ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2008 р.

№ 28-33/325-07-8266

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Козир Т.П.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Державного підприємства Міністерства оборони України "Одеське авіаційно-ремонтне підприємство "Одесавіаремсервіс"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 12.02.2008 р. та

постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.04.2008 р.

у справі

№ 33/325-07-8266

за позовом

Військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави - Міністерства оборони України в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах (позивача) державного підприємства МО України "Львівський державний авіаційний ремонтний завод"

До

Державного підприємства Міністерства оборони України "Одеське авіаційно-ремонтне підприємство "Одесавіаремсервіс"

Про

стягнення 922 000 грн.

за участю представників:

прокурора: Рубан Д.В.;

позивача: не з’явився;

Міністерства оборони України: Пилипенко Г.М.;

відповідача: Комісарчук Р.В.

в с т а н о в и в :

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2008 р. (суддя Мазур Д.Т.) провадження у справі № 33/325-07-8266 припинено у зв’язку із відсутністю предмету спору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.04.2008 р. (судді Тофан В.М., Журавльов О.О., Михайлов М.В.) ухвалу місцевого господарського суду скасовано, а справу передано до господарського суду Одеської області.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ДП МО України "ОАРП "Одесавіаремсервіс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати повністю ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарського судів та припинити провадження по справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що військовий прокурор західного регіону України (далі - прокурор) звернувся з позовом в інтересах держави - Міністерства Оборони України в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах, в особі ДП МО України "Львівський державний ремонтний завод" до ДП МО України "ОАРП "Одесавіаремсервіс". Предметом позову є стягнення заборгованості в сумі 922 000 грн. за невиконанням відповідачем умов договору № 231/МТО-05 від 29.11.2005 р., укладеного з ДП МО України "Львівський державний ремонтний завод".

Ухвалою господарського суду від 12.02.2008 р. припинено провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд керуючись п. 1 ч. 1-1 ст. 80 ГПК України припиняє провадження у справі у зв’язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку: припинення існування предмету спору, якщо між сторонами щодо нього не залишилось неврегульованих питань; врегулювання спору сторонами шляхом перерахування боргу, за умови подання доказів такого врегулювання.

У клопотанні ДП МО України "Львівський державний авіаційно-ремонтний завод", на яке посилається господарський суд в скасованій ухвалі, було заявлено прохання про припинення провадження у справі в зв’язку з відмовою позивача від позову, а не в зв’язку з відсутністю предмету спору.

У разі задоволення клопотання позивача про відмову від позову, господарський суд має застосовувати п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК. Водночас, у таких випадках суд повинен керуватись ч. 6 ст. 22 ГПК України, тобто перевіряти, чи не суперечить така відмова законодавству та чи не порушує вона інтересів інших осіб.

Даної вимоги місцевим господарським судом дотримано не було.

Крім того, місцевий господарський суд не врахував норми ч. 6 ст. 29 ГПК України, якою зазначено, що прокурор має право підтримувати позов і вимагати розгляду справи по суті, навіть у випадку, коли позивач відмовився від позову. Заступником військового прокурора відповідну заяву про підтримання позову і розгляду справи по суті подано після надходження заяви позивача про відмову від позову.

Тобто, відмова позивача від позову не є обов’язковою для прокурора. У відповідних випадках спір підлягає вирішенню по суті. Лише у разі, коли прокурор та позивач заявили про відмову від позову, суд може припинити провадження у справі згідно п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Отже, колегія суддів знаходить обґрунтованою позицію апеляційного господарського суду про те, що місцевим судом в порушення норм процесуального права безпідставно припинено провадження у справі, в зв’язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа –передачі до місцевого господарського суду для розгляду по суті.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм законодавства при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Водночас, колегія суддів зазначає, що при порушенні провадження у справі № 33/325-07-8266 неправильно застосовано ч. 1 ст. 2 ГПК. Дана позиція суду ґрунтується на наступному.

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Частина 3 статті 2 ГПК України визначає, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, що випливає в даному випадку із позовної заяви прокурора.

Тобто, прокурор може бути представником сторони у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділені повноваженнями виконавчої влади.

ДП МО України "Львівський державний ремонтний завод" згідно Статуту є самостійним господарським статутним суб’єктом, який має права юридичної особи, здійснює виробничу, комерційну та іншу діяльність, що не суперечить чинному законодавству та цьому статуту, з метою одержання прибутку.

Виходячи з зазначеного, ДП МО України "Львівський державний ремонтний завод" не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування. Таким чином, прокурором в порушення ст. 2 ГПК України, пред'явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб'єкта господарської діяльності.

Отже, під час нового розгляду господарському суду необхідно врахувати та належним чином застосувати процесуальні норми ст. 2 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11110, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 1 квітня 2008 року у справі № 33/325-07-8266 залишити без змін, а касаційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Одеське авіаційно-ремонтне підприємство "Одесавіаремсервіс" –без задоволення.

Головуючий суддя                                            О. Кот

судді            Т. Козир

С. Шевчук