ПОСТАНОВА

"26"
травня 2008 р.

Справа №
6/211-5108

11 год. 54 хв.

м.
Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у
складі

при
секретарі судового засідання  Ранецькій
Л.А.

Розглянув
справу

за позовом  Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до
відповідача Тернопільської
об`єднаної державної податкової інспекції вул. Білецька, 1, м.Тернопіль

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору  Товариство з обмеженою відповідальністю
"Еталон" вул. Гайова, 8,Тернопіль,46000

про скасування
рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції № /0
від 16.06.07 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій

За участю
представників:

позивача: ОСОБА_2,

відповідача: Ковальська З.В.,

третьої особи: не з'явився

Суть справи:

Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернувся в господарський
суд Тернопільської області з позовом до Тернопільської об`єднаної державної
податкової інспекції, про скасування рішення Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції № /0/43068 від 16.06.07 року про
застосування 43475 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Свої вимоги,
підтримані в судовому засіданні його представниками, позивач мотивував
невідповідністю оспорюваного рішення фактичним обставинам та нормам закону.

У запереченнях
на позов та згідно з поясненнями представника податкової служби, відповідач
позову не визнав, посилаючись на законність та обґрунтованість винесеного
рішення.

Судове
засідання, призначене вперше на 25 січня 2008 року неодноразово відкладалось, а
також в засіданні оголошувалась перерва, востаннє на 26 травня 2008 року.

Ухвалою суду
від 25 січня 2008 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон".

Учасникам
судового процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст.
49, 51, 130 КАС України.

Судом
здійснено  фіксування  судового
засідання   за   допомогою звукозаписувального
програмно-апаратного комплексу “Діловодство суду”, для створення архівної копії
фонограми надано компакт-диск CD-R, серійний номер НОМЕР_1.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив
наступне:

З 24
травня  по 06 червня 2007 року,
посадовими особами податкової інспекції проведено позапланову виїзну
документальну перевірку дотримання вимог законодавства про оподаткування
приватного підприємця ОСОБА_1 за період з 16 березня 2006 року по 31 березня
2007 року.

За результатами
перевірки, 06 червня 2007 року складено Акт НОМЕР_3, в якому, серед іншого,
податковим органом зроблено висновок про порушення підприємцем вимог п.1 ст.3
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” №265/95-ВР від 06.07.1995р. (далі
-Закон №265/95-ВР), яке полягало у не проведенні через зареєстрований,
опломбований в установленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи
реєстратор розрахункових операцій отриману готівкову виручку в розмірі 8695
грн. (за період з липня 2006 року по березень 2007 року).

Відповідно до
змісту Акта перевірки та пояснень представника відповідача, підприємець
ОСОБА_1, здійснював  підприємницьку
діяльність по перевезенню пасажирів та їх багажу таксі   з
використанням  найманої  праці осіб, кількість яких становила більше
десяти і не мав права в період з липня по грудень 2006 року перебувати на
спрощеній системі оподаткування та надавати послуги без застосування
реєстраторів розрахункових операцій.

Такий висновок,
податковим органом зроблено на підставі:

- договору №6
від 12 травня 2006 року та доповнення №1 від 31 липня 2006 року про надання
автопідприємством послуг з обслуговування автомобільного транспорту, укладеним
між підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ АТК «Еталон», за яким «Виконавець»(ТОВ АТК
«Еталон») надавав послуги по забезпеченню Замовника ( п-ця ОСОБА_1) щоденним
медичним контролем та контролем технічного стану автотранспорту при виїзді на
лінію дев'ятнадцяти автомобілів;

- книги обліку
заїзду та виїзду автотранспорту ТОВ АТК «Еталон»;

- пояснень
водіїв таксі, даних при проведенні  10
лютого 2007 року перевірок, щодо контролю за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку,
наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

16 червня 2007
року на підставі Акта НОМЕР_3 від 06 червня 2007 року, згідно з п.1 ст.17
Закону №265/95-ВР контролюючим органом прийнято рішення № /0/43068
про застосування 43475 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Дане рішення і
оспорюється позивачем в судовому порядку.

Оцінивши
зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення
позовних вимог.

Відповідно до
змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.11,70,71 КАС
України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті
обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

При цьому,
згідно з ч.2 ст.71 КАС України обов'язок доведення обставин, які стали
підставою прийняття суб'єктом владних повноважень оспорюваного рішення,
приналежно до спірних правовідносин, покладається на відповідний податковий
орган.

Крім того,
рішення суб'єктів владних повноважень повинно прийматись на підставі і у
відповідності до законів України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення (ч.3 ст.2, ст. 9 КАС України).

Однак, приписів
згаданих норм Конституції та КАС України, щодо обґрунтованості прийняття
рішення  № /0/43068 від 16
червня 2007 року відповідачем не доведено.

Так, ст.1 Указу
Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва ( в редакції Указу Президента № 746/99 від 28.06.99 (далі
Указ №746/99) установлено,  що спрощена
система оподаткування,  обліку та
звітності   запроваджується для суб'єктів
малого підприємництва, зокрема фізичних осіб,
які  здійснюють підприємницьку
діяльність без створення  юридичної  особи
і  у  трудових
відносинах  з  якими, включаючи членів  їх
сімей,  протягом  року
перебуває  не більше 10 осіб.

За приписами
ч.3 ст.6 Указу №746/99, суб'єкти підприємницької  діяльності
-   фізичні   особи
- платники  єдиного  податку мають право не застосовувати
електронні контрольно - касові
апарати   для   проведення
розрахунків    із споживачами.

Разом з тим,
згідно з ст. 5 Указу №746/99,  у
разі  порушення  вимог,
установлених  статтею  1
цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему
оподаткування,  обліку  та
звітності,  починаючи   з
наступного звітного періоду (кварталу).

Як вбачається з
матеріалів справи, підприємець ОСОБА_1 з 01 квітня по 31 грудня 2006 року для
господарської діяльності використовував спрощену систему оподаткування.

З 01 січня 2007
року перейшов на загальну систему оподаткування.

Факт наявності
у позивача в період з 01 квітня по 31 грудня 2006 року більше десяти найманих
працівників не доведений належним чином відповідачем та спростовується
матеріалами справи.

Так, основним
нормативним документом, що регулює трудові відносини (використання найманої
праці) є Кодекс законів про працю України (ст.ст.1,4 КЗпПУ).

Відповідно до
змісту ст.ст.3,21 КЗпПУ, підставою для виникнення трудових правовідносин є
трудовий договір.

Додержання
письмової форми трудового договору найманого працівника з фізичною особою є
обов'язковою умовою його укладення (п.6 ч.1 ст.24 КЗпПУ).

Згідно з ст.
24-1 КЗпПУ, у разі укладення
трудового  договору  між
працівником   і фізичною  особою,
фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення
працівника до роботи зареєструвати
укладений у  письмовій  формі трудовий договір у державній службі
зайнятості за місцем свого проживання у
порядку,  визначеному  Міністерством праці та соціальної політики
України.

Згідно листа
Тернопільського міського центру зайнятості №07/497 від 13 лютого 2008 року,
суб'єктом господарювання зареєстровано десять трудових договорів із найманими
працівниками в період з 05 травня 2006 року по 31 березня 2007 року.

Відповідно до
табелів обліку робочого часу за червень -грудень 2006 року, на лінію
виходило  десять водіїв.

Про чисельність
найманих працівників в кількості 10 осіб позивачем було проінформовано і
Тернопільську ОДПІ (с.6 Акта перевірки №17-327/НОМЕР_2 від 06 червня 2007р.).

За даними
податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з них податку за ІІ-ІV квартали 2006 року,
у штаті підприємця ОСОБА_1працювало десять осіб, виплачувалась заробітна плата
та сплачувався податок. На момент проведення перевірки, заборгованості по
платежах до бюджету у платника не було, про що зазначено у Акті податкової
перевірки.

Згідно з
інформацією управління транспорту та зв'язку Тернопільської міськради, позивач
мав право на перевезення пасажирів 10-ма одиницями автотранспорту. Стільки ж
автомобілів зареєстровано позивачем і в УДАЇ УМВСУ  в Тернопільській області (с.5 Акта перевірки
№17-327/НОМЕР_2 від 06 червня 2007р.).

Територіальним
управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в
Тернопільській області підприємцю ОСОБА_1 видано ліцензію (десять ліцензійних
карток)  на право надання послуг з
перевезення пасажирів та їх багажу.

Крім того, у
лютому 2007 року Територіальною державною інспекцією праці в Тернопільській
області проведено перевірку дотримання
СПД ОСОБА_1 вимог законодавства про працю, загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до
Акта №19-01-022/0088 від 09 лютого 2007 року, складеного за наслідками
перевірки, встановлено, що із позивачем у трудових відносинах перебувало лише
10 працівників.

Заробітна плата
цим найманим працівникам нараховувалась та виплачувалась згідно відпрацьованого
часу, заборгованість по виплаті їм заробітної плати відсутня.

За таких
обставин, висновок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) про
наявність у позивача у березні-грудні 2006 року більше 10 найманих працівників,
і як наслідок порушення ним вимог ст.1 Указу №746/99, не відповідають п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України, ст.ст.2,9,11,70,71 КАС України.

При цьому, не
заслуговують на увагу посилання відповідача на договір №6 від 12 травня 2006 року,
доповнення до нього №1 від 31 липня 2006 року та книги обліку заїзду та виїзду
автотранспорту і медогляду, оскільки зазначені документи не є, в силу п.п.3,4
ст. 70 КАСУ, ст.ст. 24,24-1 КЗпПУ,
належними доказами перебування згаданих в них осіб у трудових відносинах
з позивачем.

Зазначені
посилання про наявність у позивача правовідносин на підставі трудового договору
з більшою кількістю осіб спростовуються і показами, допитаних в судовому
засіданні  свідків ОСОБА_3 ОСОБА_4.,
попереджених про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих
свідчень.

Суд також
критично оцінює пред'явлені відповідачем пояснення інших водіїв таксі,
відібраних в процесі проведення податкових перевірок, через те, що вони або не
торкаються обревізованого  в Акті №17-327/НОМЕР_2
від 06 червня 2007р періоду, або зачіпають діяльність позивача після його
переходу на загальну систему оподаткування. Особи, що давали пояснення про
кримінальну відповідальність за надання
завідомо неправдивих свідчень не попереджались.

З врахуванням вище наведеного,
позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до
ст.ст. 87,89,94 КАС України, понесені ним судові витрати відшкодовуються
позивачу.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст.2, 3, 7-17, 69 -72, 87, 89, 94, 158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

1. Скасувати
рішення Тернопільської ОДПІ № /0/43068 від 16 червня 2007 року про
застосування до підприємця ОСОБА_1 43475 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

2. Стягнути з
Держбюджету -

- на
користь  Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) -3,40 грн.
сплаченого держмита.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про
апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в
повному обсязі 03 червня 2008 року до адміністративного суду апеляційної
інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя