ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2008 р.

№ 5020-2/097

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

Головуючого

Кочерової Н.О.

суддів

Самусенко С.С.

Черкащенка М.М.

розглянувши

касаційну скаргу

приватного підприємства "Нафтозбутбуд"

на постанову

від 14.05.2008р.

Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№ 5020-2/097 господарського суду міста Севастополя

за позовом

приватного підприємства "Нафтозбутбуд"

до

комунальної установи "Севастопольська станція швидкої медичної допомоги"

про

стягнення 10998,55 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися,

від відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2008 року приватне підприємство "Нафтозбутбуд" звернулось до господарського суду з позовом до комунальної установи "Севастопольська станція швидкої медичної допомоги" про стягнення 10998,55 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначало, що відповідач порушив договірні зобов'язання з оплати поставленого йому товару, а тому повинен сплатити штрафні санкції, які нараховані відповідно до п.8.1 укладеного між сторонами договору.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 10.04.2008 року (суддя Н.Г.Шевчук) у позові відмовлено повністю.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.05.2008 року (судді: В.М.Плут –головуючий, К.В.Волков, Ю.В.Борисова) рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди обох інстанцій виходили з того, що договором поставки нафтопродуктів не визначений конкретний розмір штрафних санкцій, які сплачуються відповідачем у разі порушення ним строків оплати за отримані нафтопродукти.

В касаційній скарзі приватне підприємство "Нафтозбутбуд" просить скасувати рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовільнити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого господарського суду або постанова апеляційного господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.06.2007 року приватне підприємство "Нафтозбутбуд" (постачальник) та комунальна установа "Севастопольська станція швидкої медичної допомоги" (замовник) уклали договір № 25/07 на поставку нафтопродукців.

Предметом даного договору є поставка нафтопродуктів для потреб комунальної установи "Севастопольська станція швидкої медичної допомоги".

Відповідно до вказаного договору та додаткових угод до нього від 30.07.2007, 21.09.2007, 18.10.2007, 29.10.2007, 01.11.2007, 09.11.2007 позивач поставив відповідачу відповідно до витратних накладних, які долучені до матеріалів справи, нафтопродукти на загальну суму 494735,00 грн.

Оплата за отриманий товар відповідачем здійснювалась несвоєчасно та не в повному об’ємі, у зв’язку з чим його заборгованість перед позивачем станом на 10.12.2007 складала 494735,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 10.12.2007 року у справі № 20-5/551 позовні вимоги позивача про стягнення вказаної заборгованості були задоволені у повному обсязі. Рішення не оскаржувалось та набрало законну силу.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що відповідно до 8.1 договору № 25/07 в разі невиконання своїх обов'язків по даному договору сторони несуть відповідальність, передбачену ст.231 Господарського кодексу України.

Проте, як правильно було зазначено господарськими судами, вказана стаття передбачає лише порядок визначення розміру штрафних санкцій, а не встановлює відповідальність за невиконання зобов'язання.

Згідно ст.230 Господарського кодексу України та ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язань може забезпечуватися пенею.

Відповідно до ст.547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки, сторони в укладеному договорі не встановили відповідальності за невиконання своїх обов'язків за договором, то вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій задоволенню не підлягають.

За таких обставин, прийняті господарськими судами рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, підстав для їх скасування не вбачається.

Разом з тим, враховуючи, що для стягнення штрафних санкцій немає підстав, посилання апеляційного господарського суду в даному випадку на ст.83 Господарського процесуального кодексу не є обгрунтованим та не відповідає матеріалам справи.

Матеріали справи свідчать про те, що попередні судові інстанції в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об’єктивно дослідили матеріали справи в їх сукупності і підставно відмовили приватному підприємству "Нафтозбутбуд" у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків господарських судів, а тому не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства "Нафтозбутбуд" залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 14.05.2008 року у справі № 5020-2/097 без змін.

Головуючий Н. Кочерова

Судді: С.Самусенко

М.Черкащенко