ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.07.08 р. Справа № 1/182

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Донгорліфт”

м.Донецьк

до відповідача Комунального підприємства «Наш Дім» м. Горлівка

про скаргу на неправомірні дії Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції

Суддя                                         З.П. Азарова

Представники:

Від позивача: Абашина Н.О. - представник

Від відповідача: Сторожук Ю.В. - представник

Від ВДВС – не з’явився

10.06.2008р. Комунальне підприємство «Наш Дім» м. Горлівка звернулося зі скаргою на неправомірні дії Комунального підприємства «Наш Дім» м. Горлівка.

В обґрунтування скарги підприємство посилається на постанову від 19.05.2008р., яка виконана виконавцем без врахування ухвали суду від 01.04.2008р. про розстрочку виконання рішення від 01.08.2007р.

Відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції пояснення не надав, незважаючи на повідомлення належним чином, в судові засідання не направив представника. Скарга розглядається за наявними в ній доказами.

Позивач послався на рішення суду та підтвердив факт розстрочки його виконання.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що рішенням від 01.08.2007р. задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Донгорліфт” м. Донецьк і з Комунального підприємства «Наш Дім» м. Горлівка стягнута сума заборгованості 54 870 грн. 04 коп. та судові витрати.

На виконання рішення 13.08.2007р. судом був виданий наказ, на підставі якого 12.03.2008р. державним виконавцем Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження, про що прийнята постанова № 1526. У вказаній постанові встановлений строк для добровільного виконання рішення до 19.03.2008р.

Боржник звернувся до господарського суду з заявою про розстрочку виконання рішення, яка ухвалою від 24.03.2008р. була прийнята до провадження. Ухвалою від 1.04.2008р. надана розстрочка рішення на 12 місяців зі сплатою 4 629 грн. 70 коп. рівними частинами.

Відповідно до ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження” стягнення за виконавчим документом в першу чергу звертається на кошти боржника, тому 19.05.2008р. державним виконавцем прийнята постанова про арешт коштів відповідача у зв’язку з тим, що наказ суду не виконаний у встановлений строк для добровільної сплати боргу.

Боржник вважає, що вказана постанова прийнята без врахування ухвали суду від 01.04.2008р. про розстрочку виконання рішення. Проте з цим твердженням неможливо погодитись, оскільки державний виконавець наклав арешт на кошти в сумі 61 112 грн. 08 коп., але у зв’язку з розстрочкою виконання рішення зобов’язав банк утримувати кожен місяць по 5 092 грн. 67 коп., які містяться на рахунках боржника та перелічив їх у постанові. Тобто вся сума боргу та витрат не була заарештована, як вважає боржник, і всі банківські операції він здійснює з врахуванням суми, визначеної державним виконавцем у кожному місяці.

Крім того боржник з посиланням на Закон України “Про банки і банківську діяльність” вважає, що державний виконавець неправомірно наклав арешт. Разом з тим стаття 59 вказаного Закону передбачає, що арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Стаття 5 Закону України “Про виконавче провадження” надає право державному виконавцю накладати арешт на грошові кошти та інші цінності, майно боржника. Тому постанова виконавчої служби є правомірною і обов’язковою для банків, в яких знаходяться грошові кошти боржників.

До того ж заявник в скарзі посилається на те, що державним виконавцем неправомірно накладений арешт на суму боргу з урахуванням виконавчого збору. Стаття 50 Закону України “Про виконавче провадження” передбачає порядок звернення стягнення на грошові кошти та інше майно. Дії державного виконавця по зверненню стягнення на кошти та інше майно передбачаються Інструкцією про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. № 74/5 з внесеними змінами. Пунктом 5.1.3 вказаної Інструкції закріплено, що за наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних установах, на них накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця. Таким чином, діючим законодавством надається право накладення арешту на грошові кошти у розміру, передбаченому у виконавчому документі. А в разі відсутності коштів здійснюється стягнення на майно боржника з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору.

Таке ж правило передбачено і в статті 55 Закону України “Про виконавче провадження”. Тому, на думку суду, виконавчий збір неправомірно увійшов до складу загальної суми при накладенні арешту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В :

Скаргу Комунального підприємства «Наш Дім» м. Горлівка на неправомірні дії Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Микитівського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції по включенню виконавчого збору в загальну суму грошових коштів Комунального підприємства «Наш Дім» м. Горлівка при накладенні арешту постановою № 1526 від 19.03.2008р.

Суддя Азарова З.П.