ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.06.2008                                                             Справа № 7/130-2008

За позовом Управління майном міста Ужгородської міської ради, м. Ужгород

та третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог –Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області в особі Контрольно –ревізійного відділу у місті Ужгороді, м. Ужгород

до відповідача Приватного торгово –виробничого підприємства „Коруна”, м. Ужгород

про стягнення орендної плати у сумі 161434,64 грн.

від позивача –Полтавцева Т.В.

від третьої особи –Курта Г.І., Пеха С.С.

від відповідача –Пайда О.М.

Секретар судового засідання –А. В. Ряшко

Суддя С. Швед

ВСТАНОВИВ:

Управління майном міста Ужгородської міської Ради( далі Управління) звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди нежилого приміщення з Приватного торгово-виробничого підприємства „Коруна”( далі Підприємство) у сумі 161434,64 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються висновками перевірки відділу котрольно-ревізійної служби України у місті Ужгороді щодо невідповідності розміру орендної плати за користування комунальним майном встановленим органом місцевого самоврядування ставкам, у результаті чого за період з 01.01.2003 по 01.01.2007 р.р. допущено заниження надходження такої до місцевого бюджету на суму позову.

Представники позивача та третьої особи позов підтримали і зазначили, що заниження орендних платежів підтверджено відповідними документальними доказами, тому позовні вимоги є підставними .

Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що розмір орендної плати погоджено сторонами договору оренди, зміни щодо розміру орендної плати до договору не вносились. Також вказав, що позовні вимоги про стягнення орендної плати за період до 15.04.2005 р. погашені строком позовної давності, встановленим статтею 257 Цивільного кодексу України.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує такі висновки:

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” від 10 квітня 1992 року N 2269-XII (Закон 2269-ХІІ) державну політику у сфері оренди майна, яке перебуває в комунальній власності, здійснюють органи місцевого самоврядування.

Методика розрахунку, пропорції розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем та порядок використання орендної плати для об'єктів, що перебувають у комунальній власності, визначаються цими ж органами місцевого самоврядування (частина друга статті 19 Закону 2269-ХІІ).

Управління майном міста є уповноваженим Ужгородською міською радою органом, основним завданням якого є реалізація державної політики у сфері управління комунальним майном міста. На Управління також покладено функції орендодавця майна міста.

Проведеною контрольно-ревізійним відділом Державної контрольно-ревізійної служби України у місті Ужгороді (довідка від 05.02.2007р., акт ревізії від 14.12.2007 р. № 35) перевіркою з питань дотримання вимог законодавства при наданні в оренду Підприємству нежитлового приміщення (Ужгород, пл. Театральна, 5,7, комплекс „Коруна”) встановлено порушення сторонами договору оренди від 11.03.1999р. №6/265, де Управління виступає у якості орендодавця, затвердженої Ужгородською міською радою Методики розрахунку орендної плати та п. 4.7 договору оренди при визначенні ставок орендної плати, наслідком чого стало її заниження на суму 161434,64 грн. за період з 01.01.2003р. по 01.01.2007р.

Висновки органу державної контрольно-ревізійної служби відповідають чинному законодавству , рішенням сесій Ужгородської міської ради від 14.05.2003 р. № 48, 30.06.2005 р.№ 612, 28.10.2005 р. № 715 щодо встановлення методики розрахунку плати за оренду комунального майна та підтверджені відповідними розрахунками заборгованості.

Заперечення відповідача стосовно відсутності факту внесення сторонами відповідних змін до договору щодо розміру орендної плати не приймаються судом до уваги, оскільки пунктом 4.7. вищевказаного договору оренди визначено, що у випадку внесення змін в чинне законодавство або в рішення міської ради щодо розміру орендної плати така нараховується орендодавцем до сплати відповідно до цих рішень автоматично, про що письмово повідомляється орендар.

Вищенаведене підтверджує правомірність нарахування Підприємству заборгованості з орендної плати у наведеному вище розмірі.

Що стосується розміру задоволення позовних вимог, то оскільки відповідачем заявлено про застосування судом строку позовної давності, позов підлягає задоволенню частково з урахуванням дати звернення до суду та трьохрічного строку давності, встановленого статтею 257 Цивільного кодексу України, згідно з розрахунком заборгованості з орендної плати за період з 15.04.2005р. по 31.12.2006р. у сумі 59402,20 грн.

Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тому вимоги про стягнення решти заявленої до стягнення за предметом позову суми заборгованості з орендної плати задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8,124,129 Конституції України, статтями 34, 43, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного торгово-виробничого підприємства „Коруна” (м. Ужгород, пл. Театральна, 5, 7, код 30224930, р/р 1311 у відділенні Промінвестбанку м. Ужгород, МФО 312163) на користь Управління майном міста Ужгородської міської ради (м. Ужгород, пл. Поштова, 3, код 20442548, р/р 1358 в УДК у Закарпатській області, МФО 812016, м.Ужгород) 59402,20 грн. заборгованості по орендній платі та 637,00 грн. у відшкодування судових витрат (у т.ч. держмито –594,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу – 43,00 грн.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його постановлення і може бути оскаржене за правилами, встановленими статтями 91-95 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. Швед