ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2008 р.

№ 24/288-23/110

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ (далі - відділення виконавчої дирекції Фонду)

на рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2007 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2008

зі справи № 24/288-23/110

за позовом прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ (далі –Прокурор), в інтересах держави в особі відділення виконавчої дирекції Фонду

до дочірнього підприємства (далі –ДП) “Старавто” закритого акціонерного товариства (далі –ЗАТ) “Київстар Дж.Ес.Ем.”, м. Київ, та

закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Кредо-Класик”, м. Київ (далі - ЗАТ “СК “Кредо-Класик”)

про стягнення 241 976, 66 грн.

Судове засідання проведено за участю представників:

Прокурора –не з’яв.,

відділення виконавчої дирекції Фонду –Синявського В.В.,

ДП “Старавто” –Алдошиної Н.О.

ЗАТ “СК “Кредо-Класик” –Мельника О.П.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення солідарно з ДП “Старавто” та ЗАТ “СК “Кредо-Класик” 241 976, 66 грн., що становить “суму відшкодування” відділенням виконавчої дирекції Фонду громадянці Паніній Л.Г. у зв’язку із здійсненням названим відділенням страхових виплат.

Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

Так, постановою Вищого господарського суду України від 20.02.2007 зі справи № 24/288 було скасовано рішення господарського суду міста Києва та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.12.2006 з даної справи, а останню передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У новому розгляді справа одержала номер № 24/288-23/110.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.04.2007 (суддя Демидова А.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2008 (колегія суддів у складі: суддя Кондес Л.О. - головуючий, судді Куровський С.В. і Михальська Ю.Б.): у частині позовних вимог до ДП “Старавто” відмовлено; у частині позовних вимог до ЗАТ “СК “Кредо-Класик” прийнято відмову відділення виконавчої дирекції Фонду від позову та провадження у справі припинено. У прийнятті зазначених рішення та постанови попередні судові інстанції з посиланням на приписи статей 4, 9, 26 Закону України “Про охорону праці”, статей 5, 6, 10, 21, 25, 28, 32-34, 45 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі –Закон) виходили, зокрема, з необгрунтованості позовних вимог до ДП "Старавто".

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України відділення виконавчої дирекції Фонду просить скасувати оскаржувані постанову апеляційної інстанції і рішення суду першої інстанції (останнє –“у частині першій”, тобто стосовно відмови в задоволенні позову) і прийняти рішення, яким стягнути з ДП “Старавто” на користь скаржника суму 241 976, 66 грн. Скаргу з посиланням на приписи статей 5, 6, 15, 21, 25, 34, 46 Закону, статей 1, 80, 1187, 1191, 1195 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України), статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мотивовано прийняттям оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу ДП “Старавто” заперечує проти доводів касаційної скарги, зазначаючи про їх необґрунтованість, і просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу –без задоволення.

Від ЗАТ “СК “Кредо-Класик” відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- 31.01.2005 Чекарев А.Г., керуючи автомобілем “Сітроен-Берлінго” (д/номер АА 48-43 АВ), що належав на праві власності ДП “Старавто”, і рухаючись по автошляху Київ-Луганськ-Ізваріне, на порушення пункту 12.1 Правил дорожнього руху, не переконавшись у безпеці руху керованого ним транспортного засобу, збільшивши безпечну швидкість руху автомобіля і не взявши до уваги дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, на слизькій ділянці шляху не справився з керуванням і виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення його автомобіля з автомобілем (що рухався у зустрічному напрямку) ВАЗ 2121 (д/номер 48-45 ВГБ) під керуванням водія Суховерхова А.В.;

- внаслідок цього зіткнення пасажирові автомобіля ВАЗ 2121 Шамову В.В. було заподіяно тілесні пошкодження середньої тяжкості, Суховерхову А.В. –тілесні пошкодження середньої тяжкості, а пасажирові Паніну О.О. –тяжкі тілесні пошкодження, в результаті яких 11.03.2005 він помер;

- вироком Єнакієвського міського суду Донецької області від 23.11.2005 Чекарева А.Г. визнано винним за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України;

- транспортна пригода сталася з працівником Дніпропетровської філії ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем." у м. Дніпропетровську під час виконання ним своїх виробничих обов’язків, що підтверджується посвідченням про відрядження від 31.01.2005 № 0220/1 та розпорядженням про службове відрядження від тієї ж дати;

- даний нещасний випадок із смертельним наслідком відділенням виконавчої дирекції Фонду було визнано пов’язаним з виробництвом і складено відповідного акта за формою Н-1;

- згідно з довідкою про виплати у зв’язку з тимчасовою непрацездатністю від 02.06.2005 філії ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем" у м. Донецьку до відділення виконавчої дирекції Фонду останнім здійснено оплату лікарняних листків Паніна О.О. (за винятком перших п’яти днів втрати працездатності) у сумі 3 064,32 грн.;

- відділенням виконавчої дирекції Фонду зазначено, що відповідно до наданих документів на утриманні потерпілого Паніна О.О. перебували син Артем (1987 року народження), дочка Анастасія (1989 року народження), тому відповідно до статей 21, 28, 32, 34 Закону названим відділенням було здійснено відшкодування виплат Паніній Л.Г. (дружині потерпілого), в тому числі одноразова допомога у зв’язку із смертю потерпілого –223 440 грн., щомісячні страхові виплати утриманцям за період з лютого 2005 року по січень 2006 року –15 472,34 грн., за лікарняними листками Паніна О.О. – 3 064,32 грн., а всього 241 976,66 грн.;

- ДП "Старавто" створено за рішенням загальних зборів ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем.", про що свідчить статут ДП "Старавто", затверджений рішенням загальних зборів ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем."; останнє є засновником ДП "Старавто". Даним статутом визначено, що органами управління ДП "Старавто" є засновник –ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем." і що діяльність ДП "Старавто" забезпечується статутним фондом, створеним засновником. Таким чином, ДП "Старавто" створене ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем." за рахунок коштів останнього, і управління діяльністю ДП "Старавто" здійснюється і контролюється ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем.";

- ДП "Старавто" і ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем." відповідно до визначеного законодавством України порядку здійснювали сплату внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, що підтверджується розрахунковими відомостями про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів названого Фонду за 2004-2005 роки, які було прийнято відділенням виконавчої дирекції Фонду;

- відділенням виконавчої дирекції Фонду подано заяву про відмову від позовних вимог до ЗАТ "СК "Кредо-Класик".

Цю відмову прийнято місцевим господарським судом.

Причиною спору в даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідачів у порядку регресу виплаченої позивачем суми 241 976,66 грн.

Принципи та загальні правові фінансові та організаційні засади загальнообов’язкового державного соціального страхування громадян в Україні визначені Основами законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування (далі –Основи).

Відповідно до статті 21 Основ внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань сплачує виключно роботодавець. Розмір внесків встановлюється у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці та інших виплат найманим працівникам, які підлягають обкладенню прибутковим податком з громадян.

Статтею 11 Основ та статтею 13 Закону визначено, що страховий ризик –це обставини, внаслідок яких може статися страховий випадок, а страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Згідно із статтею 2 Закону його дія поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору.

Статтею 6 Закону встановлено, що суб’єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (працівник). Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. Страховик - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 29.12.76 № 11 "Про судове рішення" таке рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; обґрунтованим визначається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення з відповідними вимогами не узгоджуються з урахуванням такого.

У з’ясуванні обставин, пов’язаних із здійсненням відділенням виконавчої дирекції Фонду зазначених виплат у загальній сумі 241 976,66 грн., попередні судові інстанції послалися виключно на відповідні доводи позивача; у рішенні суду першої інстанції в зв’язку з цим вказано: "позивач зазначає, що відповідно до наданих документів на утриманні потерпілого Паніна О.О. перебували син Артем 1987 р. народження, дочка Анастасія 1989 р. народження, тому відповідно до ст. 21, 28, 32, 34 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області було здійснено відшкодування виплат Паніній Л.Г., оскільки згідно з наданою заявою належні виплати на неповнолітніх дітей отримує жінка потерпілого, а саме одноразова допомога у зв’язку зі смертю потерпілого – 223 440,00 грн., щомісячні страхові виплати утриманцям за період з лютого 2005р. по січень 2006р. –15 472,34 грн., за лікарняними листами Паніна О.О. –3 064,32 грн. на загальну суму відшкодувань в розмірі 241 976,66 грн.", - т. 3, а.с. 64; у постанові апеляційної інстанції –"як вбачається з позовної заяви, оскільки на утриманні потерпілого Паніна О.О. перебували син Артем 1987 року народження, дочка Анастасія 1989 року народження, тому відповідно до статей 21, 28, 32, 34 Закону України "Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області було здійснено відшкодування виплат Паніній Л.Г., оскільки згідно з наданою заявою належні виплати на неповнолітніх дітей отримує жінка потерпілого, а саме одноразова допомога у зв’язку зі смертю потерпілого –223 440,00 грн., щомісячні страхові виплати утриманцям за період з лютого 2005 року по січень 2006 року –15 472,34 грн., за лікарняними листами Паніна О.О. –3 064,32 грн., всього на загальну суму відшкодувань в розмірі 241 976,66 грн.", - т. 3, а.с. 135. Тобто самі попередні судові інстанції пов’язаних з цим обставин не перевірили та не встановили (і не відобразили в рішеннях у справі), чи було фактично здійснено відповідні виплати, і якщо було, то якими належними доказами це підтверджується.

Крім того, наводячи в оскаржуваних судових рішеннях відомості щодо взаємовідносин між ДП "Старавто" і його засновником ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем.", названі судові інстанції не відобразили в цих рішеннях, чи має ДП "Старавто" статус юридичної особи або ж воно є відокремленим підрозділом ЗАТ "ДП "Київстар Дж.Ес.Ем", і в зв’язку з цим хто саме –ДП "Старавто" чи ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем" –виступав у відповідних правовідносинах (згідно із статтею 6 Закону) страхувальником стосовно суб’єктів страхування (Паніна О.О., членів його сім’ї).

Не з’ясувавши належними засобами доказування обставини, що є складовою фактичної основи спірних правовідносин, попередні судові інстанції і у новому розгляді справи припустилися неправильного застосування вимог частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи і частини першої статті 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

У зв’язку з цим у Вищого господарського суду України відсутні підстави для висновку про правильність застосування названими судовими інстанціями й норм матеріального права, в тому числі Закону і ЦК України.

Касаційна ж інстанція згідно з частиною другою статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Водночас суд першої інстанції, з відповідним висновком якого погодилася апеляційна інстанція, правильно застосував у розгляді даної справи пункт 4 частини першої статті 80 ГПК України, за яким господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом, та обґрунтовано припинив провадження у справі в частині позовних вимог до ЗАТ "СК "Кредо-Класик".

У зв’язку з наведеним Вищий господарський суд України вважає за необхідне скасувати судові рішення попередніх судових інстанцій, прийняті по суті даної справи, в частині, яка стосується відмови в задоволенні позовних вимог до ДП "Старавто", а справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції; в частині ж припинення провадження у справі щодо позовних вимог до ЗАТ "СК "Кредо-Класик" зазначені судові рішення слід залишити без змін.

У новому розгляді справи (у згаданій частині) суду першої інстанції необхідно встановити обставини, зазначені в цій постанові, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми, що регулюють спірні правовідносини, дати доводам сторін належну правову оцінку та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 1117 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2008 зі справи № 24/288-23/110 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог до дочірнього підприємства "Старавто" закритого акціонерного товариства "Київстар Дж.Ес.Ем.".

Справу в цій частині передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

3. У решті рішення господарського суду міста Києва від 25.04.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2008 зі справи № 24/288-23/110 залишити без змін.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов