Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2008 р. Справа № 59/20-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді ,

при секретарі Гудковій І.В.

за участю представників сторін:

прокурора - не з'явився

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційне подання прокурора Красноградського району Харківської області вх. № 1522Х/3-7 на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.06.08 р. по справі № 59/20-08

за позовом Прокурора Красноградського району Харківської області, м. Красноград в інтересах держави в особі Красноградської районної ради, м. Красноград

до ТОВ "Вітязь", с. Піщанка

про зобов'язання відновити пошкоджене майно -

встановила:

В червні 2008 р. Прокурор Красноградського району Харківської області в інтересах держави в особі Красноградської районної ради Харківської області звернувся до господарського суду з позовною заявою в якій просив суд зобов’язати відповідача –ТОВ „Витязь” відновити пошкоджене ним тверде покриття території орендованого паливного складу, який знаходиться по вул. Українська в м. Краснограді, і є комунальною власністю Красноградського району та покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.06.08 р. (суддя Бринцев О.В.) по справі № 59/20-08 подану прокурором позовну заяву повернуто без розгляду. Ухвалу мотивовано з тих підстав, що прокурором всупереч вимогам п. 1 ст. 63 ГПК України було заявлено позов не в інтересах держави, а в інтересах територіальної громади котра відповідно до норм чинного законодавства наділена правом на самостійне звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Тобто на думку суду, у прокурора були відсутні повноваження на підписання та на направлення позовної заяви в інтересах територіальної громади.

Прокурор з ухвалою господарського суду не погоджується, вважає її такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства України, подав апеляційне подання в якому просить ухвалу скасувати та винести постанову якою зобов’язати господарський суд прийняти подану ним позовну заяву до провадження для розгляду її по суті. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що вимоги чинного законодавства, зокрема ст. ст. 2, 29 ГПК України, Закон України „Про прокуратуру”, Конституція України, рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 р. по справі № 3-рп/99 та ін. надає право прокурору на звернення до суду в інтересах територіальних громад. При цьому прокурор також зазначає, що при поданні позову ним в повному обсязі були зазначені обставини які зумовили його звернення до господарського суду, а так само доводи про його право на звернення до суду з відповідним позовом в інтересах держави та ін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційне подання без задоволення, посилаючись на те, що прокурор всупереч вимогам чинного законодавства подав позов не в інтересах держави, а в інтересах територіальної громади, а однією з підстав для позову прокурор означив невиконання відповідачем господарського договору та ін.

Прокурор, позивач та відповідач в судове засідання своїх представників не направили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неприбуття представників не повідомили.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, судова колегія встановила наступне:

Як свідчать матеріали поданої прокурором позовної заяви, в ній підставою для звернення останній вказав порушення відповідачем інтересів держави, а саме Красноградської районної ради Харківської області, яку прокурор вважав органом в інтересах якої він, на підставі ст. 121 Конституції України, Законів України „Про місцеве самоврядування”, „Про Прокуратуру”, Цивільного, господарського та господарського процесуального кодексів, має право на звернення до суду з відповідними вимогами.

При цьому вказану позовну заяву (в т.ч. копію якої суд залучив до матеріалів справи) було підписано Прокурором Красноградського району Харківської області радником юстиції Макаренко В.М., який відповідно до Закону України „Про прокуратуру” наділений повноваженнями на підписання відповідного позову.

З матеріалів справи також вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржувану ухвалу крім іншого виходив з того, що прокурором всупереч вимогам п. 1 ст. 63 ГПК України були заявлені позовні вимоги не в інтересах держави, а в інтересах територіальної громади котра відповідно до норм чинного законодавства наділена правом на самостійне звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Тобто на думку суду, у прокурора були відсутні повноваження на підписання та на направлення позовної заяви в інтересах територіальної громади.

Однак, викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, не відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм не надана правильна та належна правова оцінка, в зв’язку з чим, є підстави для часткового задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятої по справі ухвали.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається обов’язок представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України „Про прокуратуру”, при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор крім іншого має право звертатися до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36-1 цього ж закону передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними і державою.

Відповідно до вимог ст. ст. 2, 29 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов’язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Таким чином, норми чинного законодавства України надають повноваження прокурору на звернення до господарського суду з метою захисту інтересів держави. Крім того, відповідно до рішення Конституційного суду від 08.04.99 р. за № 1-1/99 прокурор, крім іншого, у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на норми чинного законодавства, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах.

Як свідчать матеріали позовної заяви, в ній прокурор обґрунтував свої вимоги стосовно пред’явлення позову в інтересах держави та необхідність їх захисту.

Разом з тим, ст. 63 ГПК України передбачено вичерпний перелік підстав, згідно з якими суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду. Зокрема однією з підстав повернення позовної заява, та водночас підставою якою суд керувався повертаючи подану прокурором заяву є те, що заяву підписана особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано. Проте, як свідчить поданий позов, його підписано Прокурором Красноградського району Харківської області радником юстиції Макаренко В.М., який відповідно до Закону України „Про прокуратуру” наділений повноваженнями на підписання відповідного позову, і вказана обставина свідчить про безпідставність посилань суду на п. 1 ст. 63 ГПК України та на неправомірне повернення позовної заяви з цих підстав.

При цьому, також безпідставними є висновки суду про повернення позову з тих підстав, що у прокурора в даному випадку нібито відсутні повноваження на підписання та на направлення позовної заяви в інтересах Красноградської районної ради, оскільки норми ГПК України, зокрема ст. 63 ГПК України не містить норми, яка передбачає таку підставу повернення заяви без розгляду як неправильне визначення прокурором позивача в позовній заяві. Разом з тим, звернення прокурора з позовною заявою до господарського суду є реалізацією визначених Конституцією України та законами України його повноважень щодо вчинення в суді процесуальних дій із метою захисту інтересів держави, у зв'язку з чим господарський суд першої інстанції неправомірно повернув позовну заяву Прокурора Красноградського району Харківської області без розгляду.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви є процесуальною формою її неприйняття по мотивам того, що сторона при її поданні допустила певні недоліки, в разі усунення яких вона не позбавлена права на повторне звернення до суду з відповідним позовом. При цьому, як свідчить оскаржувана ухвала в ній підставами для повернення суд визначив такі обставини, які прокурору неможливо усунути та повторно звернутися з відповідним позовом до суду.

За таких обставин ухвала господарського суду підлягає скасуванню через її невідповідність нормам процесуального права, а справа разом з позовною заявою на підставі ст. 106 ГПК України підлягає переданню до господарського суду для вирішення судом питання щодо прийняття вказаної позовної заяви до провадження.

Таким чином, висновки, викладені в ухвалі господарського суду не відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, і вона підлягає скасуванню з інших підстав та мотивів, ніж ті, що означені заявником в апеляційному поданні.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 4 ст. 103, п. 2 ст. 104, ст. ст. 105, 106 ГПК України, судова колегія -

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 06.06.08 р. по справі № 59/20-08 скасувати.

Справу разом з позовною заявою передати до господарського суду для вирішення судом питання щодо прийняття вказаної позовної заяви до провадження.

Головуючий суддя

Судді