КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

24.07.08 р.                                                                                          № 14/224

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Ткаченка Б.О. (доповідач по справі),

суддів:

Лобань О.І.

Федорчук Р.В.

судді-доповідача Ткаченка Б.О.

секретар судового засідання Рустам’ян Е.А.

представники сторін:

від прокурора: не з’явились

від позивача: Букко Н.В. –дов. №867/06-19 від 31.03.2008р., представник

від відповідача: не з’явились

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства бурової компанії «Букрос»в особі філії Сільськогосподарського підприємства «Новоселівське»на рішення господарського суду Полтавської області від 25.03.2008р.

у справі №14/224 (суддя Іваницький О.Т.)

за позовом Прокурора Полтавського району Полтавської області в інтересах держави в

особі Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі

до Відкритого акціонерного товариства бурової компанії «Букрос»в особі

філії Сільськогосподарського підприємства «Новоселівське»

про стягнення 70525,05 грн.

в с т а н о в и в:

Прокурор Полтавського району Полтавської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства бурової компанії «Букрос»в особі філії Сільськогосподарського підприємства «Новоселівське»про стягнення 70525,05 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 25.03.2008р. по справі №14/224 позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача 70525,05 грн. заборгованості по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, 705,25 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 25.03.2008р. і припинити провадження по справі.

На думку відповідача, при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: ст. 85 ГПК України та ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.06.2008р. скарга відповідача прийнята до розгляду та порушене апеляційне провадження по справі.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Прокурор в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, судова колегія апеляційного суду виходить із наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що прокуратурою Полтавського району спільно з Управлінням Пенсійного фонду України в Полтавському районі проведено перевірку додержання суб’єктами підприємницької діяльності вимог Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» щодо своєчасності та повноти сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Перевіркою встановлено, що філія Відкритого акціонерного товариства бурової компанії «Букрос»Сільськогосподарського підприємства «Новоселівське»будучи суб’єктом підприємницької діяльності використовує працю найманих працівників і згідно ст. 14 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Перевіркою також встановлено, що з квітня 2005 року по лютий 2006 року позивачем допускалася несплата страхових внесків.

Згідно поданого прокурором розрахунку суми недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування становить 70525,05 грн. (а.с. 10).

Дослідивши представлені докази, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Полтавської області від 25.03.08р. має бути залишене без змін з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідні положення містяться і в п.п. 2.1.1 п. 2.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03р. №21-1.

Згідно ст. ст. 14, 15 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»Відкрите акціонерне товариство бурова компанія «Букрос»в особі філії Сільськогосподарського підприємства «Новоселівське»є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

В п. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

В п.п. 5.1.1 п. 5.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03р. №21-1 зазначено, що обчислення страхових внесків здійснюється щомісячно на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), виходячи з розміру страхового внеску, що діє на день нарахування виплат (доходу).

В матеріалах справи наявні розрахунки суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за квітень-грудень 2005р. та січень-лютий 2006р., які складені та підписані керівником та головним бухгалтером філії Відкритого акціонерного товариства бурової компанії «Букрос» Сільськогосподарського підприємства «Новоселівське»(а.с. 11-32).

Матеріалами справи підтверджується, що прокуратурою Полтавського району спільно з Управлінням Пенсійного фонду України в Полтавському районі проведено перевірку додержання суб’єктами підприємницької діяльності вимог Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»щодо своєчасності та повноти сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Перевіркою встановлено, що з квітня 2005 року по лютий 2006 року позивачем допускалася не сплата страхових внесків.

Згідно поданого прокурором розрахунку сума недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування становить 70525,05 грн. (а.с. 10).

Крім того, на виконання вимог апеляційного господарського суду, позивачем надано деталізований розрахунок суми заборгованості відповідача, яким також підтверджується наявність заборгованості в сумі 70525,05 грн. (в матеріалах справи).

В розділі 8 вищезазначеної Інструкції визначено, що суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені пунктами 5.1, 5.2, 5.3 цієї Інструкції, у тому числі обчислені органами Пенсійного фонду, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках:

а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків;

б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків;

в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Позивачем надано корінці відповідних вимог від 04.01.2006р., 03.02.2006р., 03.03.2006, 05.04.2006р., які підтверджують факт звернення до відповідача з вимогами сплатити заборгованість зі сплати страхових внесків (в матеріалах справи). Крім того, корінцями поштових повідомлень від 05.01.2006р., 06.02.2006р., 07.03.2006р. та від 06.04.2006р. підтверджується факт надсилання (вручення) відповідних вимог (в матеріалах справи).

В розділі 8 наведеної Інструкції також зазначено, що протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату боргу, страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем доказів сплати відповідної суми заборгованості та/чи звернення з заявою про оскарження нарахованих сум не надано.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Апеляційний господарський суд зазначає, що належне виконання зобов’язання –виконання зобов’язання належними суб’єктами, в належному місці, в належний строк, належним предметом та у належний спосіб. Зобов’язання є належно виконаним при дотриманні усіх зазначених складових цього принципу.

Враховуючи вищенаведене та оскільки матеріалами справи підтверджується не виконання відповідачем свого обов’язку по сплаті страхових внесків з квітня 2005 року по лютий 2006 року, а доказів щодо перерахування визначеної суми боргу не подано, апеляційний господарський суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог.

Посилання відповідача на відсутність підстав для задоволення позову у зв’язку з тим, що відповідно до п. 6 та п. 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах та на відсутність коштів на заробітну плату не є обґрунтованим з огляду на наступне.

Пункт 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»передбачає строки сплати страхових внесків без зазначення будь-яких умов для їх сплати. Крім того, в відповідному пункті зазначено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється в пропорційних розмірах у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду.

Згідно п. 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. У разі наявності в платника страхових внесків одночасно із зобов'язаннями із сплати страхових внесків зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати страхових внесків виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо виплати заробітної плати (доходу).

Тобто, відповідно до положень цієї норми, не виплата заробітної плати не є підставою для не сплати страхових внесків і відповідач, в свою чергу, повинен був їх сплатити у встановленому порядку.

Стосовно посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.07.2006р. порушено провадження по справі №18/257 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства бурова компанія «Букрос»і відповідно питання стягнення 70525,05 грн. заборгованості не повинно розглядатись в провадженні у справі про банкрутство апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов’язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 31.08.2006р. по справі №18/257 зобов’язано кредитора (ДПІ у м. Полтаві) подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про банкрутство Відкритого акціонерного товариства бурової компанії «Букрос»(в матеріалах справи).

Згідно ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем доказів затвердження реєстру вимог кредиторів не надано.

Крім того, прокурор з відповідною позовною заявою звернувся 17.05.2006р., що підтверджується штемпелем вхідної поштової кореспонденції канцелярії місцевого господарського суду на відповідній позовній заяві, ухвалу про порушення провадження по справі №14/224 прийнято 22.05.2006р., а провадження по справі №18/257 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства бурова компанія «Букрос»порушено 18.07.2006р.

Апеляційний господарський суд зазначає, що нормами чинного законодавства не передбачено розгляд судом заяв кредиторів з вимогами до боржника до винесення судом ухвали про порушення провадження по справі про банкрутство, затвердження реєстру кредиторів та/чи винесення постанови про визнання боржника банкрутом, а тому відповідний спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження, окремо від провадження у справі про банкрутство.

21.07.2008р. відповідач надав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Оскільки представником відповідача не надано доказів неможливості явки в судове засідання від 24.07.2008р. інших представників товариства та з метою запобігання затягуванню розгляду справи, колегія апеляційного господарського суду, порадившись на місці, відмовляє у задоволенні відповідного клопотання.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд повторно розглядає справу та перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення господарського суду Полтавської області від 25.04.08р. у справі №8/78 прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути залишене без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд

постановив:

1.          Відмовити Відкритому акціонерному товариству буровій компанії «Букрос»в особі філії Сільськогосподарського підприємства «Новоселівське»у задоволенні клопотання від 21.07.2008р. про відкладення розгляду справи.

2.          Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства бурової компанії «Букрос»в особі філії Сільськогосподарського підприємства «Новоселівське» на рішення господарського суду Полтавської області від 25.03.2008р. по справі №14/224 залишити без задоволення.

3.          Рішення господарського суду Полтавської області від 25.03.2008р. по справі №14/224 залишити без змін.

4.          Справу №14/224 повернути до господарського суду Полтавської області.

5.          Постанова набирає чинності з дня її прийняття.

Головуючий суддя:                                                                      Ткаченко Б.О.

Судді:

Лобань О.І.

Федорчук Р.В.

Дата відправки 06.08.08