КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2008                                                                                           № 30/69

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:           Кошіля В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі           Цецарському А.О.

за участю представників:

від позивача           Мамро О.О.,

від відповідача          не з’явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації у м. Києві

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 22.04.2008

у справі № 30/69 (Ващенко Т.М.)

за позовом                               Державної податкової адміністрації у м. Києві

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Ламанта"

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача                     Печерська районна у м. Києві державна адміністрація

про                                                  скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним свідоцтвапро державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю „Ламанта”, визнання статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Ламанта”, недійсними з моменту його державної реєстрації, а також визнання недійсним свідоцтва платника податку на додану вартість № 100031871 від 05.04.2004 Товариства з обмеженою відповідальністю „Ламанта” з моменту внесення в реєстр платників податку на додану вартість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2008 провадження у справі № 30/69 припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки спір є не господарським спором, а адміністративним.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу з підстав порушення норм процесуального права, а справу передати на розгляд суду першої інстанції.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне:

Згідно п. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції – це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) визначено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов’язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно п. 17 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 217 Господарського кодексу України до суб’єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.

Згідно ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб’єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб’єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Скасування державної реєстрації та ліквідація суб’єкта господарювання, є одним із видів адміністративно-господарських санкцій, що передбачено ст. 239 Господарського кодексу України.

Статтею 247 Господарського кодексу України передбачено, що у разі здійснення суб’єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб’єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб’єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб’єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, за суб’єктним та предметним складом даний спір підлягає розгляду в господарському суді.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Державної податкової адміністрації у місті Києві підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 22.04.2008 у справі № 30/69 – скасуванню.

Відповідно до викладеного, керуючись ст. 101, п. 2 ст. 103, п.4 ч.1 ст. 104, ст.ст. 105-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації у місті Києвізадовольнити.

2.          Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2008 у справі № 30/69 скасувати.

3.          Справу № 30/69 передати на розгляд Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Моторний О.А.

Судді                                                                                          Кошіль В.В.

Шапран В.В.