ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2008 року Справа № 10/70

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. (доповідач)

суддів: Джихур О.В., Лисенко О.М.

при секретарі: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

за участю прокурора – Зіма Вікторія Борисівна, прокурор відділу прокуратури області, посвідчення № 117 від 13.08.07;

скаржника – Круглов Андрій Вікторович, довіреність № 23/07 від 16.01.08;

скаржника –Письменний Володимир Іванович, довіреність № 163 від 11.03.08;

кредитора –Науменко Світлана Борисівна, представник ТОВ "Пролог Лайт Імпекс", довіреність № 121 від 20.06.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні          апеляційну скаргу державного підприємства “Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів”, м.Світловодськ Кіровоградської області

на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14.03.2008 року

у справі № 10/70

за заявою Світловодської об’єднаної державної податкової інспекції, Кіровоградська область, м.Світловодськ

до державного підприємства “Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів”, Кіровоградська область, Світловодський район, с.Павлівка

про визнання банкрутом

В судовому засіданні 24.06.2008р. була оголошена перерва до 01.07.2008р. (ст.77 ГПК України).

За згодою представників сторін, присутніх в судовому засіданні, була оголошена вступна та резолютивна частина постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 14.03.2008р. (суддя Жак В.В.) по справі № 10/70 за заявою Світловодської об’єднаної державної податкової інспекції, м.Світловодськ Кіровоградської області (далі –Світловодська ОДПІ) до державного підприємства “Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів” с.Павлівка Кіровоградської області (далі –ДП “Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів”) про визнання банкрутом було визнано грошові вимоги кредитора ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” до боржника в сумі 1 050 472,59 грн., решту вимог кредитора до боржника відхилено.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області мотивовано заборгованістю боржника перед кредитором, підтвердженою рішеннями господарського суду Кіровоградської області у справі № 5/261, яке набрало законної сили, та згідно з яким з боржника стягнуто 316 683 грн. 95 коп., а також наявною заборгованістю боржника перед кредитором за договором № 37/2000 на суму 733 703 грн. 64 коп.; в якості норм матеріального права господарський суд послався на ст.ст.1, 14, 15 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Не погодившись з вищезазначеною судовою ухвалою, її оскаржує в апеляційному порядку боржник по справі –ДП “Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів”, посилається на невідповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам та матеріалам справи, зокрема:

- господарським судом порушено ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 4-2, 4-3, 32, 43 ГПК України, Закону України “Про судоустрій” щодо основних засад судочинства;

- господарським судом необґрунтовано не взято до уваги факт наявності між сторонами однорідних грошових вимог на суму 400 274 грн. 06 коп., які за заявою кредитора було прийнято як залік та 19.11.2007р. директором підприємства боржника було прийнято рішення щодо проведення зазначеного взаємозаліку на суму 316 683 грн. 95 коп., який має своє відображення в бухгалтерському обліку підприємства-боржника; отже, господарським судом порушено вимоги ст.ст.202, 510, 604, 606 ЦК України, оскільки припинення зобов’язання

відбулось не у спосіб виконання, а у спосіб заліку; можливість проведення взаємозаліків в межах провадження справ про банкрутство підтверджується практикою Верховного Суду України, зокрема, по справі № 15/154;

- господарським судом не взято до уваги, що акт виконаних робіт від 27.09.2000р. по договору № 37/2000 не відображає інвентарні об’єкти основних засобів, на яких проведено ремонтні роботи та пусконалагоджувальні роботи, що суперечить вимогам Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 7 “Основні засоби” № 92 від 27.04.2000р., затверджене Міністерством юстиції України 18.05.2000р.;

- господарським судом не взято до уваги, що акт виконаних робіт від 27.09.2000р. не відображає, що дефекти робіт було усунено; зазначеним актом не визначено кількість та вартість (ціну) матеріалів, комплектуючих, які були використані при усуненні дефектів;

- господарським судом не витребувані від кредитора калькуляція собівартості виконання замовлення, акти приймання-здачі відремонтованих об’єктів всупереч ст.38 ГПК України, не витребувані від кредитора форми КБ-2в, КБ-3, які є обов’язковими первинними документами бухгалтерського обліку.

Представник прокуратури Дніпропетровської області, присутній в судовому засіданні, підтримав доводи апеляційної скарги, також просив скасувати оскаржувану ухвалу господарського суду Кіровоградської області, а апеляційну скаргу –задовольнити.

Управління ПФУ у Світловодському районі Кіровоградської області правом участі в судовому засіданні не скористалось, надіслало до Дніпропетровського апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника (а.с.108, т.11).

Також таке клопотання направило до Дніпропетровського апеляційного господарського суду і Державне управління охорони навколишнього природного середовища у Кіровоградській області (а.с.109, т.11).

Світловодська ОДПІ правом участі в судовому засіданні (ст.22 ГПК України) не скористалась, як не скористалась правом надання відзиву на апеляційну скаргу (ст.96 ГПК України); про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином (поштове повідомлення від 17.06.2008р. № 19063718, від 10.06.2008р. № 18885137).

Кредитор по справі – ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, посилаючись на відповідність оскаржуваної ухвали господарського суду Кіровоградської області вимогам закону, матеріалам, обставинам справи. Однак, в судове засідання 01.07.2008р. кредитором ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” було подано заяву про зменшення розміру грошових вимог до боржника, визначив їх в розмірі 1 011 010 грн. 50 коп., оскільки в рахунок погашення вимог по договору № 37/2000 не було враховано погашену суму –39 462 грн. 04 коп.

Інші учасники провадження по справі, інші кредитори про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (поштові повідомлення про вручення ухвал суду апеляційної інстанції), правом участі в судовому засіданні (ст.22 ГПК України) не скористались, як не скористались правом надання відзиву на апеляційну скаргу (ст.96 ГПК України).

Враховуючи те, що всі кредитори та учасники провадження у справі належним чином повідомлялись про час та місце судового засідання, докази цього містяться в матеріалах справи, неявка зазначених осіб не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами та за участю кредитора –ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” та боржника в цьому судовому засіданні, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу боржника в засіданні 01.07.2008р. (ст.ст.75, 99 ГПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представника боржника, кредитора –ТОВ “Пролог Лайт Імпекс”, прокуратури, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу господарського суду Кіровоградської області слід змінити на підставі п.1 ч.1 ст.104 ГПК України, виходячи з наступних підстав.

06.03.2007р. господарським судом Кіровоградської області за заявою Світловодської ОДПІ було порушено провадження по справі про банкрутство ДП “Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів”, м.Світловодськ Кіровоградської області (а.с.1, т.1).

04.08.2007р. в газеті “Голос України” (№ 137 (4137)) було здійснено публікацію про порушення провадження по справі № 10/70 про банкрутство ДП “Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів”, м.Світловодськ Кіровоградської області (а.с.129, т.3).

02.09.2007р. (за поштовим штемпелем конверта (а.с.24, т.6)) ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” звернулось до господарського суду Кіровоградської області з заявою про визнання грошових вимог до боржника на суму 1 609 969 грн. 15 коп. (а.с.68-73, т.5).

Відповідно до ч.15 ст.11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

Частиною 1 ст.14 цього ж Закону регламентовано, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Отже, кредитор –ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” реалізував своє право в встановлений законом строк щодо подання до господарського суду заяви до боржника про визнання кредиторських вимог.

Як вбачається із змісту заяви кредитора (а.с.70, т.5), частина грошових вимог –316683 грн. 95 коп. обґрунтовувалась рішенням господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2005р. по справі № 5/261, відповідно до якого з боржника на користь кредитора –ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” було стягнено –всього 314 865 грн. 95 коп. (а.с.84-87, т.5), яке набрало законної сили, що визнається, не спростовується жодною із сторін відповідними доказами, та на виконання якого було видано наказ від 21.02.2005р. (а.с.88, т.5), не виконаний до теперішнього часу, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2005р. (а.с.89, т.5). Докази виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2005р. по справі № 5/261 відсутні в матеріалах справи, не надавались боржником судам обох інстанцій при розгляді справи у відповідності до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України. Також відсутні будь-які докази, підтверджуючи факт припинення зобов’язань боржника по оплаті 314 865 грн. 95 коп. на підставах, визначених главою 50 Цивільного кодексу України, а посилання скаржника в апеляційній скарзі на факт проведення взаємозаліку 09.11.2007р. (а.с.70, т.11)за заявою кредитора –ТОВ “Пролог Лайт Імпекс”, апеляційним судом правомірно не прийнято, оскільки провадження у справі про банкрутство було порушено 06.03.2007р. та було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів у відповідності до Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, тобто залік здійснено всупереч вимог зазначеного Закону, після порушення провадження у справі про банкрутство. Будь-які докази того, що до порушення провадження у справі про банкрутство було у відповідності до ст.601 ЦК України здійснено залік зустрічних однорідних вимог, в зв’язку з чим було закінчено виконавче провадження за заявою “стягувача”, відсутні в матеріалах справи, не надавались сторонами у відповідності до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України судам обох інстанцій.

Статтею 602 ЦК України передбачено, що не допускається зарахування зустрічних вимог, зокрема, у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” регламентовано, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань.

Таким чином, господарським судом зроблено правильний висновок щодо неприйняття заліку зустрічних однорідних вимог щодо сплати боржником 314 865 грн. 95 коп. за рішенням господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2005р. по справі № 5/261.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що надані боржником докази направлення до нього у відповідності до ч.2 ст.601 ЦК України заяви кредитора про залік датовані після порушення провадження у справі про банкрутство (06.03.2007р. (а.с.8-11, т.10)).

Між кредитором та боржником було укладено договір № 37/2000 від 27.09.2000р. про виконання ремонтно-відновлювальних та пусконалагоджувальних робіт, який за своєю правовою природою є договором підряду (а.с.90-92, т.5).

Відповідно до п.п.1.1-1.5 вказаного договору на замовлення боржника кредитор зобов’язався виконати ремонтно-відновлювальні та пусконалагоджувальні роботи обладнання японської ліцензійної лінії по виробництву вольфрамового дроту в строк до кінця 2001 року. Орієнтовна вартість робіт згідно погодженого сторонами кошторису становить 997 637 грн. 10 коп. Кінцева вартість робіт визначається згідно актів виконаних робіт, підписаних сторонами.

Сторонами за договором було підписано дві додаткових угоди –від 25.12.2002р., 26.12.2001р., відповідно до яких змінено редакцію п.1.3 договору та остаточно визначено строк виконання робіт –31.12.2003р. (ксерокопії додаткових угод залучено до матеріалів цієї справи). В якості додатків №№ 1, 2, 3, 4 до вказаного договору сторонами узгоджено та підписано, скріплено печатками перелік обладнання, кошторис витрат, орієнтовний перелік необхідного обладнання, зведений кошторис (ксерокопії залучено до матеріалів справи (а.с.138-145, т.13).

Пунктом 4.1 розділу 4 договору сторони передбачили, що оплата за виконану роботу здійснюється поетапно шляхом заліку вартості виконаних робіт в рахунок оплати оренди відповідного обладнання. При цьому строки проведення таких заліків, по якому договору, індивідуальні ознаки орендованого майна сторони в п.4.1 розділу 4 договору не визначили. Отже, фактично строки виконання зобов’язань щодо оплати робіт договором № 37/2000 не було визначено та вони повинні визначитись з урахуванням вимог ч.2 ст.530 ЦК України.

Пунктом 6.5 розділу 6 договору сторони визначили, що договір № 37/2000 діє на невизначений термін, до повного виконання сторонами своїх зобов’язань.

Розділом 3 договору сторони передбачили, що роботи приймаються поетапно на підставі підписаних актів здачі-приймання робіт, при цьому договором не визначено, що сторони визначають, як “етапи робіт”, будь-яка регламентація в договорі та додатках до нього відсутня, як відсутні будь-які обов’язки сторін узгоджувати акти виконаних робіт будь-якої форми, зокрема, форми КБ-2в, КБ-3.

Враховуючи вимоги ст.ст.525, 526 ЦК України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України не приймаються доводи апеляційної скарги щодо відсутності поетапних актів здачі-приймання робіт, а також актів вищевказаних форм. З огляду на приписи вищевказаних норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України не приймаються доводи апеляційної скарги щодо відсутності на об’єктах інвентарних номерів основних засобів.

31.12.2002р. керівником боржника –директором комбінату Несіним О.Г. та керівником ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” Ювченко А.Г. було підписано акт на виконані роботи по вказаному договору (а.с.48, т.10) та акт звірки взаєморозрахунків по капітальному та поточному ремонту японської ліцензійної лінії по виробництву вольфрамового дроту згідно договору № 37 від 27.09.2000р. за період з 01.10.2002р. по 31.12.2002р. станом на 01.01.2003р. (а.с.104, т.5).

Зазначені акти підписані з обох сторін уповноваженими особами, скріплені печатками, не містять жодних зауважень з обох сторін щодо якості, кількості, вартості виконаних робіт, будь-яких розбіжностей по вартості обладнання чи комплектуючих. За цих обставин не можуть бути прийняті апеляційним господарським судом доводи апеляційної скарги щодо неякісного виконання робіт, не визначення цін з урахуванням п.п.1.4, 1.5 розділу 1 договору, неузгодженості переліку обладнання та комплектуючих, необхідних для ремонту та монтажу. Докази, неякісності робіт, обладнання, підтверджуючи вищевказані факти в розумінні ст.ст.32, 36 ГПК України у відповідності до ст.33 ГПК України не надавалися скаржником в ході розгляду справи, відсутні в матеріалах справи.

З вказаних акту виконаних робіт (а.с.48, т.10), акту звірки (а.с.104, т.5) вбачається, що загальна вартість виконаних робіт по ремонту обладнання японської ліцензійної лінії становить 733 703 грн. 64 коп., а актом звірки взаєморозрахунків від 31.12.2002р. засвідчено підтвердження боржником наявності заборгованості перед кредитором за виконані роботи в сумі 733 703 грн. 64 коп.

Також матеріали справи містять докази фактичного виконання вказаних робіт кредитором (а.с.97-145, т.10, а.с.1-20, т.11).

Доводи скаржника про помилковість підписання вищевказаного акту виконаних робіт, акту звірки за договором № 37/2000 не приймаються, оскільки не підтверджені жодним доказом в розумінні ст.ст.32, 33, 36 ГПК України, а крім цього, керівник підприємства боржника, на думку колегії суддів, повинен бути обізнаний з певними правовими наслідками його дій чи бездіяльності, зокрема, щодо підписання документів.

Щодо доводів скаржника про необхідність застосування до правовідносин за договором № 37/2000 строків позовної давності, то вони не приймаються, оскільки: у відповідності до п.4 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України, останній повинен бути застосований і до правовідносин за договором № 37/2000, який укладено на невизначений термін, з невизначеним строком здійснення оплати, тому строки позовної давності слід було б обраховувати, виходячи з вимог ч.2 ст.530 ЦК України, але всупереч ч.3 ст.267 ЦК України заяву про застосування строків позовної давності взагалі не було подано скаржником до господарського суду, докази протилежного відсутні, така заява не міститься в матеріалах справи, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави щодо застосування строків позовної давності з огляду на приписи як ч.3 ст.101 ГПК України, так і ч.3 ст.267 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

У відповідності до ст.22 ГПК України кредитор в судове засідання 01.07.2008р. подав заяву про зменшення розміру грошових вимог за договором № 37/2000 до 694 241 грн. 55 коп., в зв’язку з чим просить ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14.03.2008р. змінити, визнав грошові вимоги до боржника на суму 1 011 010 грн. 50 коп. Оскільки зазначені дії є правом кредитора у справі у відповідності до ст.22 ГПК України, то апеляційний господарський суд вважає за можливе прийняти зазначену заяву та змінити ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14.03.2008р. по цій справі, відповідно зменшив суму визнаних грошових вимог до боржника –1 011 010 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.99, 101, 103-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14.03.2008р. по справі № 10/70 –змінити.

Апеляційну скаргу державного підприємства “Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів”, м.Світловодськ Кіровоградської області –залишити без задоволення.

Визнати грошові вимоги ТОВ “Пролог Лайт Імпекс” м.Київ до боржника державного підприємства “Світловодський комбінат твердих сплавів і тугоплавких металів”, м.Світловодськ Кіровоградської області в сумі 1 011 010 грн. 50 коп.

В решті –ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14.03.2008р. по цій справі –залишити без змін.

Головуючий                               О.М Виноградник

Судді                               О.В Джихур

О.М.Лисенко