СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.08
Справа № 9/33пд.

Суддя Ворожцов
А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Ровеньки Луганської області

до Дочірнього
підприємства "Ровеньківський ринок", м. Ровеньки

Третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -ОСОБА_2,
м. Ровеньки

про визнання договору оренди
недійсним

в
присутності представників:

від позивача -ОСОБА_1, пасп.
НОМЕР_1,

від відповідача -Юрченко С.С.,
юрисконсульт, дов. № 51 від 22.02.08, Цокурова Ю.О., юрисконсульт, дов. № 49
від 22.02.08,

від 3-ї особи -не прибув.

Суть спору: позивач, СПД ОСОБА_1, звернувся з позовом, у
якому просить:

- визнати
недійсним договір оренди від 4 червня 2007 року, укладений між відповідачем та
3-ю особою,

-
визнати дійсним договір оренди від 22 червня 2006 року, укладений між
відповідачем та позивачем.

Заявою про зміни до позовної заяви,
зданою до суду 29.04.08, позивач змінив другу позовну вимогу та виклав її
наступним чином:

&Oslash; усунути перешкоди в користуванні майном,
переданим за договором оренди, шляхом повернення його в користування.

Відповідно до
ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити
підставу або предмет позову.

Оскільки
позивач скористався своїм правом щодо зміни предмету позову, суд розглядає спір
з урахуванням зазначеної заяви.

Відповідач, ДП
"Ровеньківський ринок", відзивом на позовну заяву № 46 від
22.02.08р., просить у задоволенні позову відмовити, зазначаючи наступне.

Згідно з укладеним
договором від 22.06.06р., зазначеним вище, позивач за актом приймання-передачі
основних засобів від цієї ж дати передав в операційну оренду основні засоби,
розташовані за адресою: м. Ровеньки, с. Ясенівський, вул. Леніна, а саме:

· будівлю м'ясоконтрольного пункту,

· будівлю м'ясного ларька,

· ворота металеві,

· касовий апарат "MINI-500.02 ME",

· холодильну шафу.

Термін дії
договору був визначений у п. 6.1 з 22 червня 2006 року по 22 травня 2007 року,
однією з умов припинення дії договору (п. 6.4) є закінчення терміну дії
договору, у зв'язку з чим 22.05.07р. було складено акт приймання-передачі
основних засобів з оренди, за яким позивач передав вищезазначені основні засоби
орендодавцю, відповідачеві.

Таким чином,
стверджує відповідач, підписавши акт приймання-передачі від 22.05.07р.,
відповідач виразив свою волю та згоду на припинення спірного договору, крім
того, із заявою про продовження орендних відносин до відповідача підприємець не
звертався.

В обгрунтування
позовних вимог позивач виклав наступне.

22 червня 2006
року був укладений договір про операційну оренду основних засобів між позивачем
та відповідачем, за яким позивач прийняв в операційну оренду основні засоби,
розташовані за адресою: м. Ровеньки, с. Ясенівський, вул. Леніна, перелік яких
наведено вище.

Відповідно до
п. 3 1 договору орендна плата була визначена на рівні 1000,0 грн. на місяць.

Згідно з п. 6.5
договору у випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору
після закінчення його терміну протягом одного місяця, він вважається
продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, що були передбачені
договором.

Позивач
стверджує, що на початку червня 2007 року відповідач сповістив його про
припинення договору оренди внаслідок продажу об'єкту оренди, а підприємець
відмовився покупати об'єкт оренди через брак коштів.

Згодом позивачу
стало відомо, що на вказаний об'єкт оренди укладений новий договір оренди з 3-ю
особою, СПД ОСОБА_2.

Оцінивши
доводи та заперечення представників сторін, суд вважає вимоги позивача такими,
що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до
ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні
особи… громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької
діяльності…, мають право звертатися до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до
ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист
свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до
ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено
судом, на підставі договору здачі в операційну оренду основних засобів від 22.06.06р.,
позивач за актом приймання-передачі основних засобів від цієї ж дати передав в
операційну оренду основні засоби, розташовані за адресою: м. Ровеньки, с.
Ясенівський, вул. Леніна, а саме:

· будівлю м'ясоконтрольного пункту,

· будівлю м'ясного ларька,

· ворота металеві,

· касовий апарат "MINI-500.02 ME",

· холодильну шафу.

Термін дії
договору був визначений у п. 6.1 з 22 червня 2006 року по 22 травня 2007
року. Однією з умов припинення дії договору (п. 6.4) є закінчення терміну
дії договору, разом з тим сторони передбачили, що за відсутності заяви однієї
із сторін про припинення договору після закінчення його терміну протягом одного
місяця він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, що
були передбачені договором.

22.05.07р. було складено акт приймання-передачі основних
засобів з оренди, за яким позивач передав вищезазначені основні засоби
орендодавцю, відповідачеві.

В ході судового
розгляду справи було з'ясовано, що договір оренди та акт приймання-передачі
основних засобів підписував не позивач, ОСОБА_1, а його дружина, проте договір
оренди виконувався сторонами належним чином. Підприємець  стверджує, що відповідач ввів його в оману
щодо припинення договору оренди внаслідок продажу об'єкту оренди, до того ж він
не підписував акт приймання-передачі основних засобів з оренди, за яким позивач
передав вищезазначені основні засоби орендодавцю, тому договір оренди з 3-ю
особою, СПД ОСОБА_2. був укладений незаконно, порушує права та законні інтереси
позивача і тому підлягає визнанню недійсним.

Таким чином,
спірні правовідносини полягають у наступному:

&Oslash; чи відповідає договір, укладений між
відповідачем та 3-ю особою, чинному законодавству,

&Oslash; чи підлягають відновленню договірні відносини
між позивачем та відповідачем.

Щодо першої
вимоги.

Відповідно до
ст. 203 ЦК України:

· зміст правочину не може суперечити актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства,

· особа, що вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності,

· волевиявлення учасника правочину має бути
вільним і відповідати його внутрішній волі,

· правочин має вчинятися у формі, встановленій
законом,

· правочин має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається
зі змісту спірного договору, при укладенні договору сторони виявили свою волю
як рівні в праві, без будь-якого впливу, примусу. Рівність сторін і свобода в
укладенні договору -один із основних принципів цивільного законодавства.

Якщо сторони не
дотримали вимоги закону, їх відносини носять не правовий характер, і вони не
можуть бути предметом розгляду судом. Це витікає з дозвільного типу правового
регулювання, при якому дозволене все, що прямо не заборонено. Разом з тим це
передбачає узгодженість воль суб'єктами правовідносин.

Відповідно до
ч. 1 ст. 215 ЦК України:

· підставою недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Наведена норма,
визначаючи підставу недійсності правочину, вказує на необхідність дотримання в
момент вчинення правочину вимог, які встановлені у ст. 203 ЦК України.
Таким чином, умови чинності правочину водночас є умовами його дійсності.

Зміст спірного
договору свідчить про те, що в момент його вчинення були додержані вимоги
закону, оскільки договір, укладений 04.06.07 між відповідачем та 3-ю особою
не суперечить вимогам чинного законодавства, тому, за таких підстав, вимога про
визнання договору недійсним не підлягає задоволенню.

Щодо другої
вимоги.

Оскільки
позивач вважає, що договір, укладений між позивачем та 3-ю особою, підприємцем
ОСОБА_2. 04.06.07, порушує право позивача на користування спірним майном, то
захистити це право необхідно шляхом усунення перешкод в користуванні цим майном
через його повернення позивачу.

Вирішуючи цей
спір суд виходив у т.ч. й з того, що після повернення позивачем спірного майна
за актом приймання-передачі основних засобів з оренди від 22.05.07 орендні
правовідносини фактично припинилися, оскільки, як було встановлено судом,
орендна плата за користування об'єктом оренди з липня 2007 року позивачем не
здійснювалась, це підтвердив і сам позивач у судовому засіданні 13.05.08, що
зафіксовано протоколом судового засідання.

Таким чином,
навіть припускаючи, що позивач не підписував акт приймання-передачі основних
засобів з оренди від 22.05.07, своїми діями щодо несплати орендних платежів
після 22 травня 2007 року до подачі позову (12.02.08) він фактично з власної
ініціативи припинив орендні правовідносини з позивачем.

За таких
обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.          У задоволенні позову щодо:

- визнання
недійсним договору оренди від 4 червня 2007 року, укладеного між відповідачем, ДП
"Ровеньківський ринок", та 3-ю особою, СПД ОСОБА_2,

- усунення
перешкоди в користуванні майном, переданим за договором оренди, шляхом
повернення його в користування позивачу, СПД ОСОБА_1,

відмовити.

2. Судові
витрати покласти на позивача.

Рішення набирає
чинності після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення
підписане 26.05.08р.

Суддя
А.Г.Ворожцов