ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№ 15/9

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйова О.В. –головуючого

Полянського А.Г.

Фролової Г.М.

за участю представників:

позивача

не з’явились

відповідачів

1) Дунець О.Я. –дов. від 06.05.2008 року

2) не з’явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі Івано-Франківської області

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2007 року

у справі

№ 15/9 господарського суду Івано-Франківської області

за позовом

Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі Івано-Франківської області

до

- Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Європа"

- "Intertransport, Inc", 285 Liberty Street Ne Salem, OR97301 USA

про

визнання недійсними угод від 18.03.2004 року №1803/04, від 19.05.2004 року № 1905/04, від 09.09.2004 року № 709/04, від 19.09.2003 року № 1909/03

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 02.06.2008 року №02-12.2/184 у зв’язку з виходом з відпустки судді Полянського А.Г., для розгляду касаційної скарги у справі № 15/9, призначено колегію суддів у постійно діючому складі: головуючий – Муравйов О.В., судді – Полянський А.Г., Фролова Г.М.

У січні 2006 року Надвірнянська об’єднана державна податкова інспекція звернулася до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Європа" та "Intertransport, Inc" про визнання недійсними угод від 18.03.2004 року №1803/04, від 19.05.2004 року № 1905/04, від 09.09.2004 року № 709/04, від 19.09.2003 року № 1909/03, укладених між відповідачами.

В порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач подав доповнення та зміни до позовної заяви, в яких просить визнати недійсними контракти від 18.03.2004 року №1803/04, від 19.05.2004 року № 1905/04, від 09.09.2004 року № 709/04, укладені між відповідачами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.10.2003 року "Intertransport, Inc" зазнала адміністративного розпуску, а отже при укладенні спірних контрактів сторонами порушено вимоги статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", згідно якої суб’єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту).

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2007 року (суддя: Деделюк Б.В.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2007 року (судді: Юрченко Я.О. –головуючий, Процик Т.С., Галушко Н.А.) у справі № 15/9 господарського суду Івано-Франківської області в задоволенні позову відмовлено повністю.

Мотивуючи судові рішення, господарські суди, зокрема, зазначають, що позивачем не надано доказів того, що "Intertransport, Inc" ліквідована чи її реєстрацію скасовано, лист посольства України в США не може бути належним доказом у справі, оскільки чинним законодавством не встановлено повноважень даної установи встановлювати здатність суб’єктів господарювання до укладання угод.

Суди розглянули спір, керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючиcь з постановою, Державна податкова інспекція в Надвірнянському районі Івано-Франківської області звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду у справі № 15/9 господарського суду Івано-Франківської області, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати та винести нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення та неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 203 Цивільного кодексу України, згідно з вимогами якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідач-1 надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить рішення та постанову у справі залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача-1, присутнього у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Надвірнянська об’єднана державна податкова інспекція звернулася до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП Європа" та "Intertransport, Inc" про визнання недійсними угод, укладених між відповідачами.

Позивач звернувся з позовом, керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2007 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2007 року у справі № 15/9 господарського суду Івано-Франківської області в задоволенні позову відмовлено повністю.

Суди розглянули спір, керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи судове рішення суди першої та апеляційної інстанції не врахували наступного.

В липні 2005 року прийнято Кодекс адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного збору. У разі коли зазначені в частині першій цієї статті органи державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об’єднані державні податкові інспекції.

Згідно пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз суб’єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, а в розумінні пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України Надвірнянська об’єднана державна податкова інспекція (правонаступником якої є Державна податкова інспекція в Надвірнянському районі Івано-Франківської області) є суб’єктом владних повноважень, який у відповідності із підпунктом 4 пункту 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України має право звертатись з адміністративними позовами у випадках, встановлених законом.

Правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами (частина 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вищий господарський суд України вважає, що господарські суди вирішили спір, який непідвідомчий господарським судам, чим порушили норми процесуального права (статті 1, 12, 80 Господарського процесуального кодексу України), що в силу приписів частини 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування прийнятих у справі рішення та постанови.

Відповідно до статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Припинення провадження у справі –це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Існування норм, що регулюють припинення провадження у справі, викликано необхідністю вилучати з процесу судочинства справи, порушені за позовами, що подані на підставі помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду, або внаслідок розпорядчих дій сторін. При виявленні встановлених законодавством обставин відсутня необхідність розгляду справи по суті та винесення рішення. Припинення провадження у справі відбувається у випадках, коли неможливий судовий захист особи у господарському суді.

Оскільки позов поданий за правилами Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 4 статті 1119, статтями 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2007 року у справі № 15/9 господарського суду Івано-Франківської області скасувати.

Провадження у справі № 15/9 господарського суду Івано-Франківської області припинити.

Головуючий О.Муравйов

Судді А. Полянський

Г. Фролова