ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.06.08                                                                                           Справа № 12/203

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ “Карпатнафтохім” від 19.05.2006 р. № 53-юр-24/77

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.05.2006 р.

у справі № 12/203

за позовом ТзОВ “Карпатнафтохім”, с.Мостище Калуського р-ну Івано-Франківської обл.

до ТзОВ “КарпатПолімер”, м.Калуш Івано-Франківської обл.

про стягнення 273 760, 5 грн. заборгованості за договором поставки

За участю представників сторін:

від позивача –Марчак М.П. (юрисконсульт, довіреність від 12.09.2005 р. № 53-ЮР-35 в матеріалах справи, а.с.188);

від відповідача –не з”явився

Представнику позивача роз”яснено його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки позивач не заявляв клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розгляд апеляційної скарги відкладався, зупинявся (поновлювався) з підстав, викладених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 13.07.2006 р., 14.09.2006 р., 12.10.2006 р., 17.01.2008 р., 11.02.2008 р., 12.03.2008 р., 02.04.2008 р., 22.04.2008 р.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.05.2006 р. у справі № 12/203 (суддя Матуляк П.Я.) у задоволенні позову відмовлено повністю за безпідставністю.

Позивач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, з підстав неправильного застосування норм матеріального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що господарським судом безпідставно враховано як засіб платежу платіжне доручення № 8040 від 15.09.2005 р. на суму 952 021, 46 грн., яким ніби-то відповідач розрахувався з позивачем за продукцію згідно з договором поставки № 79-2-КН/035 від 04.05.2005 р., оскільки рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21.04.2006 р. у справі № 3/256 підтверджено факт одержання ПП “Сонотекс” 30.09.2005 р. на підставі договору № 30/09 права вимоги на суму 900 000 грн. від ТзОВ “Карпатнафтохім”, тому спірна сума передоплати підлягає стягненню з ТзОВ “КарпатПолімер””, який передав ПП “Сонотекс” право вимоги.

Суд апеляційної інстанції виконав умови ст.98 ГПК України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду апеляційної скарги, оскільки відповідно до довідки ЄДРПОУ (а.с.199) ТзОВ “КарпатПолімер” зареєстроване як юридична особа за адресою: 77035, Івано-Франківська обл., м.Калуш, вул.Промислова, 6, куди і була направлена ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте остання повернена без вручення поштою за закінченням терміну зберігання.

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» від 02.06.2006 р. N 01-8/1228 ).

Оскільки явка повноважних представників сторін ухвалою суду апеляційної інстанції від 22.04.2008 р. була визнана необов”язковою, а на власний розсуд, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, то за таких обставин колегія суддів вважає за доцільне переглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до договору № 79-2-КН/035 від 04.05.2005 р. поставки продукції (а.с.10-12), укладеного між ТзОВ “Карпатнафтохім” (продавець) та ТзОВ “Карпатполімер” (покупець), останній придбав товар (соду каустичну) в кількості, за цінами та на умовах, викладених у зазначеному договорі (п.п.1, 3.1 договору).

Згідно з п.5.1 договору оплата за кожну партію товару проводиться прямим банківським переказом у розмірі 100 % вартості партії відправленого товару не пізніше 20 банківських днів з дати відвантаження партії товару на розрахунковий рахунок продавця.

Відповідно до п.3.4 вказаного договору сторони до 5 числа кожного місяця складають додатки до даної угоди, в яких обумовлюють кількість товару та його ціну. Додатками № 1 від 01.06.2005 р. (а.с.13), № 2 від 01.07.2005 р. (а.с.14), № 3 від 01.08.2005 р. (а.с.15) визначено кількість і загальну суму вартості товару: на червень - 8 000 т на суму 4 992 000 грн., на липень – 3 700 т на суму 2 353 200 грн., на серпень – 3 700 т на суму 2353200 грн.

ТзОВ “Карпатполімер” на підставі платіжних доручень № 404 від 11.08.2005 р., № 403 від 11.08.2005 р., № 8040 від 15.09.2005 р., № 8071 від 22.09.2005 р., № 1909 від 19.08.2005 р. (а.с.19-21), № 8071 від 22.09.2005 р. (а.с.150), № 8012 від 06.09.2005 р. (а.с.151) перераховано 3 140 503, 39 грн. на рахунок ТзОВ “Карпатнафтохім” з посиланням на договір № 79-2-КН/035 від 04.05.2005 р.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 273 760, 5 грн. заборгованості за період з 26.08.2005 р. по 13.09.2005 р., у т.ч. 254 796, 87 грн. основного боргу, 6 353, 35 грн. інфляційних нарахувань, 1 718, 29 грн. 3 % річних, 10 891, 99 грн. пені, оскільки, на його думку, відповідач не здійснив оплату за поставлений товар за вищезазначений період.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.05.2006 р. у справі № 12/203 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “Карпатнафтохім” - без задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

На виконання умов договору № 79-2-КН/035 від 04.04.2005 р. та додатку № 3 від 01.08.2005 р. до нього (а.с.15) за період з 26.08.2005 р. по 13.09.2005 р. позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 254 796 грн. 87 коп.

Згідно з п.5.1 договору № 79-2-КН/035 від 04.04.2005 р. термін оплати встановлюється з моменту останньої поставки, а саме: в серпні 2005 року (31.08.2005 р.) - 28.09.2005 р., вересні 2005 року - 02.10.2005 р.

Згідно з п.5 ч.2 ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 р. було зобов”язано позивача (апелянта) подати конкретизований розрахунок суми боргу й акт звіряння взаєморозрахунків. Однак розрахунку позовних вимог (з зазначенням номерів накладних, платіжних доручень, сум, нарахованих і фактично сплачених) як суду першої, так і суду апеляційної інстанції позивач не подав.

Як вбачається з проекту акта звіряння взаєморозрахунків № 7770 за період з 01.04.2005 р. по 30.04.2008 р., представленого самим же ТзОВ “Карпатнафтохім”, за останнім значиться кредиторська заборгованість (тобто фактична заборгованість позивача згідно з звітними даними перед відповідачем) у сумі 21 779, 55 грн. Таким чином, позивачем документально не підтверджено підставність позовних вимог, в т.ч. заборгованості відповідача за отриману у вказаному періоді соду каустичну, оскільки, навіть виключивши з розрахунку платіжне доручення № 8040 від 15.09.2005 р. на суму 952 021, 46 грн., відповідач повністю розрахувався за отриману продукцію, здійснивши навіть зайву передоплату, що не заперечено позивачем. Як встановлено в судовому засіданні та не спростовано представником позивача, сума заборгованості виведена ТзОВ “Карпатнафтохім” тільки арифметичним способом, без документального підтвердження. Враховуючи наведене, і покликання апелянта на безпідставне врахування судом першої інстанції платіжного доручення № 8040 від 15.09.2005 р. на суму 952 021, 46 грн. як засобу платежу не заслуговують на увагу.

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, що позивачем не було зроблено.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.05.2006 р. у справі № 12/203 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “Карпатнафтохім” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин