ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2008 р.

№ 4/1063-20/119 (4/1473-13/269)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П.А. (головуючого),

Харченка В.М.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства ”Львівобленерго” на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 4 березня 2008 року у справі № 4/1063-20/119 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ”Арле-кіно” до відкритого акціонерного товариства ”Львівобленерго” про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У червні 2005р. ТОВ ”Арле-кіно” звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ВАТ ”Львівобленерго” про стягнення 6316,18 грн. збитків завданих безпідставним відключенням електроенергії.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням господарського суду Львівської області від 15 серпня 2006р. у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 4 березня 2008р. рішення господарського суду Львівської області від 15 серпня 2006р. скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено стягнуто з відповідача на користь позивача 4103,18 грн. недоотриманого доходу, 1981,20 грн. фінансових санкцій та судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 1 лютого 2005р. між сторонами укладено договір № 63733 постачання електроенергії. Відповідно до умов даного договору відповідач зобов’язався постачати електроенергію, позивач оплачувати її вартість.

Доповідач: Гончарук П.А.

6 листопада 2004 року в результаті перевірки позивача щодо дотримання ним Правил користування електричною енергією складено акт № 015797 про виявлені порушення, передбачені п.п. 1.2.1, 2.2, 3.1 цих Правил, зокрема, відсутність пломб електропостачальної організації на кришці клемників розрахункового засобу обліку, підозра на втручання в конструкцію засобу обліку, самовільне приєднання споживачем струмоприймачів до електромереж (безоблікове підключення).

12 листопада 2004 року комісією з розгляду порушень відповідача позивачу вручено припис № 003618 від 6 листопада 2004 року про усунення порушень, зазначених в акті перевірки № 015797 від 6 листопада 2004 року.

14 січня 2005 року позивачем отримано претензію від 11 січня 2005 року з розрахунком нарахованих штрафних санкцій в розмірі 4694,71 грн.

27 травня 2005 року, на підставі акту інспекторів енергонагляду від 26 травня 2005 року про недопущення останніх до лічильника для вимкнення електроенергії, відповідачем припинено подачу електроенергії позивачу з посиланням на наявність заборгованості.

Предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення 6316,18 грн., з яких 4103,18 грн. сума збитків у вигляді неотриманого доходу та 1981,20 грн. п’ятикратна вартість недопоставленої електроенергії.

Суд першої інстанції посилаючись на те, що відповідачем доведена наявність заборгованості по оплаті електроенергії, у зв’язку з чим, відповідач мав підстави для припинення електропостачання, враховуючи, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача по відключенню електроенергії позивачу, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходячи з того, що розмір заборгованості, з наявністю якої відповідач пов’язував припинення подачі позивачу електричної енергії відсутній, дійшов висновку про безпідставне припинення відповідачем позивачу електричної енергії.

Даний висновок суду відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України ”Про електроенергетику” та п. 4.1.2 договору укладеного сторонами, у разі перерви в постачанні електроенергії позивачу з вини відповідача, відповідач несе відповідальність перед позивачем у розмірі п’яти кратної вартості недовідпущеної електроенергії.

Встановивши, що відповідачем недопоставлена позивачу електрична енергія на суму 396,24 грн., п’ятикратна вартість якої складає 1981,20 грн., суд другої інстанції стягнув дану суму недовідпущеної електроенергії.

Щодо стягнення 4103,18 грн. збитків (неотриманого доходу), суд апеляційної інстанції посилаючись на те, що сума збитків заявлена позивачем є обґрунтованою дійшов висновку, що дана сума підлягає до стягнення з відповідача.

Проте з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позову в частині стягнення 4103,18 грн. неотриманого доходу погодитись не можна.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. При цьому, у відповідності з ч. 2 цієї норми, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Таким чином, підставою для настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої ст. 224 ГК України, є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки; причинний зв’язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Проте, суд апеляційної інстанції, на дані вимоги норм матеріального права належної уваги не звернув та не дав їм належної правової оцінки.

Встановивши протиправність поведінки відповідача, у зв’язку з безпідставним припиненням постачання позивачу електроенергії, факт саме безпосереднього причинного зв’язку між заявленою до стягнення сумою збитків та неправомірними діями відповідача на підставі сукупної оцінки наявних у справі доказів не встановив і в судовому рішенні не навів відповідних мотивів.

Задовольняючи позов в частині стягнення збитків (неотриманого доходу) суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що між заявленою сумою збитків та протиправною поведінкою відповідача відсутній безпосередній причинно - наслідковий зв’язок. Разом з цим, заявлена до стягнення сума збитків ґрунтується на можливому отриманні прибутку позивачем, настання якого не можливо вважати реальним та неминучим.

Враховуючи, що судами попередніх інстанцій повно встановлені обставини справи, що мають значення для справи, проте судом апеляційної інстанції їм дана неправильна правова оцінка, суд вважає за можливе в частині стягнення 4103,18 грн. неотриманого доходу постанову суду апеляційної інстанції скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у позові.

В частині стягнення 1981,20 грн. п’ятикратної вартості недопоставленої електроенергії постанова суду апеляційної інстанції є законною, відповідає нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, а тому в цій частині постанову апеляційного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11112, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства ”Львівобленерго” задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 4 березня 2008 року у справі № 4/1063-20/119 в частині стягнення 4103,18 грн. неотриманого доходу та судових витрат – скасувати і в цій частині позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ”Арле-кіно” на користь відкритого акціонерного товариства ”Львівобленерго” 51,00 грн. державного мита.

В решті дану постанову - залишити без змін.

Головуючий           Гончарук П.А.

Судді Харченко В.М.

Стратієнко Л.В.