ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

07.08.2008

Справа №2-22/7447-2008

07 серпня 2008 року                     Справа №2-22/7447-2008

За позовом           ВАТ „Фотон”(95000, м. Сімферополь, вул. Данилова, 43)

до          МП „Коралл” (97000, смт. Красногвардійське, вул. Полева, 4)

про           стягнення 1 904 763,00 грн.

Суддя: Калініченко А.А.

представники сторін:

позивача :          Панютіна Л.С. – представник, дов. від 27.03.2008 р. № 107/928

відповідача:          Сулейманов Р.Г, - директор, паспорт ЕТ 035393, Гуло О.А. – представник, дов. від 14.01.2008 р. б/н

Відкрите акціонерне товариство «Фотон» звернулось до Господарського суду АР Крим з позовом до Малого підприємства «Коралл» про стягнення збитків у розмірі 1 904 763 грн., завданих йому внаслідок невиконання відповідачем зобов’язань щодо поставки комплектів для виробництва кольорових телевізорів за договором №25 від 25.09.2006 року.

МП «Коралл» проти позову заперечувало, посилаючись на те, що суму збитків, яка розрахована позивачем не підтверджена жодними доказами і визначена ВАТ «Фотон» у супереч з положеннями статті 22 ЦК України, статті 224 ГК України.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 21 липня 2008 року 12 год. 30 хв.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд

в с т а н о в и в:

25 вересня 2006 року між ВАТ «Фотон» (покупець) і МП «Коралл» (продавець) укладено договір №25 на поставку продукції.

Відповідно до п.п. 1.1 договору відповідач зобов’язався у встановлені строки передати комплектно блоки і вузли (кольорові кінескопи, шасі, пульти дистанційного керування і т.п.) для виробництва кольорових телевізорів, у кількості та асортименті, зазначених у специфікаціях та/або витратних накладних, які після їх належного оформлення є невід’ємною частиною договору, а позивач зобов’язався прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п.п. 2.2 договору партія товару на виробництво кольорових телевізорів в кількості 1264 шт. на суму 2 млн. грн. (два мільйона гривень) повинна бути поставлена продавцем протягом 45 календарних днів з моменту підписання цього договору.

П.п. 9.3 договору встановлено строк його дії до 31 грудня 2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, МП «Коралл» поставлені ВАТ «Фотон» комплекти для виробництва кольорових телевізорів у кількості 1261 шт., що підтверджується витратними накладними №04 від 15.03.2007, №11 від 05.10.2006, №14 від 16.11.2006, №17 від 01.12.2006, №05 від 03.04.2007, №02 від 26.01.2007, а також відповідними податковими накладними (а.с. 15 - 20). На деяких накладних відсутній підпис уповноваженої особи позивача, але факт поставки продукції у кількості 1261 шт. сторонами не заперечується.

Оскільки МП «Коралл» з порушенням строку, встановленого п.п. 2.2 договору поставлено 957 комплектів для виробництва кольорових телевізорів та 3 комплекти не поставлені на момент розгляду спору, ВАТ «Фотон» вважає, що цими діями йому завдані збитки, які визначені як добуток кількості поставлених із порушенням строків, встановлених договором та непоставлених взагалі комплектів (960 шт.) на їх відпускну ціну, встановлену позивачем.

На думку суду, позовні вимоги ВАТ «Фотон» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи МП «Коралл» допущені два види порушень зобов’язань за договором №25 від 25.09.2006 – це порушення строків поставки 957 комплектів та недопоставка 3 комплектів телевізорів.

Згідно статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стягнення збитків є заходом цивільно-правової (господарсько-правової) відповідальності застосування якого є можливим за наявності наступних умов: 1) протиправні дії; 2) несприятливі наслідки у вигляді збитків; 3) причинний зв'язок між ними; 4) вина правопорушника.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували що ВАТ «Фотон» понесло витрати у зв’язку з втратою, пошкодженням або знищенням майна, інші витрати для відновлення свого порушення права (реальні збитки) та ці витрати знаходяться у причинному зв’язку із порушенням з боку МП «Коралл» умов договору №25 від 25.09.2006. Позивач, в обґрунтування збитків посилається на документ фінансової звітності – Звіт про фінансові результати за перше півріччя 2007 року, але на думку суду, цей документ не може використовуватись для визначення розміру збитків, адже відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №3, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №87 від 31.03.99 в якості збитку в цьому документі зазначається перевищення суми витрат над сумою доходу, для отримання якого були здійснені ці витрати по всій господарської діяльності підприємства за певний період часу. Отже, звіт про фінансові результати лише характеризує фінансовий стан та результати господарської діяльності ВАТ «Фотон» і не може використовуватись для визначення розміру збитків за конкретним господарським договором.

Стосовно суми упущеної вигоди з боку ВАТ «Фотон» суд зазначає наступне.

Як вбачається з положень статей 22 ЦК України та 225 ГК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

ВАТ «Фотон» не надано суду доказів, які б могли свідчити про неотримання ним доходу та наявність реальної можливості його отримати (договори з контрагентами на постачання готової продукції, листування з контрагентами, пропозиції щодо закупівлі продукції і т.п.)

Водночас, сума збитків, яку просить стягнути позивач, обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин. За таких обставин наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення.           На підставі викладеного, керуючись ст. 82-84 Господарського процесуального Кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Калініченко А.А.