіна Л.В., довіреність від 09.01.2007р.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 15.11.2007 року № /0, мотивуючі свої вимоги порушенням відповідачем вимог чинного податкового законодавство при визначенні зобов’язання по податку на додану вартість за березень-вересень 2005 року: позивач правомірно у відповідності з пунктами 7.2.4., 7.4.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” відніс до податкового кредиту податок на додану вартість по господарським операціям з ППКП “Пульсар-Система”: вказана особа зареєстрована платником податку на додану вартість, видала податкові накладні, рішення суду від 12.06.2007 року щодо визнання недійсними статутних документів ППКП “Пульсар-Система” не набрало законної сили, акт про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість складений 10.09.2007 року, а оподатковувані господарські операції здійснювались у 2005 році.

Відповідач позов не визнає з тих підстав, що позивачем порушено вимоги підпункту ”а” пункту 2.1 статті 2, підпунктів 7.2.4., 7.4.5., статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, позивач мав стосунки з фіктивним підприємством –ППКП “Пульсар-Система”: рішенням суду від 12.06.2007 року визнані недійсними статутні документів, свідоцтво платника податку.

Дослідивши надані докази, заслухавши доводи представників сторін у судовому засідання, суд

встановив:

відповідач здійснив виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2004 року по 30.06.2007 року, про що склав акт перевірки від 07.11.2007 року (а.с.8-42).

За результатами перевірки відповідач направив позивачу податкове повідомлення-рішення від 15.11.2007 року № /0 про визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 93 583 грн., застосував штрафну санкцію у сумі 46 791, 50 грн., яке позивач просить скасувати.

Позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного:

у висновку акту перевірки від 09.01.2008 року (а.с.16-17) відповідачем зазначено про порушення позивачем вимог підпункту ”а” пункту 2.1 статті 2, підпунктів 7.2.4., 7.4.5., статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”: включення до податкового кредиту податку на додану вартість по взаємовідносинам з ППКП “Пульсар-Система”, свідоцтво платника податку якого анульоване згідно постанови Корабельного районного суду від 12.06.2007 та Акту про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 10.08.2007 року, що на думку відповідача стало причиною заниження зобов’язання по податку на додану вартість за березень-вересень 2005 року на загальну суму 93 583 грн.

Вказані висновки акту перевірки є помилковими, доводи та докази відповідача є такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного:

як зазначено в акті перевірки від 07.11.2007 року у 2005 році позивач мав взаємовідносини з ППКП “Пульсар-Система”, отримав від нього робіт та послуг на загальну суму 467915,85 грн., в тому числі податок на додану вартість 93 583 грн. (а.с.30). На доказ здійснення господарських операцій ПП ППКП “Пульсар-Система” видав позивачу податкові накладні (а.с.29-30).

Пунктом 2.1. статті 2 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлено, що платником податку на додану вартість є будь-яка особа, яка:

а) здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку;

б) підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку.

Акт перевірки свідчить, що як позивач так і ППКП “Пульсар-Система” на момент здійснення господарських операцій в 2005 році були платниками податку на додану вартість (а.с.9, 30).

Посилання відповідача на постанову Корабельного районного суду від 12.06.2007 року як на підставу для виключення з податкового кредиту податку на додану вартість по операціям з ППКП “Пульсар-Система” є необґрунтованим, оскільки відповідно листа від 12.06.2008 року №1336 Корабельного районного суду міста Миколаєва вказана постанова не набрала законної сили в зв’язку з подачею апеляційної скарги (а.с.66).

Не заслуговує уваги й посилання відповідача на Акт про анулювання реєстрації платника податку від 10.08.2007 року (а.с.62), складений Державною податковою інспекцією у Корабельному районі міста Миколаєва, оскільки відповідно припису пункту 9.8. статті 9 Закону України “Про податок на додану вартість” реєстрація платника податку діє до дати її анулювання. По відношенню до ППКП “Пульсар-Система” - це 10.08.2007 року . Тобто господарські операції з позивачем здійснювались в період, коли ППКП “Пульсар-Система” був платником податку на додану вартість.

Відповідно припису пункту 7.4.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Факт здійснення господарських операцій з придбання товару та факт сплати податку в ціні придбаних товарів підтверджені матеріалами перевірки .

Отже, при віднесенні до податкового кредиту сум податку на додану вартість у відповідні податкові періоди 2005 року в сумі 93 583 грн. позивач діяв правомірно, відповідно вимог чинного законодавства.

Згідно пункту 7.4.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). Вказана норма закону однозначно встановлює випадки, коли платник податку не має права включити до податкового кредиту суми сплаченого податку у зв'язку з придбанням токарів, робіт (послуг). Таким єдиним випадком є факт відсутності у платника податку податкової накладної, тобто не підтвердження сум сплаченого податку податковими накладними. Актом перевірки підтверджена наявність податкових накладних (а.с.29-30).

За таких обставин відповідачем зменшено безпідставно податковий кредит на 93 583 грн. та визначено податкове зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 93 583 грн.

Оскільки підстави для визначення зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 9 300 грн. відсутні, то й відсутнє право відповідача застосовувати штрафну санкцію 46 791, 50 грн. згідно пункту 17.1.3. статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.11.2007 року № /0.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Антарес - Буд” /54000, м. Миколаїв, пр. Леніна, 12, кв.50, / судовий збір в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 коп.).

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.I.Васильєва