ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Коваленка В.М.,

Заріцької А.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги

АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кіровоградської обласної філії

на постанову

та ухвалу

від 12.03.2008 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 19.11.2007 р. господарського суду Кіровоградської області

у справі

№ 10/41 господарського суду Кіровоградської області

за заявою

АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кіровоградської обласної філії

до

Житлово-будівельного кооперативу "Молодий спеціаліст", м. Кіровоград

про

банкрутство

в судовому засіданні взяв участь представник:

ініціюючого кредитора

Пінчук Ю.А., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 26.02.2007 р. за заявою АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кіровоградської обласної філії порушено провадження у справі № 10/41 про банкрутство Житлово-будівельного кооперативу "Молодий спеціаліст" (далі –ЖБК "Молодий спеціаліст") в порядку ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2007 р. (суддя Жак В.В.) провадження у справі припинено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 12.03.2008 р. (судді: Голяшкін О.В. - головуючий, Білецька Л.М., Науменко І.М.) апеляційну скаргу АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кіровоградської обласної філії залишено без задоволення, а ухвала господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2007 р. –без змін.

Не погоджуючись з винесеними судовими рішеннями, АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кіровоградської обласної філії звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2008 р. і ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2007 р. та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме ч. 3 ст. 209 Господарського кодексу України, ч. ч. 7, 8 ст. 5 Закону про банкрутство.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Припиняючи провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що боржник у справі –ЖБК "Молодий спеціаліст" не є суб'єктом підприємницької діяльності, а тому не може бути суб'єктом банкрутства.

При цьому, суди керувалися визначенням боржника, наданим у ст. 1 Закону про банкрутство, а також положеннями ч. 3 ст. 209 Господарського кодексу України.

Втім, такий висновок попередніх судових інстанцій законним та обґрунтованим визнати не можна з огляду на таке.

Стаття 3 Господарського кодексу України поділяє господарську діяльність на два види, а саме на підприємництво та некомерційну господарську діяльність (некомерційне господарювання).

Згідно з ч. 2 ст. 3, ст. 42 Господарського кодексу України підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 52 Господарського кодексу України некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

Господарський кодекс України передбачає визнання банкрутом лише суб'єкта підприємництва (Глава 23 цього кодексу).

Суб'єктом підприємництва є підприємці (ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України).

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 209 Господарського кодексу України суб'єктом банкрутства може бути лише суб'єкт підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство боржником є суб'єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов'язання протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати.

Однак, частиною 4 статті 5 Закону про банкрутство, який є спеціальним нормативно-правовим актом, встановлено, що положення цього Закону застосовуються також до юридичних осіб, які діють у формі споживчого товариства, благодійного чи іншого фонду.

Отже, Закон про банкрутство передбачає, що його положення підлягають застосуванню і до юридичних осіб, які прирівняні до інших суб’єктів банкрутства, однак метою їх діяльності не є отримання прибутку, тобто неприбуткові (некомерційні) організації.

Разом з тим, положеннями частин 7 та 8 статті 5 Закону про банкрутство чітко встановлено, що положення цього Закону не застосовуються до юридичних осіб –казенних підприємств, а також до юридичних осіб –підприємств, що є об'єктами права комунальної власності, якщо стосовно них виключно на пленарному засіданні відповідної ради органів місцевого самоврядування прийняті рішення щодо цього.

Як вбачається з матеріалів справи, щодо ЖБК "Молодий спеціаліст" не було прийнято жодного рішення, яке б обмежувало дію Закону про банкрутство по відношенню до даного суб'єкта господарювання.

Таким чином, у суду були відсутні правові підстави для припинення провадження у справі про банкрутство.

У зв'язку з чим, оскаржувані ухвала суду першої інстанції про припинення провадження у справі та постанова суду апеляційної інстанції про залишення її без змін підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а справа – направленню на новий розгляд.

Оскільки провадження у даній справі порушено за ст. 52 Закону про банкрутство, при новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно врахувати те, що до юридичних осіб, які прирівняні до інших суб’єктів банкрутства, однак метою діяльності яких не є отримання прибутку, положення ст. 52 Закону про банкрутство застосовуються не в повному обсязі, так як в даному випадку у них відсутня підприємницька діяльність.

Тому, така підстава для порушення провадження у справі в порядку ст. 52 Закону про банкрутство, як наявність ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, не є належною в даних правовідносинах.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 1, 5, 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 3, 42, 52, 209 Господарського кодексу України та ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111, Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кіровоградської обласної філії задовольнити.

2.          Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2008 р. та ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 19.11.2007 р. у справі № 10/41 скасувати.

3.          Справу № 10/41 передати на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді                                                    В.М. Коваленко

А.О. Заріцька