ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.08 Справа № 30/56

за позовом: Національної спілки художників України, м. Київ

до відповідача-1: ТзОВ „Західенергомонтаж”, м. Новояворівськ

до відповідача-2: Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради „ Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”, м. Львів

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: КП „ Львівська експериментальна кераміко-скульптурна фабрика”, м. Львів

про визнання недійсним біржового договору та скасування державної реєстрації права власності

Суддя Мороз Н.В

Представники:

від позивача – н/з

від відповідача - 1: Мелян Н.М.

від відповідача-2: н/з

від третьої особи: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано Національною спілкою художників України, м. Київ, до відповідача –1 - товариства з обмеженою відповідальністю "Західенергомонтаж", м. Новояворівськ, Львівська область, відповідача –2 –Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”, м. Львів, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –колективне підприємство “Львівська експериментальна кераміко-скульптурна фабрика”, м. Львів, про визнання недійсним біржового договору №3-05/4 Договору купівлі-продажу об’єкту нерухомості від 27.01.2005 р., укладеного між Національною спілкою художників України та ТзОВ “Західенергомонтаж”; скасування державної реєстрації права власності ТзОВ “Західенергомонтаж”, здійсненої Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради “Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки”; повернення придбаного на підставі біржового договору №3-05/4 Договору купівлі-продажу об’єкту нерухомості від 27.01.2005 р. майна, а саме: будівлі складу К-2 площею 524,3 кв.м.; будівлі складу М-1 площею 56,2 кв.м.; будівлі складу З-1 площею 298,3 кв.м.; будівлі прохідної Д-1 площею 10,1 кв.м.; будівлі ГРП Г-1 площею 26,8 кв.м.; будівлі складу з навісом літ. І-1 площею 271 кв.м.; будівлі гаражів Ж-1 площею 69,3 кв.м., споруди фонтану “Ялинка”.

Ухвалою господарського суду Львівської області (суддя Костів Т.С.) від 17.11.2006 р. порушено провадження у справі та призначено розгляд на 28.11.2006 р. Розгляд справи відкладався на 14.12.2006 р. з мотивів, зазначених в ухвалі суду від 28.11.2006 р. Розпорядженням заступника голови господарського суду Львівської області від 12.12.2006 р., дану справу передано для розгляду судді Желіку М.Б. Розгляд справи відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 14.12.2006 р., 30.01.2007 р., 12.02.2007 р., 13.03.2007 р. Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.03.2007 р. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв’язку з тим, що господарським судом Львівської області вже було прийнято рішення між тими ж сторонами у справі №1/1158-10/343, суд припинив провадження у справі. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.2007 р. ухвалу господарського суду Львівської області від 27.03.2007 р. по справі №1/1187-15/376 залишено без змін, а в задоволенні апеляційної скарги –відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2007 р. частково задоволено касаційну скаргу Національної спілки художників України, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.2007 р. та ухвалу господарського суду Львівської області від 27.03.2007 р. у справі №1/1187-15/376 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області в іншому складі суду.

При цьому, Вищий господарський суд України визнав помилковим висновок судів про тотожність підстав та предмету позову по цій справі із справою №1/1148-10/343, вказав на неврахування приписів ст. ст. 15, 16 ЦК України щодо права на захист та способів захисту цивільних прав та інтересів, невстановлення обставин, що входять до предмету доказування, зокрема, правову підставу позову, осіб, які порушили право позивача та осіб, чиї права та інтереси можуть бути порушені, обставини укладання біржового контракту, його фактичне виконання, підстави його оспорювання іншими особами тощо.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду України від 27.12.2007 р. було відмовлено в порушенні провадження з перегляду у касаційному порядку постанови Вищого господарського суду України від 25.10.2007 р. №1/1187-15/376.

Ухвалою господарського суду Львівської області (суддя Мороз Н.В.) від 19.02.2008 р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 18.03.2008 р. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 18.03.2008 р., 10.04.2008 р.,13.05.2008р.

У відповідності до ст. 75 ГПК України, справа слухається за наявними у ній матеріалами. Представникам сторін роз’яснено їх права згідно ст. 22 ГПК України.

Представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених в позовній заяві, уточненні до позовної заяви. Ствердив, зокрема, що 27.01.2005 р. між позивачем та відповідачем –1 був укладений оспорюваний біржовий договір купівлі-продажу об’єкту нерухомості №3-05/4, за яким відчужувались об’єкти, розташовані за адресою м. Львів, вул. Мучна, 32. Всупереч вимогам позивача, до нотаріального посвідчення цього договору, комісіонер безпідставно передав це майно покупцю по акту приймання –передачі від 31.01.2005 р. Після цього, відповідач –1 почав ухилятись від нотаріального посвідчення договору. Більше того, всупереч п. 7.3. статуту позивача, майно та кошти спілки неподільні, не підлягають відчуженню і приватизації, крім житла. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача - 1 позов заперечив з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву та поясненнях. Ствердив, зокрема, що відповідач - 1 повністю і належно виконав умови укладеного біржового договору, однак, саме позивач ухилявся від нотаріального його посвідчення. Оспорюваний договір містить усі істотні умови договору, визнаний дійсним рішенням господарського суду Львівської області від 07.12.2006 р. у справі №1/1158-10/343, між тими ж сторонами.

Представник відповідача –2 позов щодо відповідача –2 заперечив, ствердивши, що державна реєстрація права власності на об’єкти нерухомого майна за відповідачем –1 була проведена на підставі рішення господарського суду Львівської області від 07.12.2006 р. у справі №1/1158-10/343. При наявності передбачених законодавством підстав, така реєстрація може бути скасована відповідачем –2 у встановленому законом порядку.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору вимог ухвал суду не виконала, пояснень по справі не надала, участь уповноваженого представника у судових засіданнях не забезпечила.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників, вживши заходів до виконання обов’язкових вказівок Вищого господарського суду України, суд встановив наступне.

11.07.2002 р. Національній спілці художників України Фондом державного майна України було видано Свідоцтво П-678 про право власності на Львівську експериментальну кераміко-скульптурну фабрику Художнього фонду УРСР (колективне підприємство “Львівська експериментальна кераміко-скульптурна фабрика” Львівської обласної організації Національної спілки художників України) на підставі наказу Фонду державного майна України №1211 від 09.07.2002 р.

09.07.2002 р. був затверджений Акт приймання-передачі Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики Художнього фонду УРСР (Колективне підприємство “Львівська експериментальна кераміко-скульптурна фабрика”) Будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Мучна, 32, Національній спілці художників України. У відповідності до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР, який діяв на час існування відповідних відносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

З переліку у вказаному акті випливає, що Національній спілці художників України було передано, зокрема, будівлі складу К-2 площею 524,3 кв.м.; складу М-1 площею 56,2 кв.м.; складу З-1 площею 298,3 кв.м.; прохідної Д-1 площею 10,1 кв.м.; ГРП Г-1 площею 26,8 кв.м.; складу І-1 площею 194,4 кв.м.; гаражі Ж-1 площею 69,3 кв.м.. Споруда фонтану “Ялинка” у вказаному акті не зазначена, доказів її належності та повноважень розпоряджатись нею суду не надано.

18-19.05.2004 р. Засіданням ради Національної спілки художників України було ухвалено здійснити відповідно до чинного законодавства продаж зазначеного вище майна включаючи споруду фонтан (ялинка) та додатково резервуар для води Ц-1, для чого доручити директору ЛЕКСФ вжити необхідних заходів для організації продажу такого майна через товарну біржу, що підтверджується витягом з протоколу №8. 20.08.2004 р. директору Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики було видано відповідну довіреність, посвідчену нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олексюк Ю.Е.

17.01.2005 р. між Національною спілкою художників України (комітент) та Львівською експериментальною кераміко-скульптурною фабрикою (комісіонер) був укладений договір №1 комісії на продаж майна, у відповідності до п. 1 якого комітент доручає, а комісіонер зобов’язується за винагороду від свого імені, з доручення та за рахунок і в інтересах комітента робити угоди з продажу майна, що належить комітентові на умовах, найбільш вигідних для комітента, за ціною не менше 900000 грн. У відповідності до п. 3.2. договору, право власності на майно, продане комісіонером від імені і з доручення комітента, переходить від комітента покупцеві в момент прийому майна покупцем. Посилання позивача на ту обставину, що майно було передане комісіонером покупцю без погодження із комітентом, не заслуговує на увагу, оскільки умовами вказаного договору не передбачалось обов’язку комісіонера отримати таку згоду. 17.01.2005 р. між сторонами вказаного договору був підписаний акт приймання-передачі майна за договором №1 комісії на продаж майна від 17.01.2005 р., за яким Львівська експериментальна кераміко-скульптурна фабрика прийняла від позивача на комісію зазначене майно.

З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2005 р. філією “Львівська торгова палата” товарної біржі “Українська інвестиційна” були проведені біржові торги з продажу зазначеного майна, участь в яких прийняло ТзОВ “Західенергомонтаж”, що підтверджується протоколами біржових торгів. Переможцем визначено відповідача –1.

27.01.2005 р. між позивачем (продавець), та відповідачем (покупець) укладено оспорюваний біржовий договір №3-05/4 “Договір купівлі-продажу об’єкту нерухомого майна”, згідно із п. п. 1, 2 якого продавець продав, а покупець купив будівлі та споруди, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Мучна, 32, а саме: будівлю складу літ. “К-2” загальною площею 524,3 кв.м.; будівлю складу літ. “М-1” загальною площею 56,2 кв.м.; будівлю складу літ. “З-1” загальною площею 298,3 кв.м.; будівлю прохідної літ. “Д-1” загальною площею 10,1 кв.м.; будівлю ГРП літ. “Г-1” загальною площею 26,8 кв.м.; будівлю складу з навісом літ. “І-1” загальною площею 271 кв.м.; будівлю гаражів літ. “Ж-1” загальною площею 69,30 кв.м.; а також фонтан “Ялинка”, усього на загальну суму 750000 грн. без ПДВ., сума ПДВ –150000 грн.

Згідно п. 8 договору, позивач зобов’язується передати, а відповідач прийняти зазначене нерухоме майно разом із технічною документацією по акту приймання –передачі протягом 10 календарних днів після оплати вартості договору у повному обсязі. Згідно п. 5 договору, оплата вартості договору здійснюється через біржу.

Як вбачається з платіжних доручень № 13 від 27.01.2005 р. на суму 90000 грн. та №15 від 31.01.2005 р. на суму 810000 грн. відповідач повністю оплатив вартість придбаних будівель і споруд. 02.02.2005 р. між сторонами підписано акт прийому-передачі, за яким позивач передав, а відповідач прийняв нерухоме майно за адресою м. Львів, вул. Мучна, 32, а саме будівлю складу літ. “К-2” загальною площею 524,3 кв.м.; будівлю складу літ. “М-1” загальною площею 56,2 кв.м.; будівлю складу літ. “З-1” загальною площею 298,3 кв.м.; будівлю прохідної літ. “Д-1” загальною площею 10,1 кв.м.; будівлю ГРП літ. “Г-1” загальною площею 26,8 кв.м.; будівлю складу з навісом літ. “І-1” загальною площею 271 кв.м.; будівлю гаражів літ. “Ж-1” загальною площею 69,30 кв.м.; фонтан “Ялинка”, усього на загальну суму 750000 грн. без ПДВ, технічні паспорти на нього та інвентаризаційні справи.

При цьому, відповідно до п. 10 договору, обладнання, розміщене в приміщенні під літ. Г-1 зберігається за продавцем, який зобов’язаний у 6-місячний строк з дати підписання цього договору від’єднати його від існуючих комунікацій, демонтувати та вивезти для розміщення в новому приміщенні ГРП, яке підлягає будівництву у цей же строк. Належних доказів будівництва нового приміщення ГРП, демонтажу обладнання тощо, суду не надано.

Згідно п. 14 договору, обладнання, яке знаходиться в будівлі К-2 залишається у власності продавця. Покупець (відповідач - 1) зобов’язався власними силами або із залученням підрядних організацій за власний рахунок здійснити його демонтаж та провести монтаж обладнання у новому приміщенні, яке вкаже продавець в межах території фабрики і забезпечити введення його в експлуатацію. При цьому, саме покупець зобов’язаний повідомити продавця про свій намір перенести обладнання. Однак, жодних доказів виконання цієї умови договору суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що оспорюваний біржовий договір №3-05/4 від 27.01.2005 р. не виконувався у повному обсязі належним чином.

Позивач посилається на недійсність цього договору як такого, що укладений всупереч статуту позивача в редакції, затвердженій 26.01.1999 р. конференцією Спілки художників України, оскільки у відповідності до п. 7.3. статуту, майно і кошти Спілки неподільні, не підлягають відчуженню і приватизації, крім житла, а у відповідності до п. 7.11. статуту, право розпорядження майном Спілки між з’їздами належить Раді Спілки, але виключно в межах статутної діяльності Спілки. У відповідності до ч. 1 ст. 207 ГК України, господарське зобов’язання, зокрема, те, яке укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Твердження відповідача про те, що спір з того ж предмету та з тих же підстав був вирішений господарським судом Львівської області у справі №1/1158-10/343 спростовується матеріалами справи та змістом рішення господарського суду Львівської області по вказаній справі, з якого випливає, що предметом спору –матеріально-правовою вимогою - було визнання договору дійсним та спонукання до перереєстрації права власності на вказані об’єкти нерухомості. Відрізнялись і підстави позову –обставини, якими позивач обґрунтовував свою вимогу до відповідача. Зазначене тлумачення відповідає Роз’ясненню Вищого арбітражного суду України №02-5/289 від 18.09.1997 р. “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”, та висновкам постанови Вищого господарського суду України від 25.10.2007 р. у даній справі. Таким чином прийняття господарським судом Львівської області рішення по справі №1/1158-10/343 не перешкоджає розгляду справи із заявлених позивачем вимог та підстав.

Однак, як вбачається з п. 18 оспорюваного біржового договору, спори, котрі можуть виникнути після укладення цього договору, вирішуються у біржовому арбітражі Товарної біржі “Українська інвестиційна”, а також згідно з діючим законодавством. Враховуючи наведене, сторонами досягнута згода щодо передачі спору на вирішення чітко визначеному третейському суду – біржовому арбітражу товарної біржі “Українська інвестиційна”, який розглядатиме спір в обумовленому сторонами порядку –згідно з діючим законодавством України. У відповідності до ст. 6 Закону України “Про третейські суди”, третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, у тому числі із вказаних вимог.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовні вимоги про визнання недійсним договору та повернення майна, отриманого відповідачем –1 за оспорюваним договором, позивач адресував відповідачу –1 –другій стороні оспорюваного договору. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, зокрема, сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду. Таким чином, в частині вимог, заявлених до відповідача –1 провадження у справі слід припинити.

Позивач також просить зобов’язати відповідача –2 скасувати державну реєстрацію права власності на вказане майно. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.02.2005 р. вбачається факт реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно за ТзОВ “Західенергомонтаж” на підставі оспорюваного договору. При цьому, доказів державної реєстрації права власності на споруду фонтану “Ялинка” суду не надано, у вказаному витязі про реєстрацію права власності вона не зазначена.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 18 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб. Для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права. У відповідності до п. 3.9. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, скасування попереднього запису щодо права власності на майно здійснюється реєстратором у разі переходу права власності на нерухоме майно, яке вже зареєстроване в Реєстрі прав. Доказів звернення до відповідача –2 із підставною вимогою про скасування державної реєстрації права власності суду не надано.

У відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав, зазначаючи, що суд може захистити право або інтерес іншим способом, який встановлений законом або договором. Однак, з матеріалів справи не вбачається порушення прав позивача самим лише фактом реєстрації права власності на майно, а такий спосіб захисту законодавством не передбачений. На необхідність застосування зазначених положень звертає увагу Вищий господарський суд України у своїй постанові від 25.10.2007 р. в цій справі, вимоги якої є обов’язковими до виконання. Таким чином, із заявлених позивачем підстав, в цій частині вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 12, 33-35, 45, 49, 80, 82, 84, 85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.          В частині вимог про визнання недійсним біржового договору №3-05/4 Договору купівлі-продажу об’єкту нерухомості від 27.01.2005 р., укладеного між Національною спілкою художників України та ТзОВ “Західенергомонтаж” та повернення придбаного на підставі біржового договору №3-05/4 Договору купівлі-продажу об’єкту нерухомості від 27.01.2005 р. майна провадження у справі припинити.

2.          В частині решти вимог у позові відмовити.

Суддя                                                                                           Мороз Н.В.