ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2008 р.

Справа № 12/131/05-НР

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Тофана В.М.,

суддів: Журавльова О.О., Михайлова М.В.

при секретарі судового засідання Бритавській Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача –Гусак О.М., за дов.

від відповідача –Савченко В.М., за дов.

від третьої особи –не з’явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлений,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „НЕТ”

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 27.05.2008 року

у справі № 12/131/05-НР

за заявою Відкритого акціонерного товариства „НЕТ”, м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1

про винесення додаткового рішення

за позовом Акціонерного товариства закритого типу будівельної компанії „Глиноземпромбуд”, м.Миколаїв, вул. Спаська, 72

до відповідача Відкритого акціонерного товариства „НЕТ”, м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –Управління капітального будівництва реконструкції та ремонту Виконкому Миколаївської міської ради, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 7

про розірвання договору та стягнення 57000 грн. збитків

встановив:

ВАТ „НЕТ” (далі-відповідач) звернулось у місцевий господарський суд Миколаївської області з заявою в порядку ст. 88 ГПК України про прийняття додаткового рішення по цій справі про стягнення з АТЗТ „Глиноземпромбуд” (далі-позивач) на користь відповідача державного мита в сумі 656,98 грн., оплати послуг адвоката в сумі 9000 грн., оплати за розрахунково-касове обслуговування при переказі оплати послуг адвоката в сумі 49 грн. і витрати на відрядження в сумі 1188,42 грн., пов’язані з розглядом цієї справи. При цьому заявник посилається на ст.ст. 44, 49 та 88 ГПК України, які передбачають склад і розподіл судових витрат, а також винесення додаткового рішення щодо цих витрат.

Ухвалою місцевого господарського суду від 28.05.2008р. в задоволенні заяви відповідача відмовлено з огляду на те, що останній в рамках розгляду цієї справи не звертався з такими вимогами і вони не були предметом розгляду в судовому засіданні.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу суду скасувати і задовольнити його вимоги в заяві про відшкодування судових витрат у повному обсязі, посилаючись на порушення судом процесуальних норм.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає її необґрунтованою, оскільки такі вимоги не були заявлені в судових засіданнях, крім того, вимоги на стягнення витрат на відрядження і розрахунково-касове обслуговування не передбачені ГПК України.

Розглянувши доводи заявника в апеляційній скарзі і доданих до неї документів, матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи. призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи.

До інших витрат у розумінні ст. 44 ГПК України відносяться, зокрема, суми, які підлягають оплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (ст. 30 ГПК, п.1 роз’яснень Вищого господарського суду України від 04.03.98р. № 02-5/78 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” з подальшими змінами і доповненнями).

В даному випадку відповідач (ВАТ „НЕТ”) при розгляді судами апеляційної і касаційної інстанцій його апеляційних і касаційних скарг документально не підтвердив витрати на послуги адвоката у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру”, що передбачено ст. 48 ГПК України. Отже, ці витрати не були предметом розгляду в судах апеляційної і касаційної інстанцій і ними не вирішувалось питання про розподіл цих витрат, згідно яких відповідно до ст. 88 ГПК України господарський суд приймає додаткове рішення. Крім того, договір про надання послуг адвоката від 20 червня 2006р. був укладений терміном до 31 грудня 2006р. (а.с. 16, т. ІІІ), а відповідач стягує витрати на послуги адвоката за 2007 рік.

Відповідно до п. 6.4 вказаних вище роз’яснень ВГСУ у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд, розподіл судових витрат зі справи, у тому числі і сум державного мита за подання заяви про перегляд рішення в апеляційному та касаційному порядку або перегляд його за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (ст.ст. 105, 111-11 ГПК).

Таким чином, суд першої інстанції на підставі рішень апеляційної і касаційної інстанцій про розподіл судових витрат може видати відповідний наказ про стягнення судових витрат.

Отже, суд першої інстанції не вправі був приймати додаткове рішення про розподіл судових витрат за апеляційними і касаційними скаргами ВАТ „НЕТ” (відповідача по справі), по яким судами апеляційної та касаційної інстанцій приймались судові рішення.

Крім того, витрати, понесені у зв’язку зі службовим відрядженням до суду для прийняття участі в його засіданнях і розрахунково-касові операції, не віднесені нормами Господарського процесуального кодексу України (розділ VI) до судових витрат.

З цього приводу є Інформаційний лист Вищого господарського суду України №01-8/164 від18.03.2008р. „Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007році”(п. 29). Тому такі витрати задоволенню не підлягають.

Але при розгляді апеляційної скарги ВАТ „НЕТ” на рішення господарського суду Миколаївської області від 27.03.2007р. по цій справі з прийняттям Одеським апеляційним господарським судом постанови від 09.10.2007р., якою зазначене рішення суду було скасовано і у позові позивачу було відмовлено., не було розглянуто питання щодо розподілу державного мита при подачі апеляційної скарги в сумі 164,74 грн., сплаченої до державного бюджету платіжним дорученням від 18.04.2007р. № 17, яке було надано до апеляційної скарги.

У відповідності зі ст.ст. 44, 45, 49 і 88 ГПК України витрати по сплаті державного мита відповідачем при поданні апеляційної скарги на вказане рішення суду першої інстанції, яке було скасовано і в позові АТЗТ „Глиноземпромбуд”–відмовлено, а апеляційна скарга відповідача задоволена, на користь останнього з АТЗТ компанії „Глиноземпромбуд” підлягає стягненню 164,74 грн. державного мита.

При таких обставинах апеляційна скарга відповідача на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 27.05.2008р. у цій справі задоволенню не підлягає, а підлягає задоволенню тільки заява в частині віднесення на позивача державного мита в сумі 164,74 грн. з вказаних вище підстав.

Враховуючи викладене і керуючись ст. ст. 88, 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ВАТ„НЕТ” на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 27 травня 2008р. у справі № 12/131/05-НР залишити без задоволення, а зазначену ухвалу суду –без змін.

Заяву ВАТ„НЕТ” від 31 березня 2008 року про винесення додаткового рішення по цій справі задовольнити частково в частині витрат по сплаті державного мита в сумі 164,74 грн. за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Миколаївської області від 27 березня 2007 року у цій справі.

Стягнути з АТЗТ „БК ”Глиноземпромбуд” (м. Миколаїв, вул. Спаська, 72, р/р 2 в МФ „Кредит-банк” (Україна), МФО 326762, ) на користь ВАТ„НЕТ” (м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1, р/р 3333 в АКБ „Правекс-Банк”, МФО 321983, ) 164 (сто шістдесят чотири) грн. 74 коп. витрат по державному миту за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Миколаївської області від 27 березня 2007 року у справі №12/131/05-НР .

Наказ видати господарському суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя:                                                                      В.М. Тофан

Судді:                                                                                           О.О.Журавльов

М.В. Михайлов