ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2008 р.
Справа №  15/9-08 (02-2а)

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від прокуратури: Бугайов - прокурор
відділу представництва інтересів громадян та держави в судах України,
посвідчення №71 від 17.07.2005р.,

розглянувши апеляційне подання
Прокурора Оратівського району Вінницької області, смт.Оратів Вінницької
області

на ухвалу господарського суду
Вінницької області

від "21" квітня 2008 р. у
справі № 15/9-08 (02-2а) (суддя Курко О.П.)

за позовом Прокурора Оратівського
району Вінницької області в інтересах держави в особі Оратівської районної
державної адміністрації, смт.Оратів Вінницької області

до Приватного
сільськогосподарського підприємства "Авангард", с.Осична Оратівського
району Вінницької області

про звільнення самовільно зайнятих
земель та стягнення 246719,84грн. шкоди

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду Вінницької області від 21.04.2008р. у справі
№15/9-08(02-2а) позовну заяву Прокурора Оратівського району Вінницької області
в інтересах держави в особі Оратівської районної державної адміністрації,
смт.Оратів Вінницької області до Приватного сільськогосподарського підприємства
"Авангард", с.Осична Оратівського району Вінницької області про
звільнення самовільно зайнятих земель та стягнення 246719,84грн. шкоди,
повернуто прокурору.

Не погоджуючись
з винесеною ухвалою, Прокурор Оратівського району Вінницької області звернувся
до Житомирського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в
якому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційне
подання мотивовано, зокрема, наступним:

-
необгрунтованою є підстава місцевого господарського суду для повернення
позовної заяви в зв'язку з невизначенням прокурором суб'єктивного складу осіб -
сторін по справі, оскільки відповідно до положень п.1 ст.65 ГПК України, з
метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору
суддя в необхідних випадках вирішує питання про залучення до участі у справі
іншого відповідача та про виключення чи заміну неналежного відповідача, отже,
питання визначення суб'єктивного складу осіб - сторін по справі може бути
вирішено при підготовці справи до розгляду;

- безпідставним
є твердження суду, що до матеріалів позову надано доказ відправлення копії
позовної заяви лише відповідачу, при цьому відомостей щодо отримання позивачем
та наявності у нього даних документів суду не надано, оскільки згідно п.6 ч.1
ст.63 ГПК України, підставою повернення позовної заяви і доданих до неї
документів являється неподання доказів надсилання саме відповідачу копії
позовної заяви і доданих до неї документів, а не позивачу;

- не відповідає
обставинам справи висновок суду першої інстанції, що прокурором не надано
доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, зокрема, обгрунтованого
розрахунку суми позову, правових підстав стягнення збитків на користь
Оратівської районної державної адміністрації, правових підстав звернення до
суду в інтересах даного позивача та докази порушення його прав в існуючих
правовідносинах, оскільки прокурором до позовної заяви долучено розрахунки
розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок,
проведені у відповідності до Постановою КМ України від 25.07.2007р. №963;
протиправні дії ПСП по самовільному захопленню земельних ділянок підтверджуються
матеріалами перевірок, доданими до позовної заяви; відповідно до п.12 Розділу
10 "Перехідних положень" Земельного кодексу України, до розмежування
земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження
землями за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої
влади, яким на території Оратівського району являється Оратівська районна
державна адміністрація Вінницької області. Таким чином, порушення інтересів
держави відповідачем у сфері земельних відносин мало місце і підтверджується
належними доказами.

В судовому
засіданні прокурор підтримав апеляційне подання в повному обсязі, вважає ухвалу
суду першої інстанції незаконною та необгрунтованою, просить її скасувати.

Представники
позивача та відповідача в судове засідання не з'явились.

Зважаючи на те,
що про дату, час та місце проведення судового засідання сторони повідомлені
належним чином, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції
Житомирського апеляційного господарського суду від 26.05.2008р., а також,
враховуючи положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про
межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів розглянула подання
по суті без участі  представників
позивача та відповідача.

Заслухавши
пояснення прокурора, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційного подання, судова колегія вважає, що апеляційне подання підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Прокурор
Оратівського району Вінницької області в інтересах держави в особі Оратівської
районної державної адміністрації, смт.Оратів Вінницької області подав до
господарського суду Вінницької області позовну заяву до Приватного
сільськогосподарського підприємства "Авангард", с.Осична Оратівського
району Вінницької області про звільнення самовільно зайнятих земель та
стягнення 246719,84грн. шкоди (а.с.9-10).

Ухвалою
господарського суду Вінницької області від 21.04.2008р. вищезазначену позовну
заяву повернуто прокурору на підставі п.3 ст.63 ГПК України з посиланням на те,
що прокурором не в повній мірі визначено суб'єктивний склад осіб - сторін по
справі та їх процесуальний статус у справі, не надано доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини та не надано доказів відправлення копії позовної
заяви позивачу у даній справі (а.с.1-2).

Судова колегія
не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне
зазначити таке.

Пунктом 2 ст.
121 Конституції України на прокуратуру України поклада ється представництво
інтересів громадянина або держави в суді у випадках, ви значених законом.

Відповідно до
ст. 35 Закону України "Про прокуратуру", обсяг і межі пов новажень
прокурора, який бере участь у судовому процесі, визначаються вказа ним Законом
та процесуальним законодавством України. Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру"
визначені засади представництва прокуратурою ін тересів держави в суді, яке
полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених
законом. Підставою представництва в суді держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок
протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у
відносинах між ними і державою.

Згідно з ч. 1
ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за по зовними заявами
прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарсько го суду в
інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме
полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту (ч. 2
ст. 2 ГПК України).

Відповідно до
рішення Конституційного суду України від 08.04.99р. №3рп99 у справі за
конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної
прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного
процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України
інтересів держави в арбітражному суді), прокурори та їх заступники подають до
господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах
підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм
власності.

Згідно п.2
резолютивної частини цього рішення під поняттям "орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним
у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно
розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом
надано повноваження органу виконавчої влади.

Як передбачено
п.5 мотивувальної частини зазначеного рішення, орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, фактично є позивачем у
справах, порушених за позовною заявою прокурора і на підставі частини першої
статті 21 Арбітражного процесуального кодексу України є стороною в арбітражному
процесі. Цей орган вчиняє процесуальні дії (відповідні функції) згідно із ст.22
ГПК України.

Відповідно до
п.12 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, до
розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо
розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів  здійснюють відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади, яким
на території Оратівського району являється Оратівська районна державна
адміністрація Вінницької області.

Згідно з
положеннями ст.65 ГПК України, з метою забезпечення правильного і  своєчасного вирішення господарського спору
суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду,
зокрема, вирішує питання про залучення до участі у  справі іншого відповідача та про виключення
чи заміну неналежного відповідача (п.1).

Отже,
необгрунтованим є висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви
в зв'язку з невизначенням прокурором суб'єктивного складу осіб - сторін по
справі та їх процесуального статусу у справі, оскільки суд не був позбавлений
можливості вирішити дане питання при підготовці справи до розгляду.

Що стосується
порушення прокурором п.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України
згідно оскаржуваної ухвали, слід зазначити наступне.

Відповідно до
п.3 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

При цьому, зі
змісту пункту 3 частини 1 статті 63 ГПК України чітко вбачається, що підставою
для повернення позовної заяви без розгляду на підставі вказаного пункту є
незазначення в позовній заяві доказів, що підтверджують викладені в заяві
обставини.

Подана
прокурором Оратівського району Вінницької області позовна заява містить
передбачені ст.54 Господарського процесуального кодексу України дані, в ній
вказані обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, докази, що підтверджують
викладені в заяві обставини.

П.3 ст.63 цього
Кодексу не надає судді права повернення позовної заяви і доданих до неї
документів без розгляду, якщо не надано доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини.

Відповідно до
ст.38 Господарського процесуального кодексу України, якщо подані сторонами
докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати від
підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і
матеріали, необхідні для вирішення спору. Господарський  суд має право знайомитися з доказами
безпосередньо в місці їх знаходження. Господарський суд  може витребувати докази також  до
подання позову  як  запобіжний захід у порядку, встановленому
статтями 43-1 - 43-10 цього Кодексу.

Сторона,
прокурор, які порушують клопотання перед господарським судом про  витребування
доказів, повинні докладно зазначити: який доказ вимагається, підстави, з
яких вони вважають, що  ці  докази
має  підприємство чи організація,
і обставини, які можуть підтвердити ці докази.

Господарський
суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Згідно ст.65
вищевказаного Кодексу, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення
господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках ряд дій по підготовці
справи до розгляду.

А тому,
висновок господарського суду Вінницької області про повернення позовної заяви
Прокурора Оратівського району Вінницької області в зв'язку з неподанням доказів
в підтвердження позовних вимог суперечить змісту вищевказаного п.3 ч.1 ст.63
ГПК України.

Крім того,
необгрунтованим є посилання суду на те, що прокурором, в порушення ст.56 ГПК
України, не подано доказів надіслання (вручення) копій позовної заяви та
доданих до неї документів позивачу у справі - Оратівській районній державній
адміністрації, оскільки ст.63 ГПК України передбачено повернення позовної заяви
в зв'язку з неподанням доказів надіслання копії позовної заяви та доданих до
неї документів відповідачеві у справі, а звідси, ненадання доказів надіслання
копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачу не є законною
підставою залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на
вищевикладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що винесена з
порушенням норм процесуального права, а апеляційне подання - задоволенню.

Відповідно до
ч.4 ст.106 ГПК України, у випадку скасування апеляційною інстанцією ухвали про
повернення позовної заяви справа передається на розгляд місцевого
господарського суду.

Керуючись ст.ст.101,103-106 Господарського
процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне
подання Прокурора Оратівського району Вінницької області, смт.Оратів Вінницької
області задовольнити.

2. Ухвалу
господарського суду Вінницької області від "21" квітня 2008 р. у
справі № 15/9-08 (02-2а) скасувати та направити справу №15/9-08 (02-2а) до
господарського суду Вінницької області для подальшого розгляду.

Головуючий суддя:

судді:

Віддрук. 6прим.

1 - до справи

2 - Оратівській
райдержадміністрації3 - ПСП "Авангард"

4 - прокурору Оратівського району

5 - прокуратурі Житомирської
області

6 - в наряд