ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

02.09.2008                                                   Справа № 10/194

Суддя І.В.Івашкович,

за участю представників:

скаржника (боржника) - Жмурко О.В., довіреність від 28.08.08

стягувача: Шевченко В.В., юрисконсульт, довіреність №67 від 01.12.1006

відділу ДВС Берегівського РУЮ - Гонак М.М., начальник відділу,

розглянувши матеріали за скаргою ТОВ „Яблуко”, с.Вари Берегівського району на дії відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 04.01.2008 по справі №10/194, залишенням без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.03.08 по справі №10/194, стягнуто з ТОВ „Яблуко” (с.Вари Берегівського району) на користь ЗАТ „Ужгородська швейна фабрика” (м.Ужгород) 3148500грн. інвестиційного внеску, 820450,15грн. відшкодування збитків, 25703грн. відшкодування судових витрат. На виконання рішення господарського суду Закарпатської області стягувачу видано наказ від 10.04.2008 по справі №10/194, який пред’явлено до виконання до відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції.

Постановою відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції від 18.04.2008 відкрито виконавче провадження №5-456/08 з примусового виконання наказу господарського суду від 10.04.2008 №10/194.

При вжитті заходів примусового виконання рішення головним державним виконавцем відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції винесено постанови про арешт коштів боржника, а саме, постанову №5-456/08 від 07.07.08 про арешт коштів в сумі 4334118,16грн, які містяться на рахунках №9; №9 МФО 312237 в Закарпатській філії ВАТ „Кредит банк”; постанову №5-456/08 від 07.07.08 про арешт коштів в сумі 4334118,16грн, які містяться на рахунках №3001; №3501; №3501 МФО 312538 ЗФ ВАТ КБ „Надра”; які містяться на рахунках 0035; 0035; 0035; 1032 МФО 312248 в ТОВ „Коопінвестбанк”; постанову №5-456/08 від 07.07.08 про арешт коштів в сумі 4334118,16грн, які містяться на рахунках №2167; 2167; 2167 МФО 312163 в філії відділення „Промінвестбанку” м. Ужгород.

Вказані заходи вжито за результатами отримання на запит органу ДВС відповіді Берегівської ОДПІ про відкриті рахунки у кредитних установах боржника ТОВ „Яблуко”.

Не погоджуючись із вищезазначеними постановами відділу ДВС Берегівського РУЮ про арешт коштів боржника, боржник ТОВ „Яблуко” звернувся до господарського суду із скаргою на дії органу ДВС та, посилаючись на викладені у скарзі мотиви, просить вказані постанови визнати незаконними і скасувати.

Зокрема, скаржник посилається на недотримання вимог ст.ст.50, 55 Закону України „Про виконавче провадження”, п.п.5.1.1 п.5.1 розділу 5 Інструкції про проведення виконавчих дій, якими встановлено обов’язок державного виконавця надіслати до банків запити про наявність коштів на рахунках боржника та накласти арешт на виявлені кошти в межах суми стягнення.

Додатково поданими до скарги письмовими поясненнями скаржник посилається і на судову практику по розгляду скарг на дії органу ДВС з аналогічних питань.

Представником скаржника в процесі судового розгляду вимоги за скаргою підтримано.

Представником відділу ДВС Берегівського РУЮ заявлено, що вимоги за скаргою вважає безпідставними. Наголосив, що вжиті головним державним виконавцем заходи щодо винесення оскаржуваних постанов спрямовані на своєчасне та повне виконання рішення. Заходи щодо арешту коштів на всіх виявлених, через надіслання відповідних запитів до Берегівської ОДПІ, рахунках боржника відповідають вимогам Закону України „Про виконавче провадження”, інших нормативно-правових актів, в т.ч. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Представником стягувача підтримано позицію відділу ДВС Берегівського РУЮ.

Заслухавши доводи учасників судового процесу, проаналізувавши мотиви скарги боржника, суд прийшов до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню у наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України встановлено обов’язковість до виконання на всій території України судових рішень, ухвалених судами іменем України. Зазначену конституційну норму конкретизовано, зокрема, у ст.115 Господарського процесуального кодексу України, нормами якої передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження”.

Так, ст.1 Закону України „Про виконавче провадження” встановлено, зокрема, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів. Відповідно до вимог ст.5 Закону України „Про виконавче провадження” державний виконавець зобов'язаний вживати усіх необхідних заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і повно вчиняти виконавчі дії.

Визначеними Законом заходами примусового виконання рішення є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника (ст.4), порядок якого врегламентовано нормами гл.5 Закону. Так, згідно зі ст.50 Закону, стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в т.ч. кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях. Встановлено, що за наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається штраф.

При розгляді даної скарги судом встановлено, що головним державним виконавцем відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції при вжитті заходів примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 10.04.2008 по справі №10/194 дотримано вимоги вищезазначених правових норм. Так, вживаючи заходи щодо звернення стягнення в першу чергу на грошові кошти боржника на рахунках в установах банків, державний виконавець за надісланим ним відповідним запитом отримав від Берегівської ОДПІ відомості про відкриті рахунки боржника в установах банків. З метою забезпечення повного та своєчасного виконання рішення суду головним державним виконавцем було винесено відповідні постанови про арешт коштів боржника на виявлених рахунках в установах банків в розмірі 4334118,16грн. (в т.ч. з урахуванням витрат на стягнення виконавчого збору). Постанову про арешт коштів на суму 4334118,16грн. винесено стосовно кожного виявленого держвиконавцем банківського рахунку боржника, оскільки на жодному із них не було достатньої для повного виконання наказу суду суми.

Суд вважає, що дії державного виконавця щодо арешту коштів боржника на банківських рахунках ( навіть якщо кошти на час винесення відповідних постанов на рахунках були відсутні) узгоджуються із нормативно врегульованим порядком вжиття заходів примусового виконання рішення шляхом звернення стягнення на грошові кошти боржника. Такі дії спрямовані на забезпечення повного і своєчасного виконання рішення, недопущення при цьому зайвих зволікань.

При цьому слід зазначити, що врегульований нормами гл.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затв. пост. НБУ від 22.01.04 №22, зареєстр. в Мінюсті України 29.03.04 за №377/8976, із наст. змінами) порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів передбачає, зокрема, що при виконанні за постановою державного виконавця арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнтів, банк, у випадках, якщо на рахунку клієнта немає коштів або визначеної документом про арешт коштів суми недостатньо, обліковує цей документ на відповідному позабалансовому рахунку, здійснюючи при цьому всі відповідні дії щодо обмеження чи зупинення видаткових операцій клієнта та щодо арешту усіх надходжень на рахунок клієнта для забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів.

Твердження скаржника про те, що відділом ДВС Берегівського РУЮ згідно з оскарженими постановами накладено арешт на кошти в більшому обсязі, ніж необхідно для виконання наказу господарського суду від 10.04.08 по справі №10/194, не заслуговують на увагу, оскільки, як зазначено вище, такий арешт накладено за відсутності на усіх виявлених банківських рахунках боржника коштів у достатньому для виконання судового наказу (з урахуванням витрат виконавчого провадження) розмірі.

При арешті надходжень на рахунки боржника відповідно до вищенаведеного порядку, примусове стягнення їх може відбуватися за відповідними платіжними вимогами органу ДВС та лише в межах суми за виконавчим документом (в т.ч. з урахуванням витрат виконавчого провадження).

Таким чином, суд не вбачає в діях відділу ДВС Берегівського РУЮ щодо винесення оскаржуваних постанов жодних порушень норм чинного законодавства. Вживаючи такі заходи, державний виконавець забезпечує тим самим ефективне виконання рішення, ухвалене судом, а згідно із Законом України „Про виконавче провадження” виконання рішення суду є невід’ємною частиною судового провадження.

Виходячи з вищевикладених обґрунтувань, керуючись ст.1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги від 21.07.2008 боржника ТОВ „Яблуко” на дії відділу ДВС Берегівського рай управління юстиції відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя                                                                                           І.В. Івашкович