ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

30.07.08            Справа № 17/349-08

За позовом Державне підприємство “Державний науково-технічний центр з ядерної

та радіаційної безпеки” Славутицька філія

до Державне спеціалізоване підприємство “Чорнобильська АЕС”

про присудження до виконання обов’язку в натурі

Суддя В.Г. Суховий

Представники: згідно з протоколом судового засідання.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства “Державний науково-технічний центр з ядерної та радіаційної безпеки” Славутицька філія (далі –Позивач) до Державного спеціалізованого підприємства “Чорнобильська АЕС” (далі –Відповідач) про присудження до виконання обов’язку в натурі. А саме, позивач просить суд постановити рішення про примусове виконання Державним спеціалізованим підприємством “Чорнобильська АЕС” в натурі обов’язку підписати Акт № 2 від 03.04.2008р. здачі-приймання виконаних робіт за етапом № 2 договору № 194/07 від 10.12.2007р.

Ухвалою суду від 23.06.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.07.2008р.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору на створення (передачу) науково-технічної продукції № 194/07 від 10.12.2007р. щодо безпідставної відмови від підписання акту про приймання науково-технічної продукції.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними, посилаючись на те, що саме позивач порушив умови договору щодо строків виконання наукових робіт, що призвело в свою чергу до втрати інтересу з боку відповідача в прийнятті зазначених робіт.

30.07.2008р. в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд в с т а н о в и в:

10.12.2007р. між Державним підприємством “Державний науково-технічний центр з ядерної та радіаційної безпеки” Славутицька філія та Державним спеціалізованим підприємством “Чорнобильська АЕС” укладено договір № 194/07 на створення (передачу) науково-технічної продукції з дослідження та розробки в галузі енергетики (далі - Договір).

За умовами укладеного договору позивач зобов’язався виконати, а відповідач прийняти та оплатити науково-дослідні роботи, обумовлені п. 1.1 договору № 194/07 від 10.12.2007р.

Згідно п. 2.1 договору № 194/07 від 10.12.2007 р. вартість робіт за договором складає 197 013,40 грн. без ПДВ у відповідності з кошторисом - структурою ціни (Додаток № 3), що є невід'ємною частиною договору.

У додатку № 4 до договору № 194/07 від 10.12.2007 р. “Фінансовий календарний план” сторони встановили найменування етапів робіт, термін їх виконання, загальну вартість етапу та форму закінчення етапу.

За першим етапом робіт позивач виконав “Розробку складу порівняльного аналізу та збір необхідної інформації для виконання порівняльного аналізу, з використанням документів з обґрунтування ядерної, радіаційної безпеки і теплового режиму зберігання ВЯП, що на даний момент розробляються в рамках “Заходів щодо підготовки і проведення робіт щодо установлення терміну експлуатації СВЯП-1”, а також звітів з виконання обстежень будівельних конструкцій,          систем та обладнання на енергоблоках і СВЯП-1, що є на ЧАЕС”.

Згідно п. п. 6.2.2 - 6.2.3 Договору № 194/07 від 10.12.2007р. протягом 10 днів з моменту отримання результатів виконаних НДР по кожному з етапів (при наявності етапів) і роботи в цілому, відповідач був зобов'язаний розглянути та затвердити їх на науково-технічній раді ДСП ЧАЕС та протягом 20 днів із дня одержання акта про приймання робіт і звітних документів, зобов'язаний був направити позивачу підписаний акт про приймання науково-технічної продукції або мотивоване відмовлення від приймання робіт.

Результати першого етапу робіт були схвалені на засіданні робочої секції науково-технічної Ради СФ ДНТЦ ЯРБ від 18.12.07 р., а також прийняті відповідачем 20.12.07 р. за Актом № 1 здачі-приймання виконаних робіт за 1 етапом Договору.

Вартість 1 етапу робіт оплачена відповідачем 27.12.07 р. у розмірі 20 000,00 грн. Зазначене підтверджується також і представником відповідача у відзиві на позов.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд постановити рішення про примусове виконання Державним спеціалізованим підприємством “Чорнобильська АЕС” в натурі обов’язку підписати Акт № 2 від 03.04.2008р. здачі-приймання виконаних робіт за етапом № 2 договору № 194/07 від 10.12.2007р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв’язку з невчасним наданням відповідачем позивачу повного об’єму технічної документації необхідного для виконання другого етапу робіт, позивач не мав можливості вчасно розпочати їх виконання.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що у зв’язку з не здачею позивачем відповідачу обумовлених Договором робіт (до 15.03.2008р.) зазначені роботи втратили для позивача інтерес. А все необхідне технічне завдання для виконання робіт за 2 етапом, за посиланням відповідача, було передано позивачу при підписанні Договору.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Аналіз положень укладеного між сторонами Договору № 194/07 від 10.12.2007р. свідчить про те, що за своєю правовою природою цей договір є договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт. Нормами цієї глави 62 Цивільного кодексу України встановлені права та обов‘язки сторін по виконанню зазначених робіт, прийняттю цих робіт, відмови у прийнятті такого виконання, та інше.

Захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом способом, визначеним ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України.

Статтею 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з якими кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу. Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 ГК України, якими визначено, що права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності права; визнання недійсними господарських угод; відновлення становища; припинення дій; присудження до виконання обов’язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних і оперативно-господарських санкцій; установлення, зміни та припинення господарських правовідносин.

Серед переліку наведених статей відсутній такий спосіб захисту права, як зобов’язання до підписання акта виконаних робіт, відсутній і механізм виконання такого рішення суду. Отже, зобов’язання відповідача підписати акти виконаних робіт суперечить способам захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тому, в даному випадку господарський суд виходить з того, що позов є безпідставним, оскільки позивач не довів факту порушення відповідачем його прав передбачених договором та гл.62 Цивільного кодексу України, якою врегульовані відносин, що виникають з договорів, а такого способу захисту цивільних прав, як зобов’язання сторони договору до підписання актів прийому-передачі чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки вони не узгоджуються з приписами чинного законодавства.

Аналогічні позиції з даних питань викладені в постановах Вищого господарського суду України від 08.11.2007р. у справі № 29/20-07, від 04.02.2008р. у справі № 20/289/07.

Крім того, пунктом 6 ст. 6 ГК України передбачено заборону незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини, а отже, суд не може примусити суб’єкта господарювання підписати акт, що є втручанням в його господарську діяльність, і, як наслідок, призводить до порушення його вільного волевиявлення.

Судові (господарські) витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.