Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2008 р.
Справа № 38/36-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., судді Камишева Л.М. ,  Сіверін В. І.

при секретарі Шубіній Ю.Є.

за участю представників
сторін:

позивача -
Яснолобов О.В., дор. від 19.03.2008 р.

відповідача
-  ОСОБА_1. - ФОП

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 726Х/1-9) на
рішення господарського суду Харківської області від 18.03.08 р. по справі №
38/36-08

за
позовом Кулиничівської
селищної ради, с. Кулиничі

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків

про
визнання договору недійсним

встановила:

Рішенням
господарського суду Харківської області від
18.03.2008 р. по справі № 38/36-08 (суддя Жельне С.Ч.) позовні вимоги
задоволені у повному обсязі. Визнано недійсним договір купівлі-продажу товару
б/н від 02.06.2005 р., укладений між ТОВ "СОНАВІ" та ФОП
ОСОБА_1.  Крім того,  з ФОП ОСОБА_1. на користь Кулиничівської
селищної ради стягнено 85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з
рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до апеляційного
господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення  скасувати та прийняти нове, яким відмовити у
позові, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення судом
норм  матеріального та процесуального
права.

Позивач вважає
рішення суду законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим просить залишити його
без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

До початку
судового засідання позивач заявив клопотання про зобов'язання відповідача
надати оригінал договору купівлі-продажу від 02.06.2005 р. та інші документи на
підтвердження факту розрахунків між ФОП ОСОБА_1. та ТОВ "СОНАВІ".

Колегія суддів
розглянула заявлене клопотання та враховуючи, що відповідачем в судовому
засіданні були надані для огляду оригінали вказаних документів, позивачу була
надана можливість з ними ознайомитися, у зв'язку з чим  клопотання позивача було задоволено.

Колегія суддів
розглянула апеляційну скаргу, перевірила матеріали справи, заслухала присутніх
в судовому засіданні представників сторін і встановила наступне.

Як вбачається з
матеріалів справи, 02.06.2005 р. між ТОВ "СОНАВІ" (продавець) та ФОП
ОСОБА_1. (покупець) був укладений договір купівлі-продажу товару. Відповідно до
додатку № 1 до договору товаром виступає об'єкт незавершеного будівництва
промислового комплексу "Затишшя", що знаходиться за адресою:
Харківська області, Харківський район.

Товар був
переданий відповідача відповідно до акту прийому-передачі від 03.06.2005 р.,
підписаного обома сторонами та скріпленого печатками.

08.11.2006 р.
ФОП ОСОБА_1. звернувся до Кулиничівської селищної ради із заявою про присвоєння
юридичної адреси об'єкту незавершеного будівництва промислового комплексу
"Затишшя".

Листом № 518
від 24.11.2006 р. Кулиничівська селищна рада повідомила відповідача про
наявність сумнівів щодо законності та наявності можливості придбання
відповідачем об'єкту незавершеного будівництва та про відсутність нотаріального
посвідчення та державної реєстрації договору купівлі-продажу.

У подальшому
Кулиничівська селищна рада звернулася до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до ФОП ОСОБА_1. про визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 02.06.2005 р., укладеного між ТОВ "СОНАВІ" та ФОП
ОСОБА_1.

Позовні вимоги
позивач обгрунтовував тим, що договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного
будівництва нотаріально не посвідчувався та не був зареєстрований державно.
Жодним рішенням суду не визнано дійсність вказаного договору і не може бути
визнана, оскільки відповідач не має доказів досягнення угоди щодо предмету
договору та позивачу невідомі докази на підтвердження оплати вартості товару, у
зв'язку з чим договір купівлі-продажу є нікчемним.

Колегія суддів
не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з
оскаржуваного рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що всупереч
вимогам ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 220, ст. 657 Цивільного кодексу
України договір купівлі-продажу товару
від 02.06.2005 р. не було посвідчено нотаріально та не було проведено
його державну реєстрацію, у зв'язку з чим суд, керуючись ч. 2 ст. 215 ЦК
України дійшов висновку щодо нікчемності вказаного договору та визнав такий
договір недійсним.

Однак колегія
суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки,
укладаючи договір купівлі-продажу товару від 02.06.2005 р. ТОВ
"СОНАВІ" та ФОП ОСОБА_1. ви ходили з того, що предметом угоди є не
незавершений будівництвом об'єкт нерухомо го майна, а матеріали, використані
для будівництва вказаного об'єкта.

На момент
укладення договору його сторони керувалися положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 331
Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент вчинення правочинів
із об'єктом незавершеного будівництва промислового комплексу
"Затишшя"), відповідно до яких до завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником мате ріалів, обладнання, тощо, які були
використані в процесі цього будівництва (створення майна). За заявою заінтересованої
особи суд може визнати її власником недобудовано го нерухомого майна, якщо буде
встановлено, що частка робіт, яка не виконана відпо відно до проекту, є
незначною. Тобто, особа, яка веде будівництво, до моменту його завершення є
власником матеріалів, які використані нею під час такого будівництва. При цьому
така особа має право звернутися до суду із заявою про визнання її власником
такого недобудованого об'єкта нерухомості.

З огляду на
викладене об'єкт, що будується, набуває статусу недобудованого нерухомого
майна, а особа, що веде будівництво, набуває статус власника такого
недобудованого нерухомого майна лише на підставі рішення суду, прийнятого за
заявою такої особи. При цьому звернення до суду із заявою про визнання
власником недобудованого неру хомого майна є правом, а не обов'язком такої
особи.

Таким чином,
об'єкт незавершеного будівництва промислового комплексу "Затишшя" до
моменту його відчуження ТОВ "СОНАВІ" на користь відповідача міг
набути стату су недобудованого нерухомого майна в розумінні ч. 4 ст. 331
Цивільного кодексу України (яка діяла на момент укладення договору) тільки на
під ставі рішення суду, прийнятого за заявою зацікавленої особи.

Однак, оскільки
ані ВАТ "Харківнафтопродукт" (як особа, яка вела будівницт во), ані
ТОВ "СОНАВІ" (як особа, яка придбала недобудовану нафтобазу - об'єкт
не завершеного будівництва промислового комплексу "Затишшя") із
відповідною заявою до суду не зверталися, і, відповідно, жоден з них не був
визнаний власником вказаного недобудованого об'єкта, у зв'язку з чим об'єкт
незавершеного будівництва промислового комплексу "Затишшя" на момент
укладання оскаржуваного договору, не може розглядатися як такий, що набув
статусу нерухомого майна.

Отже, об'єкт
незавершеного будівництва промислового комплексу "Затишшя" об'єктом
недобудованого нерухомого майна в розумінні ст. 331 Цивільного кодексу України
не є, тому всі угоди по цьому об'єкту мають розглядатися як операції із
матеріалами, використаними для будівниц тва.

У зв'язку з цим
угода з продажу об'єкта незавершеного будівництва промис лового комплексу
"Затишшя" за договором купівлі-продажу товару від 02.06.2005 р.,
укладеним між ТОВ "СОНАВІ" та ФОП ОСОБА_1., є угодою купівлі-продажу
матеріалів, використаних при будівництві об'єкту незавершеного будівництва промис
лового комплексу "Затишшя", тому положення ст. 657 Цивільного кодексу
України щодо державної реєстрації та нотаріального посвідчення до договору
купівлі-продажу товару від 02.06.2005 р. не застосовуються.

З огляду на
викладене, під час укладання договору купівлі-продажу товару від 02.06.2005 р.
такий договір державній реєстрації не підлягав, а його нотаріальне посвід чення
могло бути здійснено лише за домовленістю сторін.

Відповідно до
ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за
дого вором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з
умовами договору купівлі-продажу товару від 02.06.2005 р. об'єкт незавершеного
будівництва промислового комплексу "Затишшя" був переданий ТОВ
"СОНАВІ" на користь ФОП ОСОБА_1. 03.06.2005 р., що підтверджується
нале жним чином оформленим актом приймання-передачі товару, тому з цієї дати
ФОП ОСОБА_1. набув  право власності на
об'єкт незавершеного будівництва промислово го комплексу "Затишшя".

Слід також
зазначити, що відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства,  установи,
організації, інші юридичні особи (у тому
числі  іноземні),  громадяни,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і
в установленому порядку набули   статусу   суб'єкта
підприємницької  діяльності  (далі
- підприємства  та   організації),   мають
право   звертатися   до господарського    суду
згідно   з   встановленою   підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх  порушених  або
оспорюваних прав   і  охоронюваних
законом  інтересів,  а
також  для  вжиття передбачених  цим
Кодексом  заходів,  спрямованих
на запобігання правопорушенням.

В даному
випадку позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, які саме
права Кулиничівської селищної ради були порушені укладенням між ТОВ
"СОНАВІ" та ФОП ОСОБА_1. договору купівлі-продажу товару від
02.06.2005 р.

На підставі
викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду
Харківської області від 18.03.2008 р. прийняте з порушенням норм матеріального
права, висновки, зроблені в  рішенні, не
відповідають обставинам справи,  у
зв'язку з  чим рішення підлягає скасуванню,
а апеляційна скарга відповідача   -
задоволенню.

Керуючись
статтями  99, 101, 102, п.п. 3, 4 ч. 1
статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія
суддів, -

постановила:

Апеляційну
скаргу задовольнити.

Рішення
господарського суду Харківської області від 18.03.2008 р. по справі № 38/36-08
скасувати.

У задоволенні
позовних вимог відмовити.

Головуючий суддя                               (підпис)                       Бондаренко В.П.

Судді                               (підпис)                       Камишева Л.М.

(підпис)                       Сіверін В. І.

Постанову підписано 08.05.2008 р.