ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.07.2008                                                             Справа № 10/87

За позовом ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород-Оноківці

До Тячівського міського комунального підприємства „Міськжитлокомунгосп”, м. Тячів

про стягнення суми 17916,63грн., в т.ч. 13945,96грн. основного боргу за спожиту електроенергію, 1458,79грн. пені, 2265,37грн. інфляційних, 246,51грн. 3% річних

Суддя І.В.Івашкович

Представники:

від позивача: Страшко С.О., юрисконсульт, довіреність № 2119 від 07.04.08

від відповідача: -

СУТЬ СПОРУ: ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород-Оноківці звернулось з позовом до Тячівського міського комунального підприємства „Міськжитлокомунгосп”, м. Тячів про стягнення суми 17916,63грн.,в т.ч. 13945,96грн. основного боргу за спожиту електроенергію, 1458,79грн. пені, 2265,37грн. інфляційних, 246,51грн. 3% річних.

Позов мотивує тим, що відповідач в порушення взятих на себе за договором № Р06/12-0356 від 20.08.07 про постачання електричної енергії зобов’язань не оплатив вартість спожитої в період з серпня 2007р. по лютий 2008р. електроенергії, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 13945,96грн. За несвоєчасну та неповну оплату спожитої в межах вказаного періоду електроенергії відповідачу на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано інфляційні в розмірі 2265,37грн. та 3% річних в розмірі 246,51грн., на підставі п. 4.2.1 договору, ст.ст. 231, 232 Господарського кодексу України - нараховано пеню в розмірі 1458,79грн.

Представник позивача в процесі судового розгляду справи позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на підтвердження підстав позовних вимог доданими документами.

Відповідач, якого було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду, в черговий раз не забезпечив явку свого уповноваженого представника для участі в судовому засіданні.

Натомість, згідно з надісланим письмовим відзивом на позов відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на ті підстави, що електроенергію на суму 14637,96 грн., на яку виставлено рахунок за серпень 2007р., фактично було спожито іншими особами та до моменту укладення між сторонами договору № Р06/12-0356 від 20.08.07.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” в особі Тячівського РЕМ, як Постачальником, та Тячівським міським комунальним підприємством „Міськжитлокомунгосп”, як Споживачем, укладено договір № Р06/12-0356 від 20.08.07 про постачання електричної енергії. Відповідно до умов вказаного договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення електроустановок, що вказані у додатку №4, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електроенергії, здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, які є його невід’ємною частиною.

Із фактичних обставин і матеріалів справи вбачається, що згідно з виставленими відповідачу до оплати щомісячними рахунками останньому за період з серпня 2007р. по січень 2008р. проведено нарахування за використану електроенергію на загальну суму 18202,14грн. (копії рахунків на оплату додано).

Виходячи з аналізу доданого позивачем розрахунку боргу в розмірі 13945,96грн., судом зроблено висновок про те, що нарахування за жовтень, листопад, грудень 2007р., січень 2008р. відповідачем повністю оплачено. Фактично заборгованість в розмірі 13945,96грн. виникла через неоплату рахунку за серпень 2007р., що містить нарахування за спожиту електроенергію в кількості 34280 квт/год на суму 14627,96грн. Із доданої позивачем розшифровки до рахунку №356 від 31.08.2007р. слідує, що кількість спожитої електроенергії, що складає 34280 квт./год, визначено за різницею показників приладу обліку № 44135729, а саме –попереднього показника 002020 квт/год та останнього –005448 квт/год.

На вимогу суду позивачем додано первинні документи обліку електроенергії на підтвердження обсягу спожитої електроенергії, на оплату якої виставлено рахунок №356 від 31.08.07. Зокрема, показник приладу обліку № 44135729, що відповідає 002020 квт/год, було зафіксовано станом на 07.08.06 згідно з переданим Тячівською міською радою звітом про використану електроенергію за серпень 2006р. Показник приладу обліку № 44135729, що відповідає 005448 квт/год, зафіксовано станом на 20.08.07 (на дату укладення спірного договору) згідно з переданим Тячівським „Міськжитлокомунгоспом” актом про використану електричну енергію за серпень 2007р.

Виходячи з вищенаведених фактичних обставин, які документально підтверджено, суд констатує, що електроенергія в кількості 34280 квт/год на оплату якої відповідачу з підстав спірного договору № Р06/12-0356 від 20.08.07 виставлено рахунок № 356 від 31.08.07, фактично була спожита до моменту укладення вказаного договору.

Будь-яких домовленостей сторін стосовно застосування умов договору до відносин, що виникли до його укладення (ст.631 Цивільного кодексу України), а саме, щодо сплати боргу за спожиту до укладення договору електроенергію, спірний договір № Р06/12-0356 від 20.08.07 не містить.

Відповідно до врегульованих ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України загальних умов виконання зобов’язань, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, інших правових актів, а за відсутності конкретних вимог –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як зазначено вище, підставою заявлених позовних вимог по даній справі є неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором № Р06/12-0356 від 20.08.07.

Оскільки із фактичних обставин і матеріалів справи слідує, що спірна заборгованість виникла за електроенергію, спожиту до укладення договору № Р06/12-0356 від 20.08.07, підстави вимог позивача слід визнати необґрунтованими, такими, що не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог як в частині основного боргу в розмірі 13945,96грн., так і нарахованих за прострочку його оплати сум пені, інфляційних, 3% річних.

В задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя                                                                                 І.В.Івашкович

Рішення оформлене відповідно до ст.84 ГПК України, підписано 10.07.08.