ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 червня 2008 р.

№ 12/320/23

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Подоляк О.А., Барицької Т.Л., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу

ЗАТ "Млибор"

на постанову

від 24.04.2008 р. Київського

апеляційного господарського суду

у справі

№ 12/320/23

за позовом

ЗАТ "Млибор"

до

ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз"

про

спонукання вчинити дії

в с т а н о в и в :

Подана ЗАТ "Млибор" касаційна скарга (зареєстрована ВГСУ за № 7829 від 13.06.2008 р.) на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2008 р. не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 46 та ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту “г” п. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 р. № 7-93 “Про державне мито” із апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за нововиявленими обставинами: державне мито справляється у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Разом з тим, як вбачається з доданого до касаційної скарги платіжного доручення № 5620 від 07.05.2008 р., оскаржувачем сплачено державне мито в розмірі 25,50 грн., тобто в меншому розмірі, ніж встановлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Не допускаються посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи.

Недотримання цих вимог, згідно п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, є підставою для повернення касаційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі, рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в ухвалі, рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Зважаючи на те, що в касаційній скарзі ЗАТ "Млибор" не зазначено та не обґрунтовано суті порушення або суті неправильного застосування судом норм матеріального чи процесуального права, мотиви оскарження направлені на вирішення питання про достовірність та перевагу доказів, наголошується на невідповідності висновків суду обставинам справи, скарга не дає підстав для перегляду постанови в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

В силу ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, які стали підставою для повернення касаційної скарги, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 111, п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ЗАТ "Млибор" повернути заявнику.

Судді            О. Подоляк

Т. Барицька

Н. Губенко