ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/127

14.05.08

За позовом

Приватного підприємства «СЕБ-Фармація»

До

Відділу приватизації комунального майна Подільського району міста Києва

Про

зобов’язання виконати рішення та укладення договору

Суддя Хрипун О.О.

Представники сторін:

Від позивача

Дерев’янко А.І. –предст.

Від відповідача

не з’явилися

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом та просить зобов’язати відділ приватизації комунального майна Подільського району міста Києва виконати рішення Подільської районної у м. Києві ради № 134 від 01.03.2007 та укласти з Приватним підприємством «СЕБ-Фармация»договір купівлі-продажу приміщення загальною площею 164,40 кв.м, розташоване за адресою вул. Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відділ приватизації комунального майна Подільського району міста Києва безпідставно відмовив в укладенні договору купівлі-продажу нежилого приміщення загальною площею 164,40 кв.м, яке розташоване за адресою вул. Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”), які ґрунтуються на рішенні Подільської районної у м. Києві ради № 134 від 01.03.2007, висновку Головного управління охорони культурної спадщини, положеннях Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (мала приватизація)», Закону України «Про охорону культурної спадщини». Позивач також зазначив, що положення Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини»щодо заборони приватизації пам’яток культурної спадщини не поширюються на нежиле приміщення загальною площею 164,40 кв.м, розташоване за адресою вул. Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”), які є щойно виявленим об’єктом культурної спадщини (за видом архітектури).

Відповідач надав відзив на позовну заяву відповідно до якого позов не визнає та просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, зазначаючи, що його дії повністю відповідають положенням Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини», оскільки Верховною радою України перелік пам’яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації ще не затверджений. Відповідач також зазначив, що категорія пам’ятки не змінює статусу об’єкта культурної спадщини як пам’ятки і не може бути підставою для ствердження, що положення вказаного Закону не поширюються на зазначене приміщення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Положеннями ст. 7 Закону України № 401-XIV від 15.01.1999 «Про столицю України - місто-герой Київ»та ст. 5 Закону України № 280/97-ВР від 21.05.1997 «Про місцеве самоврядування в Україні»визначено, що система місцевого самоврядування у місті Києві включає: територіальну громаду міста, міського голову, міську раду, виконавчий орган міської ради, районні ради, виконавчі органи районних у місті рад, органи самоорганізації населення.

Статтею 10 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ»встановлено, що Київська міська та районні в місті ради мають власні виконавчі органи, які утворюються відповідно Київською міською радою, районними в місті радами, підзвітні та підконтрольні відповідним радам.

Міська рада, згідно з положеннями ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 11 вказаного Закону України визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи, які є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Заявляючи свої позовні вимоги позивач відзначає, що відділ приватизації комунального майна Подільського району міста Києва листом від 29.01.2008 № 04/86 відмовився укласти договір купівлі-продажу приміщення загальною площею 164,40 кв.м, розташоване за адресою вул. Верхній Вал/Волоська, 48/28, (копія відповіді додана до матеріалів справи), з посиланням на заборону, встановлену Законом України «Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини».

Позивач вважає, що відповідачем вказаною вище відмовою грубо порушено його права на проведення приватизації об’єкту оренди, а посилання відповідача на положення Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини»є необґрунтованими, та такими, що не відповідають дійсності, оскільки положення вказаного Закону України не поширюються на приміщення загальною площею 164,40 кв.м, розташоване за адресою вул. Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”), яке є щойно виявленим об’єктом культурної спадщини та просить суд зобов’язати відділ приватизації комунального майна Подільського району міста Києва виконати рішення Подільської районної у м. Києві ради № 134 від 01.03.2007 та укласти з підприємством договір купівлі-продажу приміщення загальною площею 164,40 кв.м, розташоване за адресою вул. Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”) та укласти відповідний договір купівлі-продажу нежилого приміщення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

27.08.1997 між приватним підприємством “СЕБ-Фармація” та Комунальним підприємством “Оренда” був укладений договір оренди нежилого приміщення загальною площею 164,40 кв.м, розташоване за адресою вул. Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”) № 2094, строк дії якого закінчується 27.08.2012.

Рішенням Подільської районної у м. Києві ради ІХ сесії V скликання № 134 від 01.03.2007 «Про переоблік об’єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району, що підлягають приватизації», встановлено, що нежиле приміщення будинку № 48/28 (літера А) по вул.. Верхній Вал/Волоська у м. Києві загальною площею 164,40 кв.м. підлягає викупу Приватним підприємством «СЕБ-Фармация».

На виконання ч. 1 ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини», 21.08.2007 позивач уклав із Головним управлінням охорони культурної спадщини «Охоронний договір на щойно виявлений об’єкт культурної спадщини за адресою: вул. Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”) № 1646.

Головне управління охорони культурної спадщини своїм висновком від 21.08.2007, надало згоду Приватному підприємству «СЕБ-Фармація»на приватизацію нежитлових приміщень загальною площею 164,4 кв.м по вулиці Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”).

Приватне підприємство «СЕБ-Фармація»листом № 822 20.08.2007 звернулось до відділу приватизації комунального майна Подільського району м. Києва, щодо виконання рішення Подільської районної у м. Києві ради ІХ сесії V скликання № 134 від 01.03.2007 «Про переоблік об’єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району, що підлягають приватизації»шляхом укладення договору купівлі-продажу .

Відділ приватизації комунального майна Подільського району м. Києва листом № 04/86 29.01.2008 відмовило позивачу укласти договір купівлі-продажу нежилого приміщення з посиланням на заборону, встановлену Законом України «Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 60 Закону України «Про місцеве самоврядування»встановлює, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров’я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об’єкти, визначені відповідно до закону як об’єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Положеннями статей 2, 3, 5 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»визначено порядок проведення приватизації невеликих державних підприємств, та зокрема, встановлено наступне. Об’єктами малої приватизації є цілісні майнові комплекси невеликих державних підприємств, віднесених Державною програмою приватизації до групи А; окреме індивідуально визначене майно; об’єкти незавершеного будівництва та законсервовані об’єкти. У випадках, коли до складу підприємств входять структурні підрозділи (магазини, перукарні, майстерні, їдальні тощо), які можуть бути виділені у самостійні підприємства, об’єктами малої приватизації є названі структурні підрозділи. Не можуть бути об'єктами малої приватизації будівлі (споруди, приміщення) або їх окремі частини, які становлять національну, культурну та історичну цінність і перебувають під охороною держави. Приватизація об’єктів малої приватизації здійснюється шляхом викупу або продажу з аукціону, при цьому продавцями об’єктів малої приватизації, що перебувають у загальнодержавній та комунальній власності, є відповідно: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та

представництва; органи приватизації, створені місцевими Радами, а покупцями можуть

бути юридичні особи, які визнаються покупцями відповідно, до Закону України «Про

приватизацію майна державних підприємств».

Відповідно до приписів ст. 7 вказаного закону Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об’єктів, які перебувають відповідно у загальнодержавній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають викупу.

Статтею 8 вказаного Закону встановлено, що з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації. Підготовка об’єкта малої приватизації до продажу здійснюється органами приватизації, які: визначають ціну продажу об’єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, або початкову вартість продажу об’єкта на аукціоні, за конкурсом; готують та публікують інформацію про об’єкти малої приватизації у відповідних інформаційних бюлетенях та місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації. Строк підготовки об’єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об’єктів, що підлягають приватизації.

Право власності на державне майно, згідно з положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України, підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна.

Відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини»об’єкт культурної спадщини - це визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов’язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об’єкти, інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об’єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; нерухомий об’єкт культурної спадщини –об’єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності; при цьому пам’ятка - це об’єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам’яток України.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини»заборонено приватизацію пам’яток культурної спадщини до затвердження Верховною радою України переліку пам’яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Таким чином, зі змісту Закону України «Про охорону культурної спадщини»та Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини»вбачається, що пам’яткою є об’єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам’яток України, тобто саме на ці об’єкти розповсюджується дія заборони.

З матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечується, що нежитлові приміщення, розташовані в будинку по вулиці Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”) є щойно виявленим об’єктом культурної спадщини (за видом архітектури). При цьому відповідачем не надано доказів включення цього приміщення до Державного реєстру нерухомих пам’яток України, а отже не надано доказів, що вказане приміщення є пам’яткою культурної спадщини. Таким чином, відповідачем не доведено, що дія Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини»розповсюджується на приватизацію зазначеного нежитлового приміщення по вулиці Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”).

Згідно з положеннями ст. ст. 17, 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що пам’ятка, крім пам’ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб’єкти права власності на пам’ятку визначаються згідно із законом. Об’єкти культурної спадщини, що є пам’ятками (за винятком пам’яток, відчуження або передача яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені, а також передані власником або уповноваженим ним органом у володіння, користування чи управління іншій юридичній або фізичній особі за наявності погодження відповідного органу охорони культурної спадщини. Порядок надання погоджень встановлюється центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини. Перелік пам’яток, які не підлягають приватизації, затверджується Верховною Радою України.

Статтею 325 Цивільного кодексу України встановлено, що суб’єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи надані відповідачем в обґрунтування причин відмови позивачу в проведенні приватизації спірного об’єкту є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки положення Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам’яток культурної спадщини», щодо заборони приватизації пам’яток культурної спадщини, не поширюються на нежиле приміщення загальною площею 164,4 кв.м по вулиці Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”), які розташовані в будинку, що є щойно виявленим об’єктом, а не пам’яткою культурної спадщини.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов’язати відділ приватизації комунального майна Подільського району міста Києва (04070, м. Київ, вул. Щекавицька, 42/48, код 26200699, рахунок № 1012 в УДК м. Києва, МФО 820019) виконати рішення Подільської районної у м. Києві ради № 134 від 01.03.2007, укласти з Приватним підприємством «СЕБ-Фармация»(02090, м. Київ, вул..БутлероваАкадеміка, 2,код 21577761, рахунок № 705 в «Укрексімбанку»м. Києва, МФО 3222313) договір купівлі-продажу приміщення загальною площею 164,40 кв.м, розташоване за адресою вул. Верхній Вал/Волоська, 48/28 (літера “А”).

Стягнути з відділу приватизації комунального майна Подільського району міста Києва (04070, м. Київ, вул. Щекавицька, 42/48, код 26200699, рахунок № 1012 в УДК м. Києва, МФО 820019) на користь Приватного підприємства «СЕБ-Фармация»(02090, м. Київ, вул..БутлероваАкадеміка, 2,код 21577761, рахунок № 705 в «Укрексімбанку»м. Києва, МФО 3222313) 85 (вісімдесят п'ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімдесят) грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання та може бути оскаржене у порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                                                           О.О. Хрипун

Дата підписання рішення:21.05.2008