ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.04.08
Справа №16/21-08

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя
Кагітіна Л.П. судді  Кагітіна Л.П.    , Кричмаржевський В.А.  , Мірошниченко М.В.

при секретарі:
Пересаді О.В.

за участю
представників сторін:

від позивача: не
з'явився;

від відповідача: не
з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

прокурор: не з'явився,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційне подання Прокурора Іванівського району
Херсонської області в інтересах держави в особі Нижньосірогозької міжрайонної
державної податкової інспекції, смт. Нижні Сірогози Херсонської області,

на ухвалу
господарського суду Херсонської області від
21.01.2008 р. у справі № 16/21-08

за позовом Прокурора
Іванівського району Херсонської області в інтересах держави в особі
Нижньосірогозької міжрайонної державної податкової інспекції, смт. Нижні
Сірогози Херсонської області,

до відповідача
Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Шляховик», смт. Іванівка
Херсонської області,

третя особа:
Іванівська районна державна адміністрація, смт. Іванівка Херсонської області,

про стягнення 880 грн.
41 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Першого
заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 659 від
07.04.2008 р. справу № 16/21-08  передано
для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кагітіна Л.П. (доповідач),
судді: Кричмаржевський В.А., Мірошниченко М.В.

Колегія суддів
прийняла справу  до провадження.

По закінченні судового
засідання 08.04.2008 р. колегією суддів прийнято постанову.

Ухвалою господарського
суду Херсонської області від  21.01.2008
р. у справі № 16/21-08 (суддя Немченко Л.М.) провадження у справі припинено на
підставі п. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з непідвідомчістю даного спору
господарському суду.

Ухвалу мотивовано
положеннями Закону України «Про систему оподаткування», згідно з якими орендна
плата за земельні ділянки державної та комунальної власності віднесена до
обов'язкових платежів. Тому погашення таких зобов'язань має здійснюватися
відповідно до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за зверненням
податкового органу в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з
даною ухвалою суду, Прокурор Іванівського району Херсонської області звернувся
до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в
якому просить ухвалу господарського суду Херсонської області від  21.01.2008 р. у справі            № 16/21-08 скасувати та направити
справу на розгляд суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог
за апеляційним поданням посилається на порушення судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права. Зазначає, що відповідно до          п. 15 Рекомендацій Вищого
господарського суду України від 27.06.2007 р. № 04/5-120 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарські суди
розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки земля є об'єктом цивільних
прав і обов'язків і використовується в господарській діяльності на підставі
цивільно-правових угод. Господарським судам підвідомчі спори про стягнення
заборгованості з орендної плати за договором користування земельною ділянкою,
укладеним суб'єктом господарювання і органом місцевого самоврядування. У
зв'язку з цим вважає, що спір підлягає розгляду в порядку господарського
судочинства.

Відповідач у відзиві
на апеляційне подання повідомив, що не має заборгованості по орендній платі за
вказаним договором оренди земельної ділянки, на підтвердження чого надав
довідку Нижньосірогозької міжрайонної державної податкової інспекції від
19.03.2008 р.            № 891/01-04.
Тому просить суд не розглядати апеляційне подання.

Третя особа -
Іванівська районна державна адміністрація - у відзиві на апеляційне подання
вказала, що підтримує апеляційне подання у повному обсязі, просить скасувати
ухвалу господарського суду про припинення провадження у справі та направити
справу на розгляд суду першої інстанції. Також заявила клопотання про розгляд
апеляційного подання за відсутності в судовому засіданні її представника.

Позивач відзиву на
апеляційне подання не надав, в судове засідання свого представника не направив,
про причини неявки суд не повідомив, про час і місце апеляційного розгляду
справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах
справи поштовим повідомленням про вручення (а.с. 35).

Прокурор в судове
засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце
апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується
наявним у матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення (а.с. 32).

Колегія суддів дійшла
висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційного
подання по суті, тому апеляційний розгляд справи можливий без присутності
представників сторін, третьої особи та прокурора.  У зв'язку з цим задовольнила клопотання
третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 106
ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду

Згідно ст. 99 ГПК
України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101
ГПК України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за
наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали
справи та апеляційного подання, перевіривши застосування судом першої інстанції
норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів
встановила наступне.

Прокурор Іванівського
району Херсонської області звернувся до господарського суду Херсонської області
з позовом в інтересах держави в особі Нижньосірогозької міжрайонної державної
податкової інспекції, третя особа - Іванівська районна державна адміністрація,
про стягнення з Обслуговуючого сільськогосподарського кооперативу «Шляховик»
заборгованості по  орендній платі в сумі
880,41 грн. за договором оренди земельної ділянки.

У якості підстави
позову вказав на неналежне виконання відповідачем (орендарем за договором)
обов'язків зі сплати орендної плати, внаслідок чого станом на 03.12.2007
р.  утворилася заборгованість по орендній
платі в сумі 880 грн. 40 коп. На підставі направлених позивачем податкових
повідомлень відповідач борг не сплатив, що стало причиною для звернення
прокурора до суду з даним позовом.

Ухвалою господарського
суду Херсонської області від 18.12.2007 р. у справі № 16/21-08 позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи
призначено в засіданні на 21.01.2008 р.

За наслідками судового
засідання 21.01.2008 р. господарським судом Херсонської області винесено ухвалу
про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України у
зв'язку з непідвідомчістю спору господарському суду.

Колегія суддів
погоджується з даним висновком господарського суду, виходячи з наступного.

Предметом позову у
даній справі є стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст.
21 Закону України від 06.10.1998 р. № 161-ХІV «Про оренду землі» орендна плата
за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Згідно з ч. 1 ст. 19
Закону України від 03.07.1992 р. № 2535-ХІІ «Про плату за землю» розмір, умови
і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за угодою сторін у
договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім строків внесення
орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності).

Як встановлено
колегією суддів, 13.05.2003 р. між Іванівською районною державною адміністрацією
(орендодавець) та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Шляховик»
(орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 42-46).

Договір зареєстровано
в Іванівському відділі земельних ресурсів в книзі реєстрації договорів оренди по
Новомиколаівькій сільській раді за № 4 від 18.06.2003 р.

Згідно з пп. 1.1
договору орендодавець передає, а орендар набуває право на оренду земельної
ділянки, яка знаходиться в адміністративних границях Новомиколаївської
сільської ради Іванівського району Херсонської області. Земельна ділянка
розташована за межами населеного пункту.

Підпунктом 1.1
договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 115 га
ріллі, в тому  числі 115 га ріллі
богарної із земель запасу (невитребувані паї) Новомиколаївської сільської ради
у стані, придатному для використання за цільовим призначенням. Згідно з пп. 3.1
договору земельна ділянка надається з метою ведення товарного
сільськогосподарського виробництва для вирощування сільськогосподарських
культур.

Відповідно до пп. пп.
2.1, 2.2 договору  договір укладається
терміном на 5 років з дня його реєстрації і діє до 01.05.2008 р.

Згідно з пп. 1.7
грошова оцінка одного гектару ріллі богарної земельної ділянки складає 9 253,6
грн. Загальна грошова оцінка становить 1 064 165 грн.

Згідно з пп. 4.1
договору орендна плата визначена в розмірі земельного податку в перший рік
оренди з урахуванням того, що земельна ділянка не обробляється більше двох
років, та одного відсотку від грошової оцінки земельної ділянки щорічно (по 1
0641, 65 грн.) у послідуючі роки. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій
формі на рахунок орендодавця Управління держказначейства Херсонської області.

На підставі заяви
орендаря про зменшення площі на 100,41 га та розміру плати за оренду землі сторони
уклади додаткову угоду від 15.07.2005 р. до договору оренди (а.с. 47), згідно з
якою пункти договору щодо об'єкту оренди та орендної плати виклали в іншій
редакції. А саме підпунктом 1.3 договору визначили, що в оренду передається
земельна ділянка загальною площею 14,59 га із земель запасу (невитребувані паї)
Новомиколаївської сільської ради у стані придатному для використання за
цільовим призначенням. Згідно з
пп. 4.1 у новій редакції орендна плата визначена в розмірі 1% від
грошової оцінки земельної ділянки, яка вноситься орендарем у грошовій формі
щомісячно згідно з нормами Законів України «Про плату за землю», «Про Державний
бюджет України на 2005 рік», стаття 17; «По орендній платі за землі державної
та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий (звітний) період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних
за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця». Орендна плата
вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок орендодавця банк УДК
Херсонської області одержувач Новомиколаївська сільська рада.

У зв'язку з
неможливістю орендаря в подальшому виконувати умови п. 4.1 цього договору
сторони дійшли згоди про дострокове розірвання договору оренди та додаткової
угоди до нього, яку відобразили в додатковій угоді, зареєстрованій в
Іванівському відділені «Херсонського центру ДЗК» 29.06.2006 р. за №
05 (а.с. 49).

Як вбачається з
наведеного, Нижньосірогозька міжрайонна державна податкова інспекція, яка є
позивачем в даній справі, не є стороною договору оренди від 13.05.2005 р. та
додаткової угоди до нього від 15.07.2005 р.

Умовами договору
оренди та додаткової угоди до нього не передбачено будь-яких правовідносин
орендаря (відповідача) та Нижньосірогозької міжрайонної державної податкової
інспекції.

Орендна плата
відповідно до умов договору оренди та додаткової угоди до нього має сплачуватися
на рахунок орендодавця - Іванівської районної державної адміністрації, яка є
третьою особою без самостійних вимог в даній справі.

Таким чином, між
позивачем та відповідачем в даній справі відсутні господарські відносини,
врегульовані господарським договором, Цивільним кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

Разом із тим, пунктом
8 ст. 14 Закону України від 25.06.1991 р. № 1251-ХІІ «Про систему
оподаткування» плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за
земельні ділянки державної і комунальної власності) віднесена до
загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Порядок погашення  зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими фондами з податків  і зборів
(обов'язкових платежів) встановлено Законом України від 21.12.2000 р. №
2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами», який є спеціальним законом з питань
оподаткування згідно з абз. 1 преамбули цього Закону.

Підпунктом 2.1 п. 2
ст. 2 цього Закону податкові  органи  визначені контролюючими органами  стосовно
податків і   зборів (обов'язкових
платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових  фондів,
крім  зазначених у підпунктах
2.1.1-2.1.3 цього пункту.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3
ст. 4 Закону України від 04.12.1990 р.  №
509-XII  «Про державну податкову службу в
Україні» Державна податкова адміністрація України є центральним органом
виконавчої влади. Державні податкові адміністрації в Автономній  Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України.
Державні податкові інспекції у
районах,  містах  (крім
міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об'єднані
державні податкові інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим
адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі. Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону зазначені органи  утворюють
систему  органів  державної податкової  служби.

Згідно з абз. 1 ч. 1
ст. 2 цього Закону завданням органів державної податкової служби є, зокрема,
здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів,
установлених законодавством.

Згідно з п. 11 ч. 1
ст. 10 цього Закону Державні податкові інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції подають до
судів  позови  до підприємств, установ, організацій та
громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів,
одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без
установлених законом підстав, а також про стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими фондами
за  рахунок  їх майна.

Підпунктом 2.3.1 п.
2.2 ст. 2 Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами», визначено, що органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення
податкового боргу (далі - органи стягнення), є виключно податкові органи.

Примусове стягнення
активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу  згідно з пп. 3.1.1 ст. 3 цього Закону
здійснюється  виключно за рішенням  суду.

Таким чином, податкові
органи, забезпечуючи стягнення заборгованості зі сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), у тому числі з орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності, діють як органи державної виконавчої влади
при реалізації управлінських функцій на основі законодавства, і відповідно, як
суб'єкти владних повноважень. Право податкових органів на звернення до суду у
відповідних відносинах визначено в законодавчому порядку.

Виходячи зі
змісту  п. 1 ч. 1 ст. 1 ст. КАС України
спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень, є публічно-правовим спором. Переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір є справою
адміністративної юрисдикції.

Пунктом 4 ст. 17 КАС
України передбачено, що компетенція адміністративних судів щодо вирішення
адміністративних справ поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.
12 ГПК України господарським судам не підвідомчі справи у спорах, що виникають
із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду
України та адміністративних судів.

Враховуючи зазначене,
колегія суддів приходить до висновку, що спір у даній справі не підвідомчий
господарським судам та має вирішуватися за правилами адміністративного
судочинства.

Посилання прокурора на
п. 15 Рекомендацій Вищого господарського суду України від 27.06.2007 р. №
04-5/120 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським
судам» не спростовує даного висновку суду, оскільки виходячи зі змісту даного
пункту господарським судам підвідомчі спори, що виникають із земельних
правовідносин між суб'єктами господарської діяльності, а також про
відшкодування заборгованості з орендної плати на підставі договору (тобто за
позовом сторони договору, зокрема, орендодавця). Податкова інспекція не є
суб'єктом господарювання та стороною договору оренди, а її право на звернення
до суду у відповідних відносинах ґрунтується на нормах законодавства та
визначеній законом компетенції податкових органів.

Як свідчать матеріали
справи, податковою інспекцією здійснювалися відповідні функції у спірних
правовідносинах, а саме проводилася документальна невиїзна перевірка дотримання
відповідачем термінів подання звітної документації з оподаткування,
направлялася податкова вимога про сплату податкового боргу (а.с. 6, 9), що
надає податковій інспекції право для подальшого стягнення заборгованості в
судовому порядку на підставі Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

У зв'язку з цим
колегія суддів вважає, що господарським судом першої інстанції надано вірну
оцінку правовідносинам сторін та винесено ухвалу з урахуванням фактичних
обставин справи на підставі правильного застосування норм матеріального та
процесуального права, а тому знаходить вимоги апеляційного подання необґрунтованими.

З огляду на це,
апеляційне подання підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала
господарського суду - без змін.

Керуючись ст. ст.  99, 101, п. 1 ст. 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання
Прокурора Іванівського району Херсонської області в інтересах держави в особі
Нижньосірогозької міжрайонної державної податкової інспекції, смт. Нижні
Сірогози Херсонської області, залишити без задоволення.

Ухвалу господарського
суду Херсонської області від  21.01.2008
р. у справі № 16/21-08 залишити без змін.

Головуючий суддя
Кагітіна Л.П.

судді
Кагітіна Л.П.

Кричмаржевський В.А.  Мірошниченко М.В.