ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

"24" липня 2008 р.

справа № 5020-2/239

За позовом приватного підприємства „Себр”

(99045, м. Севастополь, вул. Вакуленчука, 9)

до відповідача Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради

(99011, м. Севастополь, вул. Луначарського, 5)

про визнання недійсним наказу №1058 від 01.11.2007 „Про постановку житлових будинків на баланс комунальних підприємств”.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

позивача –Васильченко Ф.А., довіреність б/н від 18.07.2008;

відповідача –Сарахман С.О., довіреність б/н від 10.01.2008.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство „Себр” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради про визнання недійсним наказу №1058 від 01.11.2007 „Про постановку житлових будинків на баланс комунальних підприємств”.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 статті 3 вищевказаного Кодексу справа адміністративної юрисдикції –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 1 стаття 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлене, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Поняття “суб’єкт владних повноважень” визначено статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює зазначених владних управлінських функцій (щодо іншої особи, яка є учасником спору), то такий суб’єкт не перебуває “при здійсненні управлінських функцій” і не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак суб’єкта владних повноважень і, отже, спір за участю останнього повинен вирішуватися господарським судом.

Вказана позиція викладена у Рекомендаціях президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120.

Позивач у позові просить визнати недійсним наказ відповідача №1058 від 01.11.2007 „Про постановку житлових будинків на баланс комунальних підприємств”.

Відповідно Положення про Фонд комунальної власності Севастопольської міської Ради, яке затверджено рішенням Севастопольської міської Ради від 12.11.2002 № 339, загальною метою відповідача є управління в межах, визначених Севастопольською міською Радою, майном, яке знаходиться у комунальної власності.

Таким чином, у вказаному спорі Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради виконує функції власника нерухомого майна і є суб’єктом господарської діяльності, у зв’язку з чим позовну заяву приватного підприємства „Себр” не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до частини 2 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд роз’яснює позивачу, що вказаний спір може бути предметом розгляду у суді у порядку господарського судочинства з урахуванням підвідомчості справ, визначеної статтею 12 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги викладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 157, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Провадження в адміністративній справі № 5020-2/239 за позовом приватного підприємства „Себр” до Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради про визнання недійсним наказу №1058 від 01.11.2007 „Про постановку житлових будинків на баланс комунальних підприємств”, закрити.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 5 днів з дня проголошення ухвали і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку частини п’ятої цієї статті шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, ухвала набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Н.Г.Шевчук