ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 р.

№
2/168-ПН-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової
Т.В.

суддів

Гоголь
Т.Г.,  Швеця О.В.

за
участю представників сторін
позивача відповідача розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

не з'явились, повідомленні належним чином не
з'явились, повідомленні належним чином
ОСОБА_1 ОСОБА_2

на
постанову

Запорізького
апеляційного господарського суду

від

24.10.2008
року

у
справі

№
2/168-пн-07

за
позовом

ОСОБА_1,
ОСОБА_2

до

товариства
з обмеженою відповідальністю "Юг- Торг"

про

визнання
недійсними рішення зборів учасників товариства

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулися до господарського суду Херсонської області з позовом про
визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою
відповідальністю "Юг-Торг" від 20.03.2007 року. В ході розгляду
справи позивачі доповнили позов та просили визнати неправомірним  також рішення зборів учасників товариства від
19.07.2007 року. Позовні вимоги ґрунтуються на твердженні позивачок, з
посилання на аналогію закону, що відповідно до Положення "Про порядок
реєстрації випуску акцій під час реорганізації товариств" (затвердженого
рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від
30.12.1998року N221) вони мають Доповідач Гоголь Т.Г.

право
отримати акції або частки у  статутному
фонді товариства, яке було створене шляхом виділення із  товариства з обмеженою відповідальністю
"Юг-Торг".

Господарський
суд Херсонської області рішенням від 06.11.2007 року (суддя Александрова Л.І.)
в задоволенні позовних вимог відмовив, пославшись на те, що правовідносини при
реорганізації шляхом виділення повністю охоплюються нормами чинного
законодавства, а саме статей 105, 106, 107, 109 Цивільного кодексу України,
статтями 56, 59 Господарського кодексу України, статей 19, 59 Закону України
"Про господарські товариства" та статей 22, 24-27, 32, 34 Закону
України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" у зв'язку з чим необхідності застосування інших правових норм
за аналогією немає.

Запорізький
апеляційний господарський суд постановою від 24.01.2008 року ( судді Яценко
О.М., Кагітіна Л.П., Юхименко О.В.) рішення господарського суду Херсонської
області від 06.11.2007 року залишив без змін, з тих самих підстав.

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулися з касаційною скаргою до Вищого господарського суду
України, в якій просять скасувати рішення господарського суду Херсонської
області від 06.11.2007 року та постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 24.01.2008 року, як такі, що ухвалені з порушенням норм
матеріального права, та постановити нове рішення, пославшись на неправомірне
незастосування судами пункту 1 статті 8 Цивільного кодексу України, пункту 5.3
Положення "Про порядок реєстрації випуску акцій під час реорганізації
товариства" (затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та
фондового ранку), порушення вимог статей 144, 148, 520 Цивільного кодексу
України. На думку скаржників господарські суди попередніх інстанцій не
витребували та не дослідили матеріали оцінки вартості часток вибувших за
спірним рішенням учасників товариства, що регулюється статтею 148 Цивільного
кодексу України.

Відзив
на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходив.

Заслухавши
доповідь судді Гоголь Т.Г., перевіривши наявні матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в
рішенні господарського суду Херсонської області та постанові Запорізького
апеляційного господарського суду у даній справі, Вищий господарський суд
України вважає що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України,
переглядаючи в касаційному порядку судові рішення,  касаційна інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

В
ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 березня
2007 року зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Юг-Торг”
прийнято, в тому числі, рішення про реорганізацію зазначеного товариства шляхом
виділення із нього нових юридичних осіб на базі частини магазину № 30 по вул.
Перекопській, 173 у м. Херсоні у зв'язку з виходом ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та переданням їм майна в натурі, пропорційно долям цих
учасників у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю  “Юг-Торг”, в тому числі, частини приміщення
магазину №30 по вул. Перекопській, 173 у м. Херсоні. Зазначене рішення
оформлено протоколом № 5 від 20.03.2007 року.

19 липня 2007 року відбулись ще одні збори
учасників Товариства з обмеженою відповідальністю  “Юг-Торг”, до порядку яких було включено
питання про реорганізацію Товариства з обмеженою відповідальністю “Юг-Торг”
шляхом виділення нових юридичних осіб; про затвердження розподільчих балансів
та актів прийому-передачі майна магазину №30; про поновлення статутного фонду
Товариства з обмеженою відповідальністю
“Юг-Торг” у зв'язку з виходом учасників за рахунок додаткового капіталу
ТОВ “Юг-Торг”; про внесення змін до Статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю   “Юг-Торг” шляхом
викладення статуту у новій редакції.

В
ході розгляду справи господарські суди попередніх інстанцій також встановили,
що рішення про проведення реорганізації шляхом виділення нових юридичних осіб в
зв'язку з виходом учасників зі складу товариства та затвердження розподільчих
балансів щодо вказаної реорганізації було прийнято з урахуванням кворуму,
більшістю голосів, тобто переважною більшістю учасники проголосували за вказану
реорганізацію, порядок її проведення, а також
зміст розподільчих балансів  та
актів прийому-передачі, що були складені у ході реорганізації товариства.

Як
вбачається з матеріалів справи, предметом спору є матеріально-правова вимога
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними зазначених рішень зборів учасників
товариства.

Як
правомірно зазначено в постанові Запорізького апеляційного господарського суду
підставами для визнання акта ( в даному випадку рішення загальних зборів)
недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного
акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації. Якщо
за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у
господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

За
приписами статті 58 Закону України "Про господарські товариства"
збори учасників, які складаються з учасників товариства або призначених ними
представників, є вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю.

Відповідно
до статті 59 наведеного Закону до компетенції загальних зборів учасників
товариства з обмеженою відповідальністю
відноситься, між іншим, внесення змін до статуту товариства, у тому
числі зміна розміру його статутного капіталу, виключення учасника з товариства.

При
виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується
вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному
(складеному) капіталі. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може
бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.( стаття 54  Закону України "Про господарські
товариства").

Порядок
прийняття рішень загальними зборами учасників товариства унормовано статтею 60
Господарського процесуального кодексу України .

Зважаючи
на те, що в ході розгляду справ
господарськими судами попередніх інстанцій було встановлено, що  оскаржувані рішення загальних зборів
товариства були прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, права,
надані позивачам у справі відповідно до приписів Закону Україна "Про
господарські товариства", в ході прийняття оскаржуваних рішень порушені не
були, доводи скаржників викладені в касаційній скарзі, є неспроможними, ті
норми, на які посилаються скаржники не регулюють спірні правовідносини. Окрім
того доводи скаржників зводяться до переоцінки доказів у справі, проте правова
оцінка обставин та достовірності доказів є виключною прерогативою суду першої
та апеляційної інстанцій. Відповідно до вимог статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України касаційна інстанція, виходить з обставин,
встановлених у даній справі судом апеляційної інстанції. Згідно з приписами
частини 2 цієї норми Господарського процесуального кодексу України до
юрисдикції касаційної інстанції не відноситься повторна оцінка доказів та
встановлення обставин, відхилених господарським судом при розгляді спору.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1
Постанови від 29.12.1976 року № 11 ?Про судове рішення?, рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно
з пунктом 1 статті  1119
Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за
результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду
апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення коли визнає, що
постанова прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

З
огляду на викладене, доводи касаційної скарги не спростовують висновків
викладених в рішенні господарського суду Херсонської області від 06.11.2007
року та постанові Запорізького апеляційного господарського суду від 24.01.2008
року, отже не можуть бути підставою для зміни або скасування оскаржуваних
судових актів, під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені
господарськими судами попередніх інстанцій
на підставі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки
судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з
правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1 частини 1 статті 1119,
статтею 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Херсонської
області від 06.11.2007 року та  постанову
Запорізького апеляційного  господарського
суду  від 24.01.2008 року у справі  №
2/168-пн-07 залишити без змін, а касаційну скаргу  ОСОБА_1, ОСОБА_2 -без задоволення

Головуючий
суддя

Т.Добролюбова

судді:

Т.Гоголь

В.Швець