ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.06.08 р.                     Справа № 43/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Зубченко І.В.

Присекретарі судового засідання Башевій В.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Державного підприємства “Макіїввугілля”, м. Макіївка

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Горлівський завод “Реммаш”, м. Горлівка

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з боку позивача: Міністерство вугільної промисловості України, м. Київ

про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов’язань у розмірі 41 390, 46 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Клименко Н.М. за дов. №08-81/327 від 12.05.2008р.

від відповідача: Чумаков А.В. за дов. б/н від 31.03.2008р.

від третьої особи: Клименко Н.М. за дов. №794/03/01-04 від 30.05.2008р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Державне підприємство “Макіїввугілля”, м. Макіївка, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача Відкритого акціонерного товариства “Горлівський завод “Реммаш” м. Горлівка, про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов’язань у розмірі 41 390, 46 грн.

Ухвалою суду від 17.04.2008р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі №43/23.

Ухвалою суду від 13.05.2008р. до участі у справі залучена третя особа без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача Міністерство вугільної промисловості України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір на проведення капітального ремонту гірничошахтного обладнання за №66/134/02-01/1-КР52 від 16.05.2007р., перелік обладнання, що підлягає капітальному ремонту (Додаток №1 до договору №66/134/02-01/1-КР52 від 16.05.2007р.), протокол узгодження договірної ціни від 16.05.2007р. (Додаток №2 до договору №66/134/02-01/1-КР52 від 16.05.2007р.), платіжні доручення №179 від 04.10.2007р., №165 від 20.09.2007р., №113 від 08.08.2007р., акти здачі-прийомки від 01.06.2007р., від 10.09.2007р., від 08.01.2008р., №2 від 08.01.2008р., від 28.01.2008р., від 28.02.2008р., податкові накладні від 10.08.2007р., від 21.09.2007р., від 05.10.2007р., претензії №14 від 05.03.2008р., №01/707 від 22.11.2007р., №01/60 від 23.01.2008р., відповіді на претензію №1/422 від 20.03.2008р., №14/285 від 27.02.2008р., №14/174 від 06.02.2008р., розрахунок штрафних санкцій, правоустановчі документи.

Судом оригінали означених документів оглянуті у судовому засіданні.

Відповідач у відзиві на позовну заяву б/н від 06.05.2008р. факт порушення строку виконання зобов’язання щодо капітального ремонту гірничошахтного обладнання визнає. Водночас, просить суд зменшити розмір пені, з урахуванням доводів викладених у відзиві.

В свою чергу, згідно до пояснень на відзив №01-82/322 від 30.005.2008р. та від 02.06.2008р. позивач наполягає на стягненні з відповідача всієї суми штрафних санкцій.

Водночас, третьою особою без самостійних вимог на предмет спору з боку позивача Міністерством вугільної промисловості України надано пояснення на відзив б/н від 03.06.2008р. та відзив на позовну заяву №178/01-04/16-08 від 04.06.2008р., відповідно до яких третя особа підтримує в повному обсязі вимоги ДП “Макіївугілля”.

Відзиви відповідача та третьої особи, письмові заперечення позивача прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 41 390, 46 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні проти стягнення пені у сумі 41 390, 46 грн. заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, у судовому засіданні проти вимог, заявлених позивачем не заперечував.

Перед початком розгляду справи по суті представників позивача, відповідача та третьої особи було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.05.2007р., між третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору з боку позивача - Міністерством вугільної промисловості України, далі замовник, з однієї сторони, та позивачем - Державним підприємством „Макіїввугілля”, далі платник-замовник, з другої сторони та відповідачем – Відкритим акціонерним товариством “Горлівський завод “Реммаш”, далі підрядник, з третьої сторони був укладений договір №66/134/02-01/1-КР52 на проведення капітального ремонту гірничошахтного обладнання.

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов’язки по виконанню капітального ремонту гірничошахтного обладнання платника-замовника. Тип і кількість обладнання, направленого в капітальний ремонт визначається у переліку обладнання, що підлягає ремонту та погодженого замовником, платником і підрядником та є невід’ємною частиною договору як додаток №1.

Додатком №1 до договору визначений перелік обладнання, що підлягає капітальному ремонту, до якого увійшли, зокрема, гірничопрохідницький комбайн 4ПП2М у кількості 1 одиниці, вартість ремонту складає 791 666, 67 грн., гірничопрохідницький комбайн ГПКС у кількості 4 одиниць, вартість ремонту складає 1 640 000, 00 грн., гірничопрохідницький комбайн КСП-32 у кількості 2 одиниць, вартість ремонту складає 2 000 000, 00 грн., породонавантажувальна машина 1ППН5 у кількості 1 одиниці, вартість ремонту складає 110 000, 00 грн., породонавантажувальна машина 2ПНБ2Б у кількості 3 одиниць, вартість ремонту складає 650 000, 01 грн.

Разом з тим, пунктом 3.1. договору передбачено, що сума договору становить 6 230 000, 02 грн.

Пунктом 3.3. встановлено, що максимальна вартість капітального ремонту обладнання фіксується у протоколі узгодження №2 до договору, у відповідності до планових калькуляцій.

Так, 16.05.2007р. між сторонами Державним підприємством “Макіїввугілля”, Відкритим акціонерним товариством “Горлівський завод “Реммаш” та Міністерством вугільної промисловості України було укладено протокол узгодження договірної ціни, який є невід’ємною частиною договору та, відповідно до якого вартість капітального ремонту обладнання склала 6 230 000, 02 грн., зокрема, гірничопрохідницький комбайн 4ПП2М у кількості 1 одиниці, вартість ремонту складає 791 666, 67 грн., гірничопрохідницький комбайн ГПКС у кількості 4 одиниць, вартість ремонту складає 1 640 000, 00 грн., гірничопрохідницький комбайн КСП-32 у кількості 2 одиниць, вартість ремонту складає 2 000 000, 00 грн., породонавантажувальна машина 1ППН5 у кількості 1 одиниці, вартість ремонту складає 110 000, 00 грн., породонавантажувальна машина 2ПНБ2Б у кількості 3 одиниць, вартість ремонту складає 650 000, 01 грн.

Одночасно, згідно до пунктів 2.1., 2.5. договору передача в ремонт обладнання підряднику – ВАТ “Горлівський завод “Реммаш” здійснюється на території ремонтного підприємства останнього, при цьому його представником та представником платника-замовника – Державного підприємства “Макіїввугілля” складається акт прийому-передачі обладнання в ремонт. Обладнання вважається переданим підряднику з моменту підписання акту прийому-передачі.

Окрім того, пунктом 3.2. договору передбачено, що оплата за послуги з капітального ремонту обладнання здійснюється платником-замовником шляхом перерахунку бюджетних коштів на рахунок підрядника на умовах 100% передплати.

Так, позивачем проведена 100% попередня оплата за капітальний ремонт гірничопрохідницького комбайну ГПКС у сумі 492 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №113 від 08.08.2007р., гірничопрохідницького комбайну КСП-32 у сумі 1 200 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №165 від 20.09.2007р.; гірничопрохідницького комбайну КСП-32 у сумі 1 200 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №179 від 04.10.2007р.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що підрядник зобов’язаний здійснити ремонт гірничопрохідницьких комбайнів КСП-32 протягом 90 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати, ремонт гірничопрохідницького комбайну ГПКС протягом 45 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати.

З урахуванням умов договору, а також встановленої фактичної дати здійснення 100% передплати за надання послуг з капітального ремонту обладнання, останнім днем виконання зобов’язання відповідача щодо виконання вказаних послуг та повернення позивачу обладнання слід вважати: 25.09.2007р. (повернення гірничопрохідницького комбайну ГПКС), 20.12.2007р. та 05.01.2008р. (повернення гірничопрохідницьких комбайнів КСП-32).

Водночас, пунктом 5.2. договору встановлено, що обладнання вважається переданим позивачу з ремонту з дати підписання сторонами акту приймання-передачі відремонтованого обладнання.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач свої зобов’язання щодо надання послуг з капітального ремонту обладнання виконав несвоєчасно, зокрема:

- остаточно відремонтував та передав гірничопрохідницький комбайн ГПКС, 08.01.2008р., що підтверджується актом здачі-прийомки виконаних робіт від 08.01.2008р.;

-          остаточно відремонтував та передав гірничопрохідницький комбайн КСП-32, 28.01.2008р., що підтверджується актом здачі-прийомки виконаних робіт від 28.01.2008р.;

-          остаточно відремонтував та передав гірничопрохідницький комбайн КСП-32, 28.02.2008р., що підтверджується актом здачі-прийомки виконаних робіт від 28.02.2008р.

Оскільки, за порушення строку виконання капітального ремонту обладнання пунктом 6.2. договору передбачено нарахування пені у розмірі 1 облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення, від вартості прострочених робіт, за кожен день затримки.

22.11.2007р., 23.01.2008р., 05.03.2008р. позивач, в зв’язку з невиконанням відповідачем свого зобов’язання за договором, звернувся до Відкритого акціонерного товариства “Горлівський завод “Реммаш” з претензіями №№01/707, 01/60, 14, в яких просив останнього сплатити пеню за прострочення виконання капітального ремонту гірничопрохідницьких комбайнів.

06.02.2008р., 27.02.2008р., 20.03.2008р. зазначені претензії були розглянуті та залишені без задоволення.

В свою чергу, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про зобов’язання ВАТ “Горлівський завод “Реммаш” виконати в повному обсязі умови договору від 16.05.2007р. №66/134/02-01/1-КР52, а саме сплатити пеню у сумі 41 390, 46 грн., за порушення терміну надання послуг з капітального ремонту комбайнів, зокрема: гірничопрохідницьких комбайнів КСП-32 на 54 дні та 38 днів, гірничопрохідницького комбайну ГПКС на 105 днів.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки, між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч.1 ст.174 ГК України).

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п.1 ст.193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п.1 ст.193 ГК України.

Частиною 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч.1 ст.218 ГК України).

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч.2 ст.218 ГК України).

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання згідно вимог п.1 ст.230 ГК України.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що у випадку порушення підрядником термінів виконання робіт, підрядник сплачує пеню у розмірі 1 облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення, від вартості прострочених робіт, за кожен день прострочення.

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Тому, позовні вимоги про стягнення пені підтверджуються представленими доказами по справі.

Однак, судом встановлено, що позивачем наданий невірний розрахунок суми пені.

Перевіривши розрахунок суд вважає, що розмір пені, який є арифметично вірним складає 40 588, 52 грн.

Разом з тим, суд не приймає заперечення відповідача щодо відсутності у останнього технічної та кадрової можливості, і того, що наведені у відзиві б/н від 06.05.2008р., доводи дають відповідачу право просити суд про зменшення розміру пені, а суду, в свою чергу, - право у виняткових випадках зменшити розмір пені.

Згідно з п.3 ст.83 ГПК України господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

Однак, вирішуючи таке питання, суд повинен об’єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов’язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов’язання, незначності прострочення у виконанні зобов’язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Одночасно, слід мати на увазі, що ГПК не визначає переліку обставин, які дають суду право зменшувати розмір неустойки. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 ГПК.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Звертаючись до суду із клопотанням про зменшення розміру пені, відповідач не надав суду належних доказів винятковості обставин.

За таких обставин, позовні вимоги Державного підприємства “Макіїввугілля”, м. Макіївка до Відкритого акціонерного товариства “Горлівський завод “Реммаш” м. Горлівка про стягнення пені у розмірі 41 390, 46 грн., підлягають задоволенню частково у сумі 40 588, 52 грн.

Згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, а саме державне мито, інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, у зв’язку із частковим задоволенням позовних вимог підлягають віднесенню на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.174, 193, 218, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 526, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст.4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства “Макіїввугілля” м. Макіївка до Відкритого акціонерного товариства “Горлівський завод “Реммаш” м. Горлівка, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору з боку позивача Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ, про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов’язань у розмірі 41 390, 49 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Горлівський завод “Реммаш” (84613, Донецька обл., м. Горлівка, вул. Вавилова, 2; ) на користь Державного підприємства “Макіїввугілля” (86157, Донецька обл., м. Макіївка, пл. Радянська, 2; ) пеню у сумі 40 588, 52 грн, витрати по сплаті державного мита у сумі 406, 30 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 115, 71 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 13 червня 2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення за правилами ст.84 Господарського процесуального кодексу України підписано 13 червня 2008р.

Суддя

Вик. ПС Максимова В.В.

Надруковано 4 примірники:

1 – позивачу;

1– відповідачу;

1 – третій особі;

1 – у справу.

Тел. 381-86-46