КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

27.05.08 р.                                                                                          № 16/448

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Фаловської І.М. (доповідач по справі),

суддів:

Зеленіна Н.І.

Жук Г. А.

при секретарі судового засідання Рустам’яні Е.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтне підприємство»на рішення господарського суду Полтавської області від 20.03.2008 року,

у справі № 16/448 (суддя Тимощенко О.М.),

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтне підприємство», м. Кобеляки, Полтавська область

до

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

відкритого акціонерного товариства «Агротехніка», м. Кобеляки, Полтавська область

Кобеляцьке бюро технічної інвентаризації, м. Кобеляки, Полтавська область

про

визнання права власності.

В судове засідання з’явились представники сторін:

від позивача: Миколаєнко В.М. –представник за дов. б/н від 22.12.08 р.;

від відповідача: Щендрик С.І. –представник за дов. № 97 від 15.02.08 р.;

від третьої особи: не з’явились.

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський міжобласний апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2007 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтне підприємство»(далі по тексту –ТОВ «Ремонтне підприємство», позивач ) звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до відкритого акціонерного товариства «Агротехніка»(далі по тексту –ВАТ «Агротехніка», відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кобеляцьке бюро технічної інвентаризації про визнання за позивачем права власності на трансформаторну підстанцію, що знаходиться в м. Кобеляки, вул. Дружби, 1.

В обґрунтування позовних вимог, ТОВ «Ремонтне підприємство», у своїй позовній заяві зазначає, що відповідно до статуту та установчого договору товариства, зареєстрованих 17 лютого 2003 року розпорядженням голови Кобеляцької райдержадміністрації № 92, ВАТ «Агротехніка»до статутного фонду товариства внесла виробничі приміщення, обладнання і устаткування на загальну суму 395 062,71 грн, що становить 46,01 відсотка статутного фонду. Вищезазначена підстанція входить до переліку нерухомого майна, яке внесено до статутного фонду товариства. А також зазначає, що фактична передача майна відбулась відповідно до акту приймання-передачі від 01.02.2003 року.

Відповідач у справі позовні вимоги не визнає посилаючись на те, що постановою від 26.12.2002р., затвердженою начальником відділу Державної виконавчої служби Кобеляцького РУЮ, було накладено арешт на все майно, що належить ВАТ «Агротехніка»та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ВАТ «Агротехніка». Арешт на майно відповідача не знято і на час звернення позивача з позовом до суду.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.03.2008 року у справі № 16/448 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням господарського суду Полтавської області, ТОВ «Ремонтне підприємство»звернулось до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду по справі № 16/448 скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов та визнати право власності на трансформаторну підстанцію, що знаходиться в м. Кобеляки, вул. Дружби, 1.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.04.2008 р. апеляційну скаргу ТОВ «Ремонтне підприємство»прийнято до апеляційного провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні 27.05.2008 р. за участю представників сторін.

Сторони у справі про час та місце засідання суду належним чином були повідомлені.

На вимогу ухвали апеляційної інстанції від 27.05.2008 р., ВАТ «Агротехніка»скористалось наданим йому ст. 96 ГПК України процесуальним правом та подало до апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, у зв’язку з чим просить оскаржуване рішення від 20.03.2008 р. у справі № 16/448 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у тексті відзиву.

В судовому засіданні 27.05.2008 р. представник позивача повністю підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача зазначив, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими і безпідставними, а тому просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з’явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, але колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вирішила здійснити розгляд справи у відсутності вказаного представника, оскільки визнала, що матеріали справи містять достатньо доказів для здійснення апеляційного перегляду справи № 16/448 та прийняття правильного по суті рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга на рішення господарського суду Полтавської області від 20.03.2008 р., по справі № 16/448 не підлягає задоволенню, резолютивна частина рішення місцевого господарського суду залишається без змін. Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне змінити мотивувальну частину рішення виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

А як зазначається в частині першій ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу №1 від 30 січня 2003 р. (а.с. 51-52) зборів засновників фізичними особами та ВАТ «Агротехніка» було прийнято рішення про створення ТОВ «Ремонтне підприємство».

Відповідно до статуту (а.с. 9-20) та установчого договору товариства і додатку до нього (а.с. 21-50), зареєстрованих 17.02.2003 р. розпорядженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації № 92 ВАТ «Агротехніка»до статутного фонду товариства внесла виробничі приміщення, обладнання, устаткування на загальну суму 395 062,71 грн., що становить 46,01 відсотка статутного фонду товариства. Вищеназвана підстанція входить до переліку нерухомого майна, яке внесено до статутного фонду товариства.

Згідно акту приймання-передачі майна від 01.02.2003 р. (а.с. 8) ВАТ «Агротехніка»передала до статутного фонду ТОВ «Ремонтне підприємство»серед іншого нерухомого майна, що знаходиться за адресою вул. Дружби, 1 м. Кобеляки, Полтавської області трансформаторну підстанцію загальною вартістю 1 570,00 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач зазначив, що звернувся з позовом до господарського суду Полтавської області з метою підтвердження свого права власності на спірне майно, що в подальшому дало б останньому право звернутися до органів БТІ щодо реєстрації права власності на майно.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен з’ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав особи, яка звернулася до суду з позовом, а також наявність спору між сторонами.

Як вбачається з установчого договору, ВАТ «Агротехніка»передала у власність ТОВ «Ремонтне підприємство»виробничі приміщення, обладнання, устаткування на загальну суму 395 062,71 грн., що становить 46,01 відсотка статутного фонду товариства.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про господарські товариства»№ 1576 від 19.09.1991 р. товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Таким чином, відповідно до установчого договору позивач є власником вищезазначеного майна.

Однак, необхідною підставою для підтвердження права власністю на нерухоме майно (виробничі приміщення, обладнання, устаткування) є здійснення державної реєстрації в бюро технічної інвентаризації або наявність рішення суду про визнання права власності зазначеного майна.

Державна реєстрація нерухомого майна передбачена ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав власності на нерухоме майно та їх обмежень».

Відповідно до п. 2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно № 157/6445 від 18.02.2002 р. для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до бюро технічної інвентаризації разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлюючі документи, їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим положенням.

Однак, позивач не надав як до місцевого господарського суду, так і до суду апеляційної інстанції доказів звернення до Кобеляцького бюро технічної інвентаризації щодо здійснення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, передане ВАТ «Агротехніка»до статутного фонду товариства.

Також, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що дані про звернення останнього до БТІ щодо реєстрації спірного нерухомого майна –відсутні, про що зазначено в протоколі судового засідання від 27.05.2008 р.

Фактично позивач, звертаючись до господарського суду Полтавської області з позовом до ВАТ «Агротехніка»мав на меті встановлення факту права власності на спірне майно. Проте, судова колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду зазначає, що встановлення фактів, що мають юридичне значення є компетенцією загальних місцевих судів.

Разом з тим, позивач фактично володіє та користується спірним майном на правових підставах. Установчий договір та статут, що зареєстровані 17.02.2003 р. розпорядженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації № 92 в частині передачі майна ВАТ «Агротехніка»позивачу є чинним, а спір щодо їх не чинності в цій частині не був предметом розгляду в господарських судах.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, право власності позивача на трансформаторну підстанцію, що знаходиться в м. Кобеляки, вул. Дружби, 1 є законним.

Крім цього слід зазначити, що згідно норм Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно № 157/6445 від 18.02.2002 р. позивач має право звернутись до органів БТІ з вимогою провести державну реєстрацію права власності на спірне майно, а вразі отримання відмови в проведенні вищезазначеної реєстрації, останній, за наявних підстав, має право оскаржити неправомірні дії органів БТІ в судовому порядку.

Окрім того, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивач не став власником переданого йому до статутного фонду майна, в зв’язку з тим, що на момент передачі спірного майна діяла постанова від 26 грудня 2002 року, затверджена начальником відділу Державної виконавчої служби Кобеляцького районного управлінні юстиції, якою було накладено арешт на все майно, що належить ВАТ «Агротехніка»та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ВАТ «Агротехніка».

Оскільки, судовою колегією вище встановлено, що статут та установчий договір, згідно яких до статутного фонду позивача була передана трансформаторна підстанція, в цій частині не оспорювалися в судовому порядку і не є предметом даного спору, то висновки місцевого суду про зазначене вище є передчасними.

Проте, позивач не довів факт порушення його права власності в розумінні ст. 33 ГПК України і за таких обставин у господарського суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для задоволення позову.

Отже, доводи скаржника з приводу скасування оскаржуваного рішення викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів апеляційної інстанції до уваги та відхиляються як безпідставні, оскільки є необґрунтованими та не підтверджуються а ні матеріалами справи, а ні чинним законодавством.

Таким чином, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду, на підставі наявних в справі матеріалів та отриманих від сторін в процесі апеляційного провадження пояснень, прийшла до висновку, що підстав для скасування чи зміни резолютивної частини рішення місцевого господарського суду не вбачається, тому апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтне підприємство»на рішення господарського суду Полтавської області від 20.03.2008 року по справі № 16/448 задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги Київським міжобласним апеляційним господарським судом покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтне підприємство»на рішення господарського суду Полтавської області від 20.03.2008 року по справі № 16/448 залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від 20.03.2008 року по справі № 16/448 залишити без змін.

3.          Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Ремонтне підприємство»(39200, Полтавська обл., м. Кобеляки вул. Дружби, 1; ) з державного бюджету України 33 (тридцять три) грн. 00 коп. надлишково сплаченого державного мита за подання апеляційної скарги до Київського міжобласного апеляційного господарського суду. Видати довідку.

4.          Доручити місцевому господарському суду видати наказ та довідку.

5.          Матеріали справи № 16/448 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий суддя:                                                                      Фаловська І.М.

Судді:

Зеленіна Н.І.

Жук Г. А.

Дата відправки 05.06.08