РІШЕННЯ

"31" липня 2008 р.

Справа № 5/117-2572

Господарський суд Тернопільської області

у складі

Розглянув справу

за позовом Державного підприємства - Тернопільська спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця УМВСУ в Тернопільській області, вул. Петрушевича, 4, м. Тернопіль

до Фермерського господарства "Делитканич", с. Великий Глибочок, Тернопільського району, Тернопільської області, 47703

за участю представників від:

Позивача: Яремишин І.Д. –гол. бухгалтер (дор. від 09.07.2008р.)

Відповідача: не з’явився

Суть справи :

Державне підприємство –Тернопільська спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця УМВСУ в Тернопільській області звернулося в господарський суд Тернопільської області з позовом до фермерського господарства «Делитканич»про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов’язавши відповідача передати йому бетономішалку, та про стягнення з останнього 6285,00грн.

Відповідач відзиву на позов не надав, в судове засідання не з’явився, хоча про час та місце розгляду спору був повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення - ухвали суду знаходиться в матеріалах справи).

Згідно ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

20 червня 2006р. між сторонами укладено угоду, далі –договір, на виконання якої, Орендодавець, позивач по справі, передав, а Орендар, відповідач по справі, прийняв в тимчасове користування строком на 1,5 місяці до 01.08.2006р. (всього на 42 дні) бетономішалку, (надалі - об’єкт оренди), і зобов’язався сплатити за її користування 510,00грн.

Позивач стверджує, що відповідач сплатив орендну плату за користування бетономішалкою в сумі 510,00грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 20.06.2006р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, проте після закінчення терміну договору об’єкту оренди не повернув, і не зважаючи на вимогу повернути бетономішалку (лист від 20.03.2007р. №15, який, як слідує із квитанції №297/59567, направлений відповідачу 21.03.2007р.), та сплатити заборгованість за користування нею після 01.08.2006р., продовжує користуватися останньою, у зв’язку з чим позивач змушений був звернутися в господарський суд з даним позовом.

В силу ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Зі змісту вищезазначеної правової норми вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на той самий строк, на який він укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Беручи до уваги те, що орендар продовжував користуватися майном після закінчення терміну дії договору (01.08.2006р.), і те, що позивачем направлено останньому вимогу про повернення об’єкту оренди 21.03.2007р., яка по суті є заявою про відсутність у орендодавця наміру продовжувати дію договору, то в силу вищезазначених норм закону термін дії договору був продовжений до 28.02.2007р. (а саме: з 01.08.2006р. до 13.09.2006р.(42 дні), згодом –до 25.10.2006р., - до 06.12.2006р., –до 17.01.2007р., - до 28.02.2007р.).

Згідно ч. 4 ст. 291 ГК України, правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

У відповідності зі ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Приймаючи до уваги, що договір припинив свою дію 27.02.2007р., а тому у відповідача в силу закону існує обов'язок повернути орендоване майно орендодавцю.

За таких обставин, враховуючи, що позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення об’єкту оренди (лист від 20.03.2007р. №15), яка останнім на час розгляду справи не виконана, і відповідачем на день розгляду справи будь-яких доказів, які б свідчили про протилежне, суду не надано, а тому позовні вимоги в частині зобов’язання фермерського господарства «Делитканич»передати позивачу бетономішалку підлягають задоволенню як обґрунтовано заявлені.

Згідно ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 2 договору Орендар зобов’язався сплачувати орендну плату за користування бетономішалкою в розмірі 510,00грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Приймаючи до уваги, що відповідач на день розгляду справи будь-яких доказів, які б свідчили про сплату орендної плати за користування об’єктом оренди за період дії договору з 01.08.2006р. до 28.02.2007р. не надав, а тому згідно вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України слід вважати, що за ним рахується заборгованість в сумі 2550,00грн. (а саме: з 01.08.2006р. по 13.09.2006р. –510,00грн., з 13.09.2006р. по 25.10.2006р. –510,00грн., з 25.10.2006р. по 06.12.2006р. –510,00грн., з 06.12.2006р. по 17.01.2007р. –510,00грн., з 17.01.2007р. по 28.02.2007р. –510,00грн.)

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3735,00грн. боргу по орендній платі, нарахованого позивачем після закінчення терміну дії договору за період з 28.02.2007р. по 31.03.2008р., заявлені безпідставно і задоволенню не підлягають.

Державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Усунути перешкоди Державному підприємству - Тернопільська спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця УМВСУ в Тернопільській області, вул. Петрушевича, 4, м. Тернопіль в користуванні бетономішалкою, яка була об’єктом оренди укладеної між сторонами угоди від 20.06.2006р.

3.          Зобов’язати фермерське господарство «Делитканич», с. Великий Глибочок, Тернопільського району, Тернопільської області, () в 10-денний строк з моменту набрання рішенням законної сили передати державному підприємству - Тернопільська спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця УМВСУ в Тернопільській області, вул. Петрушевича, 4, м. Тернопіль (), бетономішалку, яка була об’єктом оренди укладеної між сторонами угоди від 20.06.2006р.

4.          Стягнути з Фермерського господарства "Делитканич", с. Великий Глибочок, Тернопільського району, Тернопільської області, (), на користь Державного підприємства - Тернопільська спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця УМВСУ в Тернопільській області, вул. Петрушевича, 4, м. Тернопіль () –2550грн. 00коп. боргу, 126грн.38коп. витрат по сплаті державного мита, 118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

4.          Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

5.          В решті позову –відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор –апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя