ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"16" липня 2008 р.

справа № 5020-5/494-9/150

за позовом Державного підприємства „Севастопольський виноробний завод”

(вул. Портова, буд. 8, м. Севастополь, 99001)

до Головного управління житлово-комунального господарства Севастопольської

міської державної адміністрації

(вул. Леніна, буд. 2, м. Севастополь, 99011)

Малого приватного підприємства „Бутан”

(вул. Гідрографічна, буд. 3, м. Севастополь, 99003)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації „Севастопольгаз”

(вул. Гідрографічна, буд. 1, м. Севастополь, 99003)

про спонукання припинити роботи по проведенню газопроводу, понудити виконати новий проект прокладки газопроводу,

Суддя Рибіна С.А.

Представники:

від позивача –Кравцова О.С., довіреність б/н від 17.03.2008;

від відповідача –Думанська Т.С., довіреність б/н від 08.07.2008 (Головне управління

житлово-комунального господарства СМДА);

від відповідача –не з`явився (Мале приватне підприємство „Бутан”);

від третьої особи –Белянін М.М., довіреність № 16-27 від 08.01.2008.

Суть спору:

Позивач - ДП „Севастопольський виноробний завод”, звернувся до суду з позовом до відповідачів: Головного управління житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації, Малого приватного підприємства „Бутан”, третя особа: Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Севастопольгаз”, про спонукання припинити роботи по проведенню газопроводу, понудити виконати новий проект прокладки газопроводу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі порушують вимоги чинного законодавства України, встановлені будівельні вимоги та правила та права позивача як землекористувача.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача - Головного управління житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації проти позову заперечує, письмового відзиву на позов не надав, у судовому засіданні усно пояснив, що за участю тих самих сторін судом вже розглядався спір, який стосувався здійснення робіт з газифікації будинку по вул. Портовій, 35 в м. Севастополі (а.с. 117-125, Т.1), в якому судом встановлені факти складання проекту у встановленому порядку, та здійснення робіт за межами території позивача та за результатами якого позивач зобов’язаний усунути перешкоди у здійснені відповідачами робіт з газифікації житлового будинку № 35 по вул. Потовій у м. Севастополі.

Відповідач - мале приватне підприємство „Бутан” у судове засідання не з’являвся, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому порядку.

Представник третьої особи при вирішенні даного спору поклався на погляд суду.

Представникам сторін та третьої особи роз'яснені його процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши надані докази, суд, -

В с т а н о в и в :

На підставі Державного акту № 005155 від 19.07.1999 позивач користується декількома земельними ділянками в районі вул. Портової у м. Севастополі.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с. 12-14, Т.1), з 2005 року по теперішній час за договорами підряду, укладеними між відповідачами, здійснюються роботи з проведення газопроводу до будівлі № 35 по вул. Портовій в м. Севастополі, по опорах між будинками, а також по межі земельної ділянки, яка є суміжною із земельною ділянкою позивача.

Проведення газопроводу здійснюється біля межі земельної ділянки, яка перебуває в оренді у позивача, та вказані роботи здійснюються без його дозволу, тому, за твердженням позивача, здійснення вказаних робіт відповідачами ускладнює роботу підприємства, та може привести до зупинки господарської діяльності позивача.

Позивач вважає, що ці обставини порушують його права землекористувача, тому звернувся до суду із даним позовом.

Суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003 та пункту 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України дані кодекси застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, тобто після 01.01.2004.

Правовідносини між сторонами виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується Цивільним кодексом України в редакції 2003 року та Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 374 Цивільного кодексу України суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до вимог ст. 373 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Суд встановив, що в провадженні господарського суду м. Севастополя розглядалася справа № 20-4/378 за позовом Головного управління житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації до Державного підприємства „Севастопольський виноробний завод”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Мале приватне підприємство „Бутан”, про усунення перешкод в виконанні робіт.

При вирішення даного суду суд, встановив наступне.

12.12.2005 між Управлінням житлового господарства Севастопольської міської державної адміністрації та малим приватним підприємством “Бутан” укладений договір № 179 на капітальне будівництво, відповідно до якого відповідач передав, а МПП “Бутан” прийняв на себе виконання робіт по капітальному будівництву: газифікації житлового будинку № 35 по вул. Портова міста Севастополя.

Відповідно до графіку капітального будівництва, який є додатком до Договору, здійснення будівництва планувалось здійснити у четвертому кварталі 2005 року на суму 50400,00 грн., та у 2006 року –на суму 17168,00 грн.

23.10.2006 між тими ж сторонами укладений договір № 173 з того ж предмету та на аналогічних умовах.

Роботи за цим договором повинні були здійснюватись на підставі графіку –у четвертому кварталі 2006 року –на суму 85000,00 грн., у 2007 році –на суму 31285,00 грн.

Проект газифікації житлового будинку по вул. Портова,35 міста Севастополя, відповідно до якого повинно було здійснюватись будування, був розроблений у 2004 році Севастопольською філією Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту “НДІпроектреконструкція”, містить Технічні умови від 03.03.2004, видані ВАТ “Севастопольгаз”, Експертний висновок ДП “Кримський експертно-технічний центр держнаглядохоронпраці України, висновок Севастопольської міської санепідемстанції та містить всі необхідні узгодження, у тому числі із ВАТ “Севастопольгаз”. Позивачем даний проект не узгоджений.

Таким чином, судом встановлено, що будівництво газопроводу, необхідного для опалювання житлового будинку, здійснюється на підставі проекту, складеного у встановленому порядку, не проходить по території відповідача.

У зв’язку з цим, дії відповідача з ненадання можливості підряднику позивача здійснювати роботи, що обумовлені договором, укладеним позивачем на виконання його функцій по виконанню програм соціально-економічного розвитку міста Севастополя та забезпеченню належного утримання та експлуатації житлового фонду, перешкоджають здійсненню позивачем газифікації житлового будинку № 35 по вул. Портова міста Севастополя і виконанню ним договірних об’язків, є протиправними.

Згідно ч.2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючі, що вищезазначені обставини, а саме те, що будівництво газопроводу здійснено на підставі проекту, складеного у встановленому порядку, та не проходить по території відповідача, встановлені при вирішенні спору між тими ж сторонами, тому суд визнає їх такими, що не підлягають доказуванню. Крім того, відповідачем до матеріалів справи долучена проектна документація, яка підтверджує дані факти.

У відповідності із ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі.

Згідно ч.2 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

З матеріалів справи вбачається, що власником земельної ділянки, на якій здійснені роботи з проведення газопроводу для газифікації житлового будинку № 35 по вул. Портовій в м. Севастополі є територіальна громада, а не позивач.

Роботи, які здійснюються відповідачами, виконуються на підставі належним чином виконаних документів.

Як випливає з проекту газопроводу, наданого відповідачем –Головним управлінням житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації, прокладення газопроводу здійснюється наземним способом, будівництво газопроводу на території позивача не здійснюється. Частина газопроводу проходить над в’їздом на територію заводу, яка, згідно з проектною документацію, затвердженою у встановленому порядку, здійснюється шляхом установки арочного переходу висотою 5 метрів (а.с. 134-145).

При цьому позивач не надав суду доказів того, що спірна ділянка газопроводу проходить по земельній ділянці, що належить йому на праві власності чи користування.

Не може бути прийнятий судом довід позивача, що дані роботи перешкоджають проводити реконструкцію заводу та спричиняють перешкоди вільному доступу крупно габаритного транспорту на територію заводу з наступних підстав.

Згідно зі ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження своїх доводів позивачем не надано жодного доказу того, що висота арочного переходу в 5 м є замалою для проїзду транспорту, або спричинить перешкоди реконструкції підприємства.

Крім того, позивач посилається на можливість укладення газопроводу під землею, в той час як питання підземної прокладки газопроводу було розглянуто при складанні проекту та визнано неможливим у зв’язку із насиченим рухом транспорту на суміжній із позивачем земельній ділянці та відмовою Державною автоінспекцією України в місті Севастополі та Управління комунального господарства погодити підземну прокладку газопроводу.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства „Севастопольський виноробний завод” не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Суддя С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 18.07.2008

Розсилка:

1.          ДП „Севастопольський виноробний завод” (вул. Портова, 8, місто Севастополь, 99001)

2.          Головне управління житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації (вул. Леніна, 2, місто Севастополь, 99011),

3.          МПП „Бутан” (вул. Гідрографічна, 3, місто Севастополь, 99003),

4.          ВАТ по газопостачанню та газифікації “Севастопольгаз” (вул. Гідрографічна, 1, місто Севастополь, 99003)

5.          справа

6.          наряд