ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2008 р.

№ 11/444пн(3/581пн)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів:

Кочерової Н.О.

Михайлюк М.В.

Черкащенка М.М.

розглянувши касаційну скаргу

господарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Універсал"

на постанову

від 15.01.2008

Луганського апеляційного господарського суду

у справі

№ 11/444пн(3/581пн) господарського суду Луганської області

за первісним позовом

господарського товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Універсал"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" в особі Серговської філії

про

за зустрічним позовом про

визнання відсутності права та заборону здійснення певних дій

про стягнення 29645,98 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Сорока М.С. дов. від 30.06.2008, Стиценко Л.А. дов. від 30.06.2008

від відповідача: Шунтова Т.Ю. дов. від 01.01.2008

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року господарське товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Універсал" звернулось до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" в особі Серговської філії і просило визнати відсутність у відповідача права на вимогу у позивача суми в розмірі 27 798,85 грн., нарахованої на підставі рішення комісії по розгляду акта від 23.10.2006 № 501228, оформленого у формі протоколу від 02.11.2006 № 29.

Разом з тим просило визнати відсутність у відповідача права на обмеження поставки електроенергії позивачу за несплату суми в розмірі 27 798,85 грн., нарахованої на підставі рішення комісії по розгляду акта від 23.10.2006 № 501228, оформленого у формі протоколу від 02.11.2006 № 29.

В січні 2007 року позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати неправомірними дії відповідача, а саме: по проведенню перевірки позивача неповноважними особами відповідача, по складанню акту від 23.10.06 № 501228 про порушення споживачем "Правил користування електричною енергією", по винесенню рішення комісії по розгляду вищевказаного акту, вираженого у формі протоколу від 02.11.06 № 29, по нарахуванню позивачу об’єму недоврахованої електричної енергії на суму 27798,85 грн., по направленню позивачу попередження про обмеження постачання електроенергії від 13.11.06 № 1999, про відключення електричної енергії від приміщень позивача та скасувати рішення комісії по розгляду акту № 501228 від 23.10.06, оформленого у формі протоколу від 02.11.06 № 29 про донарахування обсягу недоврахованої електричної енергії ТОВ "Луганське енергетичне об’єднання" в особі Серговської філії ТОВ "ЛЕО" в сумі 27 798,85 грн.

В лютому 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" в особі Серговської філії звернулось до господарського суду з зустрічним позовом про стягнення з господарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Універсал" заборгованості за спожиту активну електричну енергію у сумі 27798,85 грн., пеню за прострочення платежу в сумі 932,40 грн., 3% річних в сумі 164,16 грн. та суму встановленого індексу інфляції в розмірі 750,57 грн., видавши наказ про стягнення суми боргу для зарахування у відповідальності до ст. 15-1 Закону України "Про електроенергетику".

В обґрунтування зустрічного позову зазначало, що позивач у справі порушив термін оплати за спожиту активну електроенергію в сумі 27798,85 грн., нараховану за результатами розгляду акту про порушення споживачем п.3.1, 3.2, 10.2.5 Правил, у зв’язку з чим йому нарахована пеня, інфляційні нарахування та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов’язання, згідно вимог ст. 625 ЦК України.

Справа слухалася судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Луганської області від 01.11.2007 року(суддя О.М.Москаленко) у задоволенні первісного позову у частині вимог про визнання відсутності у відповідача у справі права на вимогу у позивача суми в розмірі 27 798,85 грн., що була нарахована на підставі оформленого у формі протоколу від 02.11.2006 року № 29 рішення комісії з розгляду акта від 23.10.2006 року № 501228; визнання відсутності у відповідача у справі права на обмеження поставки електроенергії позивачу у справі за несплату суми в розмірі 27798,85 грн., яка була нарахована на підставі оформленого у формі протоколу від 02.11.2006 року № 29 рішення комісії з розгляду акту від 23.10.2006 року № 501228 - відмовлено.

В решті вимог первісного позову провадження у справі припинено згідно п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати за первісним позовом покладено на позивача у справі - господарське товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Універсал".

Зустрічний позов задоволено повністю. Стягнуто з господарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Універсал" 27798,85 грн. вартості недоврахованої електричної енергії, 932,40 грн. пені, 164,16 грн. 3% річних, 750,57 грн. інфлядійпих нарахувань та 414,46 грн. судових витрат.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 року (судді: О.Є.Медуниця - головуючий, Л.І.Бородіна, Л.І.Журавльова) рішення місцевого господарського суду від 01.11.2007 року залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову місцевий господарський суд виходив з того, що, вимоги позивача за первісним позовом є такими, що не підтверджуються матеріалами справи, її фактичними обставинами. Апеляційний господарський суд вказав, що первісні вимоги не можуть бути способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки є такими, що не передбачені законом чи договором.

Підставою для задоволення судами обох інстанцій зустрічних позовних вимог було доведення факту неналежного виконання позивачем за первісним позовом умов договору та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року N28 в редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 року №910, а також несплати своєчасно суми вартості недоврахованої електроенергії.

В касаційній скарзі господарське товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Універсал" просить рішення господарського суду та постанову апеляційного господарського суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників відповідача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 31.10.2005 року товариство з обмеженою відповідальністю "Луганська енергетична компанія" в особі Серговської філії (постачальник) та господарське товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Універсал'' (споживач) уклали договір про постачання електричної енергії № А3883, за умовами якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п.9.4 договору, він діє з 31.10.2005 року до 31.12.2005 року та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

В договорі № А3883 зазначено, що під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що ним не обумовлені, сторони зобов'язуються керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установлюваному порядку.

Пунктами 3.2 та 3.3 Правил встановлено, що відповідальність за технічний стан засобів обліку і пломб несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі

відповідного договору.

Попередні судові інстанції встановили, що у жовтні 2006 року відповідачем за первісним позовом при проведенні перевірки дотримання вимог Правил на об'єкті споживача - магазин-пекарня, що знаходиться за адресою: вул. Шахтарської Дивізії, 26, м. Брянка Луганської області, виявлено, що положення електролічильника типу СА4-195 №130647 змінене після його встановлення, шляхом зміни нахилу електролічильника від вертикальної осі більше, ніж передбаченого п. 1.5.31 Правил улаштування електроустановок (більше ніж 1 градус) з метою заниження показів розрахункового приладу обліку (щит з розрахунковим приладом обліку був від'єднаний від стіни та знаходився в горизонтальному положенні), при цьому електрична енергія споживалася, а диск електролічильника не обертався, що є порушенням пунктів 3.1, 3.2, 10.2.5 Правил.

В зв'язку з цим представниками товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" у відповідності до вимог п. 3.1.10 укладеного договору № А3883 та п. 6.41 Правил користування електричною енергією було складено акт від 23.10.2006 року № 501228, в якому зафіксовано порушення споживачем пунктів 3.1, 3.2, 10.2.5 Правил та згідно п.6.42 вказаних Правил вказано дату засідання комісії з розгляду цього акту. Акт складено в присутності уповноваженого представника позивача за первісним позовом - заступника директора по капітальному будівництву Фоміна О.В. та підписано ним без будь-яких заперечень.

В даному акті зроблено відмітку про заходи з усунення порушень –зобов'язано ГТОВ фірму "Універсал" усунути порушення протягом 3-х днів.

Відповідно до положень п.6.4.8 Правил за результатами розгляду акту перевірки від 23.10.2006 року № 501228 комісією з розгляду актів про порушення споживачами Правил прийняте рішення щодо виписки споживачу рахунку за недовраховану електричну енергію на суму 27798,85 грн., яке оформлене протоколом засідання комісії від 02.11.2006 року № 29, та в якому вказано, що акт № 501228 визнаний правомірним.

Доводи скаржника в касаційній скарзі про те, що згідно п. 6.38 Правил користування електричною енергією та п.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, перерахунок кількості електричної енергії проводиться тільки в тому випадку, якщо експертиза виявить втручання споживача в роботу засобів обліку є безпідставними та спростовуються наступним.

У пункті 6.38 Правил зазначено, що за результатами технічної перевірки складається акт, в якому зазначаються виявлені недоліки. У разі потреби проводиться експертиза відповідних засобів обліку. Якщо експертиза виявить втручання споживача в роботу засобів обліку, споживачу проводиться перерахунок кількості спожитої електричної енергії відповідно до законодавства України.

Як вбачається з даної норми, проведення експертизи засобів обліку не є обов'язковою, вона проводиться лише у разі потреби.

У даному випадку мова не йде про втручання споживача (його проникнення) у електролічильник, заниження його показників здійснювалось іншим шляхом, який зазначено в акті від 23.10.2006 року №501228.

Апеляційним судом встановлено, що в судовому засіданні 15.01.08 відповідач пояснив, що споживач від'єднав від стіни електролічильник разом з щитом, на якому він кріпився та нахилив його до горизонтального положення (на 90%) з метою зупинки диску електролічильника.

Таким чином, виявлене порушення не пов'язане з неправильною роботою розрахункового приладу обліку, має очевидний характер, викликане протиправними діями споживача, а тому підстав для проведення експертизи не було.

В п.2.2 Методики вказано, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, розраховується на підставі акта порушень, який складається відповідно до передбаченої Правилами процедури.

Ще одним доказом, який виключає обов'язкове проведення експертизи є підпункт 7 пункту 2.1(що доповнений новим абзацом) Методики, в якому зазначено, що у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті порушень фактом пошкодження пломб та/або засобів обліку факт пошкодження встановлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства.

Суди попередніх інстанцій встановили, що Фомін О.В., підписуючи акт № 501228, ніяких претензій щодо вказаних в ньому порушень не зробив, а без заперечень підписав його. Таким чином, він втратив можливість вимагати проведення експертизи.

Під час повторного розгляду справи, суди першої та апеляційної інстанції, враховуючи вимоги ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу, дослідили надані сторонами докази та прийшли до висновку, що лічильник на об'єкті магазина - пекарні за адресою: вул. Шахтарська Дивізія, 26, встановлений з №130647 типу СА4-195, а в акті від 23.10.2006 року №501228 допущена помилка в номері і ця описка не може тягнути визнання спірного акту недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2006 року відповідач за первісним позовом надіслав на адресу позивача за первісним позовом рахунок №А3883/11 /акт від 02.11.2006 разом із протоколом засідання комісії від 02.11.2006 №29, які позивач отримав 14.11.2006 року.

Позивач за первісним позовом зазначений рахунок не сплатив, а тому господарський суд правомірно стягнув з господарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Універсал'' 27798,85 грн. вартості недоврахованої електричної енергії.

Договором № А3883 встановлено, що у разі порушення споживачем строку розрахунку, зокрема, за недовраховану електроенергію та на відшкодування збитків споживач зобов'язаний сплатити постачальнику електричної енергії пеню в розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач за первісним позовом направляв позивачу рахунки на сплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, проте позивач вказані рахунки не сплатив.

Таким чином, місцевий господарський суд, з яким погодився і апеляційний, прийшов до правильного висновку про те, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" про стягнення з господарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Універсал'' пені, 3% річних, інфляційних нарахувань за прострочення виконання зобов'язання є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, судова колегія не може погодитися з висновками судів стосовно розміру стягнутих 932,40 грн. пені, 164,16 грн. 3% річних, 750,57 грн. інфлядійпих, враховуючи наступне.

Відповідно до п.6 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 року № 122, на підставі акта виявлених порушень енергопостачальник розраховує розмір завданих внаслідок викрадення електричної енергії збитків на надсилає споживачеві електричної енергії рахунок для їх оплати.

Споживач електричної енергії здійснює оплату зазначених збитків протягом 30 днів після отримання рахунка.

Згідно п.2 цього Порядку, його дія поширюється на всіх споживачів електричної енергії –суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб, що використовують електричну енергію для власних потреб.

Як вбачається з матеріалів справи, відносини, що склалися між товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" та господарським товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Універсал'' внаслідок викрадення електричної енергії виникли після вступу постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 року № 122 в силу, а тому підпадають під її регулювання.

Крім того, постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 2006 року N 1497 затверджено зміни до Правил користування електричною енергією, відповідно до яких п.6.43 Правил змінено та викладено в наступній редакції: споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Зазначеного суди обох інстанцій не врахували.

Отже розміри пені, 3% річних та інфляційних, що стягнуті господарськими судами підлягають зменшенню враховуючи вищевказане та становлять: пеня –608,79 грн., 3% річних –108,41 грн., інфляційні –389,18 грн.

Разом з тим, касаційна інстанція вважає, що попередні судові інстанції правомірно відмовили господарському товариству з обмеженою відповідальністю фірмі "Універсал'' в задоволенні вимог по первісному позову в частині визнання відсутності у відповідача у справі права на вимогу у позивача суми в розмірі 27798,85 грн.; визнання відсутності у відповідача права на обмеження поставки електроенергії позивачу за несплату суми в розмірі 27798,85 грн., оскільки ці вимоги, виходячи із змісту положень ст.20 Господарського кодексу України та ст.16 Цивільного кодексу України не можуть бути способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки є такими, що не передбачені законом чи договором та суперечать ст. 19 Конституції України.

Щодо решти позовних вимог за первісним позовом про визнання незаконними дій відповідача по проведенню перевірки позивача неповноважними особами відповідача; по складанню акту від 23.10.2006 року № 501228 про порушення споживачем "Правил користування електричною енергією"; по винесенню рішення комісії по розгляду вищевказаного акту, вираженого у формі протоколу від 02.11.2006 року № 29; по нарахуванню позивачу об'єму недоврахованої електричної енергії на суму 27 79,85 грн.; по направленню позивачу попередження про обмеження постачання електроенергії від 13.11.2006 року №1999; про відключення електричної енергії від приміщень позивача та скасуванню рішення комісії з розгляду акту від 3.10.2006 року №501228, оформлене у формі протоколу від 02.11.2006 року №29, то висновки місцевого та апеляційного про непідвідомчість таких спорів господарським судам відповідно до вимог ст. 12 Господарського процесуального кодексу України є цілком обґрунтованими, а отже, суди правомірно на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України припинили провадження у справі.

Посилання господарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Універсал'' в касаційній скарзі на те, що працівники відповідача порушили Інструкцію про порядок дій працівників товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" при виявленні у побутових споживачів порушень Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої наказом № 98 від 27.03.2006 року не заслуговує на увагу, оскільки ця Інструкція регулює порядок дій при виявленні порушень у побутових споживачів, тобто у громадян, її дія на правовідносини у даній справі не розповсюджується.

З огляду на це та інші встановлені судом фактичні обставини, слід зазначити, що згідно ст. ст. 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє на підставі вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справі лише застосування ними норм матеріального та процесуального права. При цьому касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково їх перевіряти.

Згідно п. 5 ч. 1 ст.111-9 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право змінити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 111-10 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи вимоги ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, повторно дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку доказам, поданими сторонами.

Проте, апеляційний суд не дослідив, що за результатами розгляду зустрічного позову, суд першої інстанції припустився помилки при нарахуванні до стягнення з позивача за первісним позовом пені, 3% річних та інфляційних, а тому постанову апеляційного господарського суду потрібно змінити.

Відповідно до ч.4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Таким чином, з позивача за первісним позовом слід стягнути на користь відповідача за первісним позовом 289,05 грн. державного мита.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9 –111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу господарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Універсал" задовольнити частково.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 року у справі № 11/444пн(3/581пн) змінити і викласти в наступній редакції:

"Рішення господарського суду Луганської області від 01.11.2007 року в частині відмови в задоволенні первісного позову у частині вимог про визнання відсутності у відповідача у справі права на вимогу у позивача суми в розмірі 27 798,85 грн., що була нарахована на підставі оформленого у формі протоколу від 02.11.2006 року № 29 рішення комісії з розгляду акта від 23.10.2006 року № 501228; визнання відсутності у відповідача у справі права на обмеження поставки електроенергії позивачу у справі за несплату суми в розмірі 27798,85 грн., яка була нарахована на підставі оформленого у формі протоколу від 02.11.2006 року № 29 рішення комісії з розгляду акту від 23.10.2006 року № 501228 та в частині припинення провадження у справі в решті вимог первісного позову залишити без змін.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з господарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Універсал" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об’єднання" в особі Серговської філії 27798,85 грн. вартості недоврахованої електричної енергії, 608,79 грн. пені, 108,41 грн. 3% річних, 389,18 грн. інфляційних нарахувань та 289,05 грн. витрат зі сплати державного мита."

В решті постанову залишити без змін.

Головуючий Н.Кочерова

Судді: М.Михайлюк

М.Черкащенко