ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Реклама, Консалтінг, Сервіс" ("РКС"), м. Донецьк,

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2008

зі справи № 24/142

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Борди України", м. Донецьк,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Реклама, Консалтінг, Сервіс" ("РКС")

про стягнення 704 762,56 грн.

та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Реклама, Консалтінг, Сервіс" ("РКС", далі – ТОВ "РКС")

до товариства з обмеженою відповідальністю "Борди України" (далі –ТОВ "Борди України")

про визнання недійсними договорів оренди та суборенди,

за участю представників сторін:

позивача –не з’явився,

відповідача –Хомахи В.Б., Кубах Е.В.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Борди України" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ "РКС" заборгованості за договорами суборенди від 01.01.2006 № 71 та оренди від 15.02.2006 № 14, а також сум пені та 3 % річних.

ТОВ "РКС" подало зустрічний позов про визнання недійсними згаданих договорів.

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.12.2007 у задоволенні зустрічного позову ТОВ "РКС" відмовлено, а позовні вимоги ТОВ "Борди України" задоволено частково: з відповідача стягнуто 553 151,21 грн. боргу; в частині стягнення 141 055 грн. боргу, 26 060,52 грн. пені та 3 % річних у сумі 5 212,10 грн. провадження у справи припинено.

ТОВ "РКС", не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, яку ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.01.2008 йому було повернуто без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) внаслідок неподання доказів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому розмірі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2008 апеляційну скаргу ТОВ "РКС" на рішення місцевого суду зі справи повернуто скаржникові без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 97 ГПК України з посиланням на подання скарги після закінчення строку, встановленого для апеляційного оскарження, без клопотання про відновлення цього строку.

17.03.2008 ТОВ "РКС" знов подало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 20.12.2007 разом з клопотанням про відновлення строку для її подання.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2008 (колегія суддів у складі: Запорощенко М.Д. –головуючий суддя, судді Акулова Н.В., Старовойтова Г.Я.) у задоволенні клопотання відповідача про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги відмовлено з посиланням на відсутність поважних причин для цього та апеляційну скаргу повернуто скаржникові без розгляду.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ "РКС" просить ухвалу суду апеляційної інстанції від 20.03.2008 скасувати внаслідок її винесення з неправильним застосуванням норм процесуального права та передати справу для здійснення апеляційного розгляду.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, заслухавши представників відповідача, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Відмовляючи у відновленні пропущеного процесуального строку, апеляційний суд послався на недодержання скаржником норм процесуального законодавства при первісному зверненні з апеляційною скаргою до суду.

Водночас первісну апеляційну скаргу ТОВ "РКС" було подано своєчасно. Попередні повернення апеляційної скарги відбулися на підставі пунктів 3 та 4 частини першої статті 97 ГПК України через порушення скаржником процесуальних вимог до належного оформлення її матеріалів.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

За приписами частини четвертої статті 97 ГПК України після усунення обставин, що зумовили повернення апеляційної скарги, стороні у справі забезпечується право повторної подачі апеляційної скарги у загальному порядку.

Згідно з частиною першою статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Беручи до уваги наведене, ухвалу апеляційного господарського суду від 20.03.2008 не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд суду апеляційної інстанції.

Таку правову позицію викладено й у постановах Верховного Суду України від 16.12.2003 зі справи № 02/4482, від 17.01.2006 зі справи № 39/62-12/140, від 21.03.2006 зі справи № 18/104, від 27.02.2007 зі справи № 30/103 та інших.

Керуючись статтями 1117, 1119-11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Реклама, Консалтінг, Сервіс" ("РКС") задовольнити.

2. Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2008 зі справи № 24/142 скасувати.

Справу передати Донецькому апеляційному господарському суду для розгляду по суті.

Суддя            В.Селіваненко

Суддя            І.Бенедисюк

Суддя                                                                                            Б.Львов