ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2008 р. Справа № 08/173-06 (н.р. 15/83-05 )

вх. № 5219/3-08 (н.р. 1780/3-15)

Суддя господарського суду Ковальчук Л.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Юрченко І.М., дов. № 206/10 від 29.12.2007 р., Мар*їна-Кравець І.О., дов.№ 204/10 від 29.12.07р.

відповідача - Демченко А.А., дов.№ 1653/36 від 24.04.08р.

розглянувши справу за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до ВАТ "Харківгаз" м. Харків

про стягнення 8942428,77 грн.

та зустрічний позов

ВАТ "Харківгаз" м.Харків

до ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" м. Київ

про визнання права

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 65500466,14 грн. основного боргу, 415178,30 грн. річних, 920681,81 грн. пені, 598019,21 грн. збитків від інфляції та 458503,23 грн. штрафу.

16.08.2007 р. позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача суму основного боргу 868,57 грн., 920681,89 грн. пені, 1138319,73 грн. три відсотка річних, 5252763,01 грн. збитків від інфляції та штрафу 458503,23 грн.

31.05.06р. за вх. №16388 відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в якій просить суд визнати право ВАТ "Харківгаз" на невідшкодування ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" вартості "Комерційних втрат" природного газу за договором №10/16-1447 від 25.12.2000р. на постачання природного газу. Заяву було прийнято судом до провадження та продовжено розгляд справи з її урахуванням.

В судових засіданнях були оголошені перерви з 02.04.08р. по 14.04.08р., з 14.04.08р. по 13.05.08р. та з 13.05.08р. по 26.05.08р.

До початку судового засідання сторони звернулись до суду з заявою про фіксацію судового процесу за допомогою ведення протоколу судового засідання в паперовій формі. Вказана заява розглянута та задоволена судом як така, що не суперечить чинному законодавству та не зачіпає інтереси третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

25.12.2000 р. ДК Торговий Дім «Газ України» уклала з ВАТ «Харківгаз» договір на постачання природного газу № 10/16-1447. Згідно з цим договором ДК Торговий Дім «Газ України» передає в 2001 році природний газ, а ВАТ «Харківгаз» зобов’язалось прийняти та оплатити вартість отриманого природного газу (п.п.1.1, 2.1 договору).

Об’єм поставки природного газу підтверджується актами прийому-передачі природного газу, які підписані Позивачем та Відповідачем

З урахуванням сплати вартості спожитого газу, станом на дату розгляду справи заборгованість Відповідача перед Позивачем по основному боргу становить 868,57 грн.

Відповідач заперечував проти позову, з підстав не доведення Позивачем правонаступництва. Але це твердження спростовується наступним.

На момент звернення з позовною заявою до господарського суду, ДК Торговий дім «Газ України» було реорганізовано. На виконання рішення Спостережної ради НАК «Нафтогаз України» від 26.12.2000 року створено ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» шляхом реорганізації ДК Торговий Дім «Газ України» та ДК «Укртрансгаз»в частині відокремлення і передачі функцій та майнових прав і обов’язків Головного управління з експлуатації систем постачання природного газу та скраплення газу «Головпобутгаз». Згідно з наказом НАК «Нафтогаз України» № 14 від 18.01.2001 року ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» є правонаступником прав та зобов’язань ДК Торговий дім «Газ України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.19998 року № 1173 «Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природжного газу» зі змінами та доповненнями, абзац четвертий п.1 погоджено створення ДК «Газ України» з реалізації природного газу, яка утворюється шляхом реорганізації ДК Торговий дім «Газ України» НАК «Нафтогаз України» з приєднанням до неї Головного управління з експлуатації систем постачання природного газу та скраплення газу «Головпобутгаз», яке виділяється із складу ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України».

При реорганізації підприємства шляхом перетворення, доказом переходу прав і обов’язків до новоствореного підприємства є безпосередньо факт встановлення перетворення одного підприємства в інше.

Ухвалою господарського суду від 27.03.07р. було зупинено провадження у справі та призначено експертизу, на вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

1.Чи підтверджено документально (передавальним актом) та в якому обсязі: перехід майна, прав і обов'язків колишньої юридичної особи - Дочірньої компанії "Торговий Дім "Газ України", , до нової юридичної особи Дочірньої компанії "Газ України", , в зв'язку з реорганізацією?

2.Чи підтверджено документально та в якому обсязі (станом на яку дату та в якому розмірі) перехід прав і обов'язків ДК "Торговий дім"Газ України" до ДК"Газ України" за Договором № 10/16-1447 від 25.12.2000 р.?

3.Чи проводилась інвентаризація кредиторської заборгованості ДК "Торговий дім "Газ України", зокрема, за Договором №10/16-1447 від 25.12.2000 р., та чи підтверджений її розмір актом звіряння; чи підтверджена достовірність передаточного балансу (акту) від ДК "Торговий дім "Газ України" до ДК "Газ України" аудиторським висновком?

4.Чи відповідає вимогам законодавства про бухгалтерський облік документація, а також порядок переходу майна, прав і обов'язків колишньої юридичної особи ДК "Торговий дім "Газ України" до ДК "Газ України"?

5.Яким чином та на підставі яких первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій (договір, акти виконаних робіт) з дня реєстрації нового підприємства у бухгалтерському обліку ДК"ГазУкраїни" відображені господарські операції з постачання природного газу ВАТ "Харківгаз" у лютому - грудні 2001 року?

6.Яким чином відображені у бухгалтерському обліку ДК "ГазУкраїни" операції з розподілу коштів відповідно до постанови НКРЕ від 12.07.2000 №759 за договором № Ю/16-1447 від 25.12.2000 р.?

7.Яким чином відображені у бухгалтерському обліку ДК "Газ України" "комерційні втрати (притоки( відтоки)" природного газу за договором №10/16-1447 від 25.12.2000р.?

Згідно висновку експертизи – неможливо було надати відповіді на поставлені питання, в зв’язку з відсутністю документів. Але Закон не ставить в залежність факт здійснення правонаступництва від наявності чи відсутності експертного висновку передаточного балансу.

Вимоги ДК «Газ України» до ВАТ «Харківгаз» ґрунтуються не на підставі передаточного балансу, а на підставі договору на постачання природного газу № 10/16-1447 від 25.12.2000 р.

Предметом судового розгляду є вимоги позивача, який посилається на те, що він є правонаступником ДК Торговий дім «Газ України», про стягнення з відповідача заборгованості за природний газ, інфляційних сум, 3 % річних, пені, штрафу з підстав неналежного виконання останнім договірних зобов’язань з оплати.

Загальні умови виконання зобов’язання встановлені ст.526 ЦК України, згідно якої зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.212 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання.

З таких підстав, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ в сумі 868,57 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності із ст.625 ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 р. боржник, який прострочив виконання зобов’язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми боргу за весь час прострочення.

Водночасно, згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України від 08.10.1999 року № 1136-ХІУ «Про внесення змін до ст.214 ЦК УРСР», цей Закон не поширюється на правовідносини, що виникають з прострочення виконання грошового зобов’язання, пов’язаного з оплатою населенням комунальних послуг. У зв’язку з введенням в дію ЦК України з 01.01.2004 року цей Закон втратив чинність. Оскільки договором передбачалось постачання природного газу для потреб населення, то на спірні правовідносини розповсюджується дія вищевказаного Закону, а інфляційні та річні до 01.01.2004 року не повинні нараховуватися. В зв’язку з чим, суд вважає за необхідне задовольнити частково вимогу позивача в частині стягнення три відсотка річних, а саме в сумі - 565 050,33 грн. (за період з 01.01.2004 р. по 06.08.2007 року) та збитків від інфляції, а саме в сумі - 2 522 489, 92 грн. (за період з 01.01.2004 року по 01.07.2007 року).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, в зв’язку з чим, підстав для нарахування пені за останні 184 дні, що передували пред»явленю позову, як і задоволення позову у цій частині немає. Тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині пені в сумі 920681,81 грн.

Згідно приписів п.5 Прикінцевих положень ГК України, немає підстав для стягнення 7% штрафу бо порушення господарського зобов’язання були вчинено до набрання чинності Господарського кодексу України.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині 7 % штрафу в сумі 458503,23 грн.

29.05.06р. відповідач подав зустрічний           позов про визнання права на невідшкодування ДК«Газ України» НАК «Нафтогаз України» вартості підсумкових втрат природного газу за договором.

Позовні вимоги ґрунтуються тим, що ВАТ «Харківгаз» оплатило відповідачу в повному обсязі вартість природного газу, переданого безпосередньо населенню, що підтверджується розрахунком ДК «Газ України», в якому зазначено, що всі платежі здійснювались як розподіл коштів (отриманих від споживачів) у відповідності до постанови НКРЕ від 12.07.2000 р. № 759. Позивач, посилаючись на «Порядок доступу до газотранспортної системи», затвердженого наказом НАК «Нафтогаз України» № 79 від 26.03.2001 р., «Тимчасове положення про облік відтоків та притоків природного газу», затвердженого наказом НАК «Нафтогаз України» № 209 від 09.08.1999 р., вважає, що у ДК «Газ України» відсутні правові підстави вимагати оплату газу, обсяг якого не враховано у бухгалтерському обліку ВАТ «Харківгаз» та є збитками відповідача, які виникли внаслідок комерційних втрат газу при його постачанні населенню.

ДК «Газ України» проти позову заперечує, та вважає таким, що не підлягає задоволенню. ДК «Газ України» вважає, що при зверненні до господарського суду з зустрічною позовною заявою ВАТ «Харківгаз» просить фактично змінити виконання зобов’язання, визнавши його право на несплату отриманого газу, при цьому не вказавши яке саме право було порушено чи оспорене зі сторони ДК «Газ України».В зв’язку з чим, відповідно до положення ст.1 ГПК України ст.20 ГК України в зустрічному позові відсутній предмет спору.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява ВАТ «Харківгаз» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач ДК «Газ України» є газопостачальною організацією, яка має дозвіл на здійснення своєї діяльності щодо реалізації природного газу споживачам відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, Порядку забезпечення галузей національної економіки і населення природним газом, який щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України та договорів, які укладаються безпосередньо з споживачами газу.

Відповідно до укладеного між сторонами договору, сторони щомісячно погоджували обсяги спожитого природного газу. При цьому зазначали, що частина переданого газу втрачено у технологічному процесі і ціни цього газу розраховували за роздрібною ціною на газ для населення за відсутності лічильників газу, затвердженого Національною комісією регулювання електроенергетики України.

Зазначені обсяги природного газу ВАТ «Харківгаз» не оспорюються і визначені як різниця між обсягами надходження газу до газорозподільної мережі та сумою обсягів реалізації природного газу населенню, а оскільки весь обсяг природного газу придбано у ДК «Газ України» оплатно, то і обсяг цих втрат повинен вестись ВАТ «Харківгаз» з відповідним правом, у разі від’ємного значення цієї різниці зарахувати вартість газу до доходу за звітний період, чи враховувати негативне значення цієї величини у собівартість наданих послуг, що передбачено «Тимчасовим положенням про облік відтоків та притоків природного газу», затвердженого наказом НАК «Нафтогаз України» № 209 від 09.08.1999 року, яке втратило чинність за наказом НАК «Нафтогаз України» від 09.06.2004 року № 326.

Наявність чи відсутність у бухгалтерському обліку ВАТ «Харківгаза» даних про відтоки/притоки природного газу не впливає на права та обов’язки сторін за спірним договором, оскільки ризики щодо придбаного за цим договором загального обсягу газу, несе ВАТ «Харківгаз» як покупець, з моменту приймання загального обсягу, відповідно до ст..130 ЦК УРСР. Застосування загальних правил переходу права власності та пов’язаних ризиків на природний газ зазначається в п.3.1 Наказу «Нафтогаз України» від 26.03.2001 р. № 79 «Про затвердження Порядку доступу до газотранспортної системи». Відповідно – ДК «Газ України» має законне право на отримання вартості того об’єму природного газу, який був поставлений ВАТ «Харківгаз» та в наступному втрачений ним з тих чи інших причин.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст.1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, п.1-1 ст.80, 47-49, 82-85 ГПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного твариства по газопостачанню та газифікації "Харківгаз" (61022, м.Харків, Держпром, 4 під., 3 поверх, р/р26009240 у ВАТ "Мегабанк" м.Харків, МФО 351629, ) на корсить ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (04116, м.Київ, вул.Шолуденка,1, р/р14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) суму основного боргу у розмірі 868,57 грн., інфляційні в сумі 2522489,92 грн., 3% річних в сумі 565050,33 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

В частині стягнення пені в сумі 920681,89 грн., інфляційних в сумі 2730273,09 грн., 3% річних в сумі 573269,40 грн. та 7% штрафу в сумі 458503,23 грн. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В зустрічних позовних вимогах відмовити.

Рішення підписане _____________

Суддя Ковальчук Л.В.