СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

24 липня 2008 року

Справа № 2-26/3467-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Прокопанич Г.К.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

представник позивача, Єлісєєва Ольга Олександрівна, довіреність № б/н від 11.04.08, Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважальний центр "Спартак";

представник позивача, Андруцька Ганна Олександрівна, довіреність № б/н від 12.03.08, Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважальний центр "Спартак";

представник відповідача, Шепель Іван Олексійович , довіреність № 70/10-0 від 10.07.07, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим;

представник відповідача, Жаворонкова Галина Василівна, довіреність № 8912/9/10-0 від 20.04.07, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим;

представник відповідача, Бугасов Владислав Миколайович, довіреність № 32/100 від 28.02.08, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Медведчук О.Л.) від 23.05.2008 у справі № 2-26/3467-2008

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Розважальний центр "Спартак" (вул. Пушкіна, 9, місто Сімферополь, АР Крим, 95000)

до           Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9, місто Сімферополь, АР Крим, 95053)

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Медведчук О.Л.) від 23.05.2008 у справі 2-26/3467-2008 А позов задоволено.

Скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових санкцій) державної податкової інспекції у місті Сімферополі від 17.10.2007 № у сумі 10 750 385, 00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Розважальний центр "Спартак" 03,40 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що, по-перше, в умовах відсутності шкоди інтересам держави, суспільства, споживачів чи загорози її завдання до позивача були застосовані явно неспіврозмірні фінансові санкції, а по-друге, відповідачем не встановлено будь-яких фактів, які б свідчили про наміри позивача приховати доходи, отримані за надані послуги.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати, у позові відмовити.

Заявник апеляційної скарги обґрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі з’ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, а також неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Розпорядженням Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.07.2008 суддів Антонову І.В., Заплава Л.М. замінено на суддів Лисенко В.А., Прокопанич Г.К.

Переглянувши постанову суду відповідно до вимог статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державною податковою інспекцією у місті Сімферополі була проведена перевірка з питань дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "Розважальний центр "Спартак" вимог законів України: „Про застосування розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 05.07.1995 № 265/95-ВР, „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” від 23.03.1996 № 98/96, „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.2005 № 481/95-ВР, Постанови Правління Національного банку України „Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” від 15.12.2004 № 637, за результатами якої було складено акт № 001254 від 05.10.2007 (арк. с. 44-47, т. 1).

На підставі зазначеного акту відповідачем було прийнято Рішення про застосування штрафних санкцій № від 17.10.2007, яким до позивача за порушення, передбачене абзацом 3 підпункту 2,6 пункту 2 „Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” на підставі пункту 11 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, абзацу 3 статті 1 Указу Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” застосовані штрафні санкції у сумі 10 750 385,00 грн за не оприбуткування грошових коштів (арк.. с. 9, т. 1 ).

Спір у даній справі виник у зв’язку з тим, що товариство з обмеженою відповідальністю "Розважальний центр "Спартак" не погоджується з зазначеним рішенням податкового органу і вважає, що воно прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв’язку з чим позивач просить скасувати (визнати нечинним) Рішення про застосування штрафних санкцій № від 17.10.2007.

В обґрунтування своїх вимог, заявник позову стверджує, що факт оприбуткування готівки в касі підприємства у сумі 2 150 077 грн за період 18.01.- 05.10.2007 підтверджується даними документів первинного обліку.

Суд першої інстанції, розглянувши позов, задовольнив вимогу товариства з обмеженою відповідальністю "Розважальний центр "Спартак" щодо скасування Рішення про застосування штрафних санкцій № від 17.10.2007.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, судова колегія вважає, що воно підлягає зміні.

Дана позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на наступних висновках.

Судом першої інстанції розглянута лише одна з вимог позивача щодо скасування оскаржуваного рішення, проте, вимозі щодо визнання нечинним рішення податкового органу судом не надано відповідної оцінки.

На думку судової колегії, дані вимоги не є тотожними і відрізняються своїми правовими наслідками: при скасуванні рішення, його недійсність настає з моменту його скасування, в той час як визнання нечинним рішення тягне за собою його недійсність з моменту його прийняття.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що незазначення судом мотивів, з яких він дійшов висновку про задоволення вимоги щодо скасування, а не визнання оскаржуваного рішення нечинним є порушенням вимог статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, суд апеляційної інстанції дотримується позиції про те, що у даному випадку необхідно задовольнити вимогу позивача про визнання нечинним оскаржуваного рішення з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Указу Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням є оформлення касових ордерів та ведення касової книги відповідно до глави 4 названого Положення. На випадок проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій, оприбутковуванням визнається здійснення обліку готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків.

На підставі зазначених правових положень до позивача були застосовані фінансові санкції.

Проте, з акту перевірки вбачається, що грошові кошти, отримані позивачем від реалізації послуг за період з 20.01.2007 по 05.10.2007, були проведені через реєстратор розрахункових операцій, що підтверджується роздрукованими звітними чеками з Z-звіта № 41 від 20.01.2007 по № 292 до 04.10.2007, з Z-звіта № 81 від 25.08.2007 по № 347 до 05.10.2007 на загальну суму 2 150 077,00 грн, однак, запис у книгу обліку розрахункових операцій не здійснював.

Але в подальшому отримані готівкові кошти позивач щоденно відображав у касовій книзі, що відповідає визначенню оприбуткування стосовно випадків, коли готівка приймається безпосередньо в касу підприємства з оформленням касовими ордерами (арк.. с. 62-69, т.1, арк. с. 10-563, т.2). Отже, позивач записи у книзі обліку розрахункових операцій не робив, але дії, які визначаються як оприбуткування готівки (записи в касовій книзі) щоденно здійснював.

Виходячи з аналізу правових норм, на підставі яких були визначені штрафні санкції, та фактичних обставин справи, судова колегія вважає, що податковим органом було зроблено помилковий висновок про порушення, допущене позивачем, оскільки товариством з обмеженою відповідальністю "Розважальний центр "Спартак" було здійснено облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень –і ця дія є основою операції оприбуткування готівкових коштів, тому твердження про те, що грошові кошти у сумі 2 150 077,00 грн взагалі не були оприбутковані є невірними і не підтверджуються ні актом перевірки, що є джерелом доказової інформації, ні законодавчими нормами.

Суд апеляційної інстанції відзначає також малозначність допущеного порушення, яке не спричинило збитків державного і місцевого бюджетів, оскільки всі податки і збори були сплачені у повному обсязі, права споживачів не порушені, отже, застосована податковою інспекцією санкція не відповідає протиправності правопорушення.

На підставі викладеного, судова колегія не може погодитись з правомірністю застосування до позивача штрафних санкцій оскаржуваним рішенням контролюючого органу, у зв’язку з чим вважає за необхідне визнати нечинним Рішення про застосування штрафних санкцій № від 17.10.2007, а постанову першої інстанції змінити.

Керуючись статтями 24, 195, 196, пунктом 2 частини 1 статті 198, статтею 201, частиною 2 статті 205, статтями 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

2 Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.05.2008 у справі № 2-26/3467-2008 змінити.

3. Позов задовольнити частково.

4. Визнати нечинним Рішення про застосування штрафних санкцій № від 17.10.2007.

5. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя                                         Т.П. Фенько

Судді                                                                                В.А. Лисенко

Г.К. Прокопанич