Харківський апеляційний господарський суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня
2008 року                                                                          Адміністративна

м. Харків
Справа № АС-52/165-06

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у
складі:

головуючого судді
Бондаренко В.П., суддів  Білоконь
Н.Д., Камишевої Л.М.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю
представників сторін:

позивача -  ОСОБА_2., дор. № 5-1709 від 05.05.2006 р.

відповідача
- не з'явився

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. 514Х/1-9)
на постанову господарського суду Харківської області  від
15.06.06 року по  справі №
АС-52/165-06

за
позовом  суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1, м. Харків

до
Миргородської районної санітарно-епідеміологічної станції, м. Миргород

про
визнання недійсною постанови, -

встановила:

Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 , позивач, звернулась до
господарського суду Харківської області з позовом до Миргородської районної
санітарно-епідеміологічної станції, відповідача, про визнання недійсною
постанови від 01.03.2006р.  № 13
головного державного санітарного лікаря Миргородського району “Про застосування
адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства”.

Постановою
господарського суду  Харківської області
від 15.06.2006 р. у справі № АС-52/165-06 (суддя Білоусова Я.О.) позов
задоволено. Визнано недійсною оскаржувану постанову.

Відповідач з
постановою господарського суду першої інстанції не погодився, подав до
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, просив цю
постанову скасувати, залишити без змін постанову головного державного
санітарного лікаря Миргородського району від 01.03.2006р.

Позивач вважає
постанову суду законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим просить залишити її
без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Відповідач,
який належним чином  повідомлений  про дату, час та місце судового  засідання для участі в ньому  свого представника  не направив та про  причини його неприбуття суд не повідомив,
витребувані ухвалою суду від  03.04.2008
р.  додаткові пояснення до апеляційної
скарги з викладенням позиції з урахуванням постанови Вищого адміністративного
суду України від  12.02.2008 р.  не надав.

Перевіривши
повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх
підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським
судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи
апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача та присутніх у судовому засіданні представника позивача,
колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як вбачається з
матеріалів справи, 01.03.2006 р. Головним державним санітарним лікарем
Миргородського району була винесена постанова № 13 від 01.03.2006 р. "Про
застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного
законодавства" про заборону торгівлі пестицидами та агрохімікатами в
магазині "Світ огородника" по АДРЕСА_1 та визнано таким, що втратив
силу дозвіл № 291 від 16.06.2005 р. на право роздрібної торгівлі пестицидами і
агрохімікатами з 01.03.2006 р. Відповідальність за виконання постанови
покладена на Приватного підприємця ОСОБА_1. Підставами прийняття оскаржуваної
постанови визначено порушення позивачем ст. 25 Закону України "Про
забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" та  ст. 11 Закону України "Про пестициди та
агрохімікати".

Постановою
головного державного санітарного лікаря Полтавської області №7 від 05.04.2001
р. "Про дотримання вимог Законів України "Про забезпечення
санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про пестициди і
агрохімікати" щодо використання і сільгоспвиробництві та реалізації
населенню хімічних засобів захисту рослин заборонено керівникам підприємств,
установ, організацій, незалежно від форм власності, приватним підприємцям,
робота яких пов'язана з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та
торгівлею пестицидами та агрохімікатами торгівлю отрутохімікатами і
міндобривами на території продовольчих ринків, мініринків, а також на ринках
торгівлі промисловими товарами з автомашин, причепів, магазинів, палаток,
кіосків (крім спеціалізованих) лотків.

Однак вказана
постанова не може бути належним доказом в обґрунтування тверджень відповідача,
оскільки з урахуванням положень ст.. 41 Закону України "Про забезпечення
санітарного та епідемічного благополуччя населення" до повноважень
головних державних санітарних лікарів належать наглядові, контролюючі,
узагальнюючі та інші функції, передбачені цим Законом та іншими нормами
санітарного законодавства, встановлення санітарних норм щодо обмежень, не
передбачених іншими нормами санітарного законодавства, не входить до
компетенції головних санітарних лікарів. Крім того, дана постанова не містить
будь-яких конкретних посилань на статті нормативних актів і норм,  відповідно і на підставі яких вона була
прийнята.

Відповідач в
обґрунтування своїх заперечень також посилається на спільний наказ Головного
управління сільського господарства і продовольства Полтавської
облдержадміністрації, управління Міністерства внутрішніх справ України в
Полтавській області та Полтавської обласної санітарно-епідеміологічної станції
№ 53/338/141 від 05.09.2002 р. "Про посилення державного контролю та
нагляду за торгівлею пестицидами і агрохімікатами», п.1.2. якого зобов'язує
головних державних санітарних лікарів районів заборонити торгівлю пестицидами і
агрохімікатами з лотків і транспортних засобів, неорганізовану і безліцензійну
торгівлю в непогоджених місцях, в місцях виробництва і реалізації харчових
продуктів, дитячих, москательних товарів, в поштових відділеннях і вузлах
зв'язку, в місцях реалізації медичних і ветеринарних лікарських засобів, кормів
для тварин і птиці".

Відповідно до
п.п. 2, 6 Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерства
економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерством внутрішніх
справ України, Державною податковою адміністрацією України, Державним комітетом
стандартизації, метрології та сертифікації України від 26 лютого 2002 р. №
57/188/84/105 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 2002
р. за N 288/6576,  ринок - це суб'єкт
господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої
влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в
установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та
створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу
товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій (далі - ринок).
Територія ринку повинна мати відокремлену та відгороджену від проїжджої
частини, житлового та комунального секторів ділянку землі. А п. 44 вказаних
Правил дозволяє продавати пестициди та агрохімікати на ринках за умови
наявності ліцензії.

Слід також
зазначити, що ст.. 1 Закону України "Про ліцензування певних видів
господарської діяльності " встановлює, що ліцензійні умови - це
установлений з урахуванням вимог законів вичерпний перелік організаційних,
кваліфікаційних та інших спеціальних вимог, обов'язкових для виконання при
провадженні видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню.

Які саме
ліцензійні умови з урахуванням вимог законів порушив позивач відповідачем
наведено не було.

Таким чином,
приміщення, яке орендує позивач у ТОВ "Перлина", знаходиться в окремо
розміщеній нежитловій будівлі, яка розташована на земельній ділянці, наданій в
оренду ТОВ "Перлина" відповідно до укладеного з Миргородською міською
радою договору оренди. Вказана будівля не містить магазинів, відділів або
секцій з продажу продовольчих товарів. Позивач
має ліцензію на право роздрібної торгівлі пестицидами та агрохімікатами.

Відповідно до
ст. 25 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного
благополуччя населення" органи виконавчої влади, місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації та громадяни у разі застосування хімічних
речовин і матеріалів, продуктів біотехнології зобов'язані дотримуватися
санітарних норм. Виробництво, зберігання, транспортування, використання,
захоронення, знищення та утилізація отруйних речовин, у тому числі продуктів
біотехнології та інших біологічних агентів, здійснюються за умови дотримання
санітарних норм і наявності дозволу державної санітарно-епідеміологічної
служби, а також з дозволу інших спеціально уповноважених на те органів
виконавчої влади у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стаття 11
Закону України "Про пестициди та агрохімікати" містить у собі
загальні вимоги до транспортування, зберігання, застосування, утилізації,
знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівлі ними.

Відповідно до
вимог цієї статті транспортування, зберігання,
застосування,   утилізація,    знищення та знешкодження пестицидів і
агрохімікатів та торгівля ними здійснюються відповідно до вимог, встановлених  чинним законодавством, санітарними правилами
транспортування, зберігання і застосування пестицидів і агрохімікатів та іншими
нормативними актами. Особи,    діяльність    яких
пов'язана    з    транспортуванням,    зберіганням, застосуванням пестицидів і
агрохімікатів та торгівлею ними, повинні мати допуск (посвідчення) на право
роботи із зазначеними пестицидами і агрохімікатами. Порядок одержання такого
допуску визначається Кабінетом Міністрів України. Продаж населенню пестицидів і
агрохімікатів здійснюється у дрібнофасованому вигляді та з обов'язковою
наявністю інструкції щодо безпечного їх застосування.  Господарська діяльність у сфері зберігання та
застосування пестицидів і агрохімікатів
підлягає    обов'язковому   страхуванню,    умови
та    порядок
якого визначаються законодавством.

Таким чином, з
урахуванням вказаних положень чинного законодавства, застосованих відповідачем
при прийнятті оскаржуваної постанови, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
неправомірності застосування відповідачем норм цих законів при прийнятті
оскаржуваної постанови та визнав недійсною постанову Головного державного
санітарного лікаря Миргородського району № 13 від 01.03.2006 р. «Про
застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного
законодавства».

Викладене
свідчить, що постанова господарського суду Харківської області від 15.06.2006
р. по справі № АС-52/165-06 прийнята у відповідності до вимог чинного
законодавства та матеріалів справи, тому колегія суддів вважає, що
господарський суд дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та правильно
застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим
підстави для скасування зазначеної постанови відсутні.

На підставі
викладеного та керуючись статтями 195, 196, п. 1 ст. 198, статтями 206, 209,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
апеляційного господарського суду, -

ухвалила:

У задоволенні
апеляційної скарги позивача відмовити.

Постанову
господарського суду Харківської області від 15.06.2006 р. по справі №
АС-52/165-06 залишити без змін.

Ухвала набуває
законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення в повному обсязі.

Справу
направити до господарського суду Харківської області.

Ухвалу складено
у повному обсязі 16 травня 2008 р.

Головуючий
суддя                        (підпис)                 Бондаренко В.П.

Судді                                               (підпис)                Білоконь Н.Д.

(підпис)                 Камишева Л.М.