СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22"
травня 2008 р.

12:30

Справа
№  6/294/08

22.05.2008 р. 12 год. 30 хв. м. Миколаїв,
Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд
Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко
О.О.

за
позовом

Прокурора
Центрального району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул.
Потьомкінська, 24.

до
відповідачаФізичної особи -підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1

про

Стягнення
податкової заборгованості в сумі 12 737,36 грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від
позивача

Науменко
А.С., довіреність № 4/9/10-011 від 08.01.08 р.

Від
відповідача

Представник
не з»явився.

У судовому засіданні
приймає участь прокурор Фірцак Т.Ю.

Предмет
спору:  Прокурор звернувся до господарського суду з
позовною заявою та просить стягнути з відповідача податкову заборгованість в
сумі 12 737,36 грн.

Відповідач
заперечень проти позову не надав, представник у судове засідання не з»явився.

Господарський
суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та
прокурора,

встановив:

Відповідач,
зареєстрований як фізична особа -підприємець Миколаївським міськвиконкомом
30.10.2003 року, про що свідчить копія свідоцтва про держреєстрацію.

На
підставі ст. 4 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991  № 1251-XII відповідач є платником податків та
зборів до бюджету та державних цільових фондів та має заборгованість перед
бюджетом в загальному розмірі 12737,36 грн., у тому числі:

-          податок на додану вартість в сумі
4943,55 грн., у тому числі 306,23 грн. штрафних санкцій;

-          податок з доходів фізичних осіб в
сумі 7793,81 грн.

Як
свідчить наданий позивачем розрахунок заборгованість зі сплати податку на
додану вартість виникла у зв'язку з неповною сплатою нарахованого відповідачем
у податкових деклараціях за жовтень 2007 року, листопад 2006 року податкового
зобов'язання в загальному розмірі 10140,00 грн., а також у зв'язку з несплатою
застосованих позивачем у податковому повідомленні-рішенні від 03.12.2007 року №
027951701 штрафних санкцій з ПДВ в
розмірі 500,00 грн.

Відповідно
до даного розрахунку заборгованість з податку з доходів фізичних осіб в сумі
7793,81 грн. (у тому числі 2530,46 грн. штрафних санкцій) виникла у зв'язку з
неповною сплатою податкових зобов'язань в загальному розмірі 19009,18 грн. та
штрафних санкцій в сумі 2530,46 грн., визначених згідно податкових
повідомлень-рішень від 21.12.2007 року № /0, № /0.

Виходячи
з встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню, з огляду на  наступне.

Відповідно
до ст. 5 Закону України від 21.12.2000  №
2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання,    самостійно
визначене   платником податків у
податковій  декларації,  вважається
узгодженим  з  дня подання такої податкової декларації.

Оскільки
вищезазначені податкові повідомлення-рішення були отримані відповідачем та
залишились неоскарженими в адміністративному та судовому порядках, визначені
позивачем податкові зобов'язання вважаються узгодженими в розумінні ст. 5
Закону України   “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно
до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990
року № 509-XII Державні податкові інспекції мають право застосовувати  до
платників податків фінансові (штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів та державних цільових
фондів  суми недоїмки,  пені
у  випадках,  порядку
та розмірах,  встановлених
законами  України.

Враховуючи,
що заборгованість відповідачем залишилась несплаченою, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.   Позовні
вимоги задовольнити.

2.          Стягнути  з
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_1на користь
Державного бюджету України податковий борг в сумі  12737,36 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про
апеляційне оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом  десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення
строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної
інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко