ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

31.07.2008

Справа №2-22/8290-2008

31 липня 2008 року                     Справа №2-22/8290-2008

За позовом           Відкритогоакціонерного товариства «Укртелеком» в особі Центру електрозв’язку № 2 Кримської філії (96100, м. Джанкой, вул. Калініна, 6)

до           Військового комісаріату АР Крим ( 95493, м. Сімферополь, вул.. Київська, 152)

про           стягнення 3516,37 грн.

Суддя: Калініченко А.А.

Представники сторін:

Позивача :           Логвінко О.А. – представник, дов. б/н від 23.07.2008 р.

Відповідача:           Григорчук О.А. – представник, дов. № 203 від 21.01.08 р.

Позивач - Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Центру електрозв’язку № 2 Кримської філії - звернулось до господарського суду АР Крим із позовною заявою, у якій просить стягнути з Військового комісаріату АР Крим 35 16,37 грн., у тому числі 3171,50 грн. – основного боргу та 244,87 грн. пені.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю.

Відповідач проти позову не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, суд

встановив:

Між ВАТ «Укртелеком» та Первомайським районним військовим комісаріатом 01.04.2004 р. було укладено договір № 117, відповідно до якого Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Центру електрозв’язку № 2 Кримської філії прийняло на себе зобов'язання з надання послуг електрозв’язку, а останній був зобов’язаний сплачувати іх вартість.

Згідно з п. 4.1 договору послуги, які надаються підприємством зв’язку, сплачуються за тарифами, затвердженими згідно з діючим законодавством. Споживач зобов’язаний своєчасно сплачувати надані послуги. Розрахунок абонентської плати здійснюється за постійною або змінною величиною якщо остання передбачена технічними можливостями обладнання АТС (п. 4.2 договору). Підприємство зв’язку у відповідності із нормативними документами приймає оплату послуг електрозв’язку або доручає проводити прийом оплати іншим організаціям та установам, з якими укладені відповідні договори ( п. 4.4 договору).

Згідно з п. 4.5 договору розрахунки за фактичні отримані у кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць здійснюються протягом десяти днів з дня отримання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

У випадку застосування авансової системи оплати, споживач, для отримання послуг електрозв’язку проводить щомісячно, до 20 числа поточного місяця, передоплату їх вартості у розмірі не менш суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, із подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, який наступає після розрахункового періоду), виходячи з фактично наданих послуг. ( п. 4.6 договору).

Серед обов’язків, передбачених ст. 3 договору, визначено, що покупець повинен своєчасно вносити плату за надані послуги ( п.3.2.8).

У разі несвоєчасної сплати за надані послуги споживач сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня ( п. 5.8 договору).

Первомайський районний військовий комісаріат не має статусу юридичної особи, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 18.03.2008 №202/08, яка надана Головним управлінням оборонного планування Генерального штабу Збройних сил України.

Отже, враховуючи роз’яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/220 від 30.03.1995 «Про укладення договорів відособленими підрозділами юридичних осіб» суд виходить з того, що зазначений договір створює господарські зобов’язання для Військового комісаріату АР Крим якій є юридичною особою, та структурним підрозділом якого є Первомайський районний військовий комісаріат. Це також не заперечується відповідачем, як вбачається з відповіді на претензію від 26.02.2008 №700 (а.с. 13), відзиву на позовну заяву від 17.07.08 №2814 (а.с. 31), актом звірки розрахунків за послуги зв’язку станом на 01.06.2008 року, пояснень його представника у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання в силу якого, один суб'єкт зобов'язаний зробити певну дію господарського або управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію та ін) або утриматись від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі й кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Ст. 193 ГК України визначає, що суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, не допускається відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування у відношенні правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника в сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. (ст. 217 ГК України). При цьому, учасники господарських відносин відповідають за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання (ст. 218 ГК України). У відповідності зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у виді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити при порушенні їм правил здійснення господарської діяльності, невиконанні або неналежному виконанні господарського зобов'язання. Нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ст.232 ГК України). Згідно зі ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана зробити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші та ін.) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання повинне виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України( ст. 526 ЦК України). Виконання зобов'язання може забеспечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст. 546 ЦК України).

Ст. 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передавати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання .

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язан сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про телекомунікації» №1280-IV від 18.11.2003 року споживачи телекомунікаційних послуг зобов’язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, в тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Позивачем представлені рахунки (арк.спр. 14-18) згідно з якими відповідачу були надані послуги на суму 3271,50 грн.

Свої зобов’язання по сплаті послуг відповідач не виконав.

У матеріалах справи є акт взаєморозрахунків, підписаний обома стронами, згідно з яким станом на 01.06.2008 р. сума заборгованості становить 3516, 37 грн. , у тому числі 3271,50 грн. основного боргу та 244,87 грн. пені.

Відповідач у порядку, передбаченому ст. 33 ГПК України, не надав суду доказів виконання зобов'язань по оплаті отриманих від позивача послуг в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає, що матеріали справи свідчать про невиконання відповідачем зобов'язань, передбачених договором № 117 від 01.04.2004 р., тому згідно зі ст. 218, 230 ГК України, ст.ст. 526, 549, 625 ЦК України підлягають задоволенню вимоги по стягненню з відповідача боргу у сумі 3271,50 грн. та пені у сумі 244,87 грн. Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача.

За згодою представників сторін у ході судового засідання, яке відбулось 31.07.2008 р., були оголошені вступна та резолютивна частини рішення. У відповідності зі ст. 84 ГПК України рішення оформлене та підписане 01.08.2008 р.

Керуючись ст.ст. 49, 82 –85 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військового комісаріату АР Крим (, 95493, м.Сімферополь, вул. Київська, 152) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Центру електрозв’язку № 2 Кримської філії ( , 96100, м. Джанкой, вул. Калініна, 6, р/р КРД ВАТ «Райффайзен Банк Ааваль» м.Сімферополь. МФО 324021) 3271,50 грн. заборгованості, 244,87 грн. пені, 102 грн. державного мита та 118 грн. - витрат на інформайціно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

С

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Калініченко А.А.