ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

Лочман Я.О. дов. б/н від 20.05.2008 р.

відповідача

Івасішина Г.П. дов. б/н від 01.04.2008 р.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Солекс"

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду від 06.03.2008 р.

у справі

№4/489-07 господарського суду Херсонської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма"Солекс"

до

Державного підприємства Дослідного господарства "Каховське" Інституту землеробства південного регіону Української академії аграрних наук

про

зобов'язання видати 130,500 т. соняшнику та стягнення 360 039,60 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) “Агрофірма “Солекс" звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до Державного підприємства Дослідного господарства “Каховське" Інституту землеробства південного регіону Української академії аграрних наук (надалі ДП "Каховське") про зобов’язання відповідача видати 130 тонн 500 кг соняшника на виконання укладеного між сторонами договору №28/04-01 поставки соняшника від 28.04.2007 р. та стягнення 360 039,60 грн., у тому числі 280 800,00 грн. реальних збитків та 79 239,60 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 18.12.2007 року (суддя Ємленінова З.І.), залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 06.03.2008 року (судді: Коробка Н.Д., Доповідач: Шаргало В.І.

Колодій Н.А., Мірошниченко М.В.), позовні вимоги задоволені частково, постановлено вилучити у ДП "Каховське" на користь ТОВ “Агрофірма “Солекс"

130 тонн 500 кг насіння соняшника вартістю 120.060,00 грн. та відповідно розподілені судові витрати. В іншій частині позову відмовлено.

В частині задоволення позову судове рішення мотивоване посиланням на норми ст.ст. 193 Господарського кодексу, ст.ст. 525, 526 , 693 Цивільного кодексу

України та тим, що позивач на виконання умов договору здійснив передоплату товару, однак відповідач в порушення своїх зобов'язань не поставив оплачений товар. В частині відмови у позові судове рішення мотивоване відсутністю вини відповідача в непоставці товару у зв'язку з форс-мажорними обставинами.

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням та постановою, ТОВ “Агрофірма “Солекс" звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 610, 612 Цивільного кодексу України, просить їх скасувати в частині відмови у позові та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

У відзиві на касаційну скаргу ДП "Каховське" вважає прийняті у справі рішення законними та обґрунтованими, а касаційну скаргу –безпідставною.

Заслухавши в судовому пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 28.04.2007 року між ДП "Каховське" (Постачальник) та ТОВ “Агрофірма “Солекс" (Покупець) укладений договір поставки №28/04-01, за умовами якого Постачальник зобов’язався поставити, а Покупець –прийняти й оплатити на умовах передоплати соняшник врожаю 2007 р. (насіння) в кількості 130 тонн 500 кг. по 920,00 грн. за одну тонну, тобто на загальну суму 120.060,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Строк поставки товару - до 01.10.2007 р. ( п. 4.3 Договору).

Разом з тим, пунктом 9 сторони передбачили відповідальність за порушення зобов'язань за цим Договором, зокрема, в разі порушення строку поставки Постачальник сплачує покупцеві штраф в розмірі 1% суми Договору за кожен день прострочення, а за порушення строків поставки більш ніж на 20 календарних днів - 50% загальної суми Договору.

Пунктом 10 сторони врегулювали виконання зобов'язань при форс-мажорних обставинах та вказали на те, що належним доказом виникнення форс-мажору будуть слугувати довідки Торгово-промислової палати України.

Позивач на виконання умов Договору (п. 8.2) сплатив відповідачу вартість насіння соняшника в сумі 120.060,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 274 від 03.05.2007 р. на суму 63.060,00 грн. і № 112 від 03.05.2007 р. на суму 57.000,00 грн., проте відповідач соняшник в кількості 130 тонн 500 кг позивачу не передав, однак повідомив останнього про форс –мажорні обставини, що зумовили неможливість виконання зобов'язання, надавши при цьому належний висновок Торгово - промислової палати України.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (в тому числі штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності також є вчинене          учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Частина 2 зазначеної норми передбачає відповідальність за порушення господарського зобов'язання, якщо суб'єкт господарювання не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Разом з тим, статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що причиною порушення ДП "Каховське" своїх зобов'язань за договором № 28/04-01 стали форс-мажорні обставини, тобто обставини непереборної сили, які не залежали від волі відповідача, а відтак з урахуванням норм вищенаведеного законодавства, суди обґрунтовано відмовили в задоволенні позову в частині стягнення сум штрафу та збитків.

В частині задоволення позовних вимог судові рішення не оскаржуються.

Згідно зі ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Тому доводи касаційної скарги щодо недостатньої перевірки поданих сторонами доказів у справі не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних рішень.

У договорі самі сторони добровільно обумовили, що наявність форс-мажорних обставин та тривалість їх дії буде визначатися на підставі довідки Торгово-промислової палати України, тому безпідставні доводи касаційної скарги про помилковість висновків судів на підставі довідок Торгово-промислової палати України щодо наявності таких обставин.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що під час розгляду справи господарськими судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, тому у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі рішень.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма"Солекс" залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 06.03.2008 року у справі №4/489-07 залишити без змін.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.