ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.08.08                                                                                           Справа № П-4/130

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Городечної М.І.

суддів Юркевича М.В.

Кузя В.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукор Прикарпаття»від 26.04.2006 року (вх. № 581 від 03.05.2006 року)

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 26.01.2006 року

у справі № П-4/130

за позовом Прокурора міста Івано-Франківська в інтересах Держави в особі Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукор Прикарпаття», м.Івано-Франківськ

про стягнення 158570,76 грн. за рахунок активів платника податків.

за участі в судовому засіданні: від прокуратури –Шумелда Р.Р., від позивача - Гусак М.М., Башак С.З., від відповідача - не з»явився.

Судом роз‘яснено права та обов‘язки сторін та прокурора, передбачені ст.ст. 20, 22, 29 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2006 року припинено провадження у справі № П-4/130 за позовом, поданим Прокурором міста Івано-Франківська в інтересах Держави в особі Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукор Прикарпаття»про стягнення 158570,76 грн. податкового боргу за рахунок активів платника податків.

При винесенні даної ухвали, місцевий суд виходив з того, що відповідачем погашено заборгованість в повній сумі, а, отже, є відсутній предмет спору у справі, наслідком чого провадження у справі слід припинити відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Цукор Прикарпаття»(відповідач у справі, надалі Товариство) оскаржило її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі від 26.04.2006 року (вх. № 581 від 03.05.2006 року), відповідач просить ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2006 року у справі № П-4/130 скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з‘ясування обставин справи, посилаючись на те, що на момент подання позову у ТОВ «Цукор Прикарпаття»не виник обов»язок по сплаті до державного бюджету сум податку на додану вартість, то місцевий господарський суд повинен був не припиняючи провадження у справі в зв»язку з погашенням боргу, а відмовити в задоволенні позову. Апелянт просить скасувавши оскаржувану ухвалу, прийняти нове рішення, яким відмовити в позові, поданому Прокурором міста Івано-Франківська в інтересах Держави в особі Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукор Прикарпаття»про стягнення 158570,76 грн. податкового боргу за рахунок активів платника податків.

Представники позивача та прокурор в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги.

Відповідач явку представника в дане судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується поштовим повідомленням про вручення йому під розписку ухвали суду від 01.07.2008 року. Доказів поважності причин неможливості забезпечення явки представника в судове засідання від відповідача не надходило. За наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційним судом забезпечено право відповідача на участь в судовому засіданні і, відповідно, на судовий захист, та, враховуючи положення ст.ст. 99, 101 ГПК України вважає за можливе здійснити перегляд в апеляційному порядку оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду в даному судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення другої сторони, апеляційний суд встановив наступні обставини та прийшов до таких висновків.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2006 року припинено провадження у справі № П-4/130 за позовом, поданим Прокурором міста Івано-Франківська в інтересах Держави в особі Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську до ТОВ «Цукор Прикарпаття»про стягнення 158570,76 грн. податкового боргу за рахунок активів платника податків.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22 червня 2006 року задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Цукор Прикарпаття»: скасовано ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2006 року у справі № П-4/130 та прийнято рішення про відмову в позові.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.05.2008 року задоволено касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську та скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22 червня 2006 року у справі № П-4/130 і направлено дану справу на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.07.2008 року було порушено апеляційне провадження по перегляду ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2006 року у справі № П-4/130.

Колегія суддів апеляційного господарського суду давши оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесенні ухвали від 26.01.2006 року, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ «Цукор Прикарпаття»підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2006 року у справі № П-4/130 скасуванню, з направленням матеріалів справи на розгляд господарського суду Івано-Франківської області. При цьому апеляційний суд виходив з таких мотивів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов‘язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, крім: спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України, міждержавних договорів та угод віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції. Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу), крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб.

В той же час, з 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, надалі КАС України).

Так, відповідно до ст. 1 КАС України кодекс адміністративного судочинства України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

В даному випадку, як вбачається з позовної заяви, на розгляд господарського суду був переданий публічно-правовий спір, де особою, що звернулась до суду, є прокурор, який звернувся з позовом в інтересах держави в особі суб»єкта владних повноважень –Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську, яка здійснює свої повноваження відповідно до ст.ст. 10, 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ, з наступними змінами та доповненнями.

Право бути позивачами в таких справах, тобто право на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу за рахунок активів платників податків надано Державній податковій інспекції в місті Івано-Франківську п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, п.п. 3.11 п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ, ст.ст. 1, 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ, з наступними змінами.

Таким чином, даний спір відповідно до положень ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 17, ч. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України підлягає розгляду господарським судом в порядку адміністративного судочинства.

За наведеного, господарський суд першої інстанції в порушення положень ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 17, ч. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, ст.ст. 1, 12, п.п. 1-1 п. 1 ст. 80 ГПК України розглянув справу в порядку господарського судочинства, що призвело до прийняття неправильного по суті судового рішення у формі ухвали про припинення провадження у справі, що відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 4 ст. 106 ГПК України є підставою для скасування ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 26.01.2006 року та направлення матеріалів справи на розгляд господарського суду Івано-Франківської області.

За наведеного, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2006 року у справі № П-4/130 слід скасувати, а матеріали справи направити в господарський суд Івано-Франківської області.

Керуючись ст.ст. 80, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 17, ч. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, Львівський апеляційний господарський суд,-

п о с т а н о в и в :

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукор Прикарпаття»частково задоволити.

2.          Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 26 січня 2006 року у справі № П-4/130 скасувати, а матеріали справи направити в господарський суд Івано-Франківської області.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий - суддя М.І.Городечна

Судді М.В.Юркевич

В.Л.Кузь