ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№
5/142(9/293)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Грейц
К.В.,

суддів
:

Бакуліної
С.В.,  Глос О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали касаційного подання

Світловодського
міжрайонного прокурора

на
постанову

від
19.02.2008 року Дніпропетровського
апеляційного господарського суду

у
справі

№
5/142(9/293)

господарського
суду

Кіровоградської
області

за
позовом

Світловодського
міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Великоандрусівської
сільської ради

до

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

про

визнання
недійсними договорів та зобов'язання
повернути обладнання системи водопостачання

в
судовому засіданні взяли участь представники :

від
позивача:

не
з'явились

від
відповідача: від прокуратури:

ФО
-підприємець ОСОБА_1 не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
Господарського суду Кіровоградської області (суддя Хилько Ю.І.) від 09.11.2007
року у справі № 5/142(9/293) позовні вимоги задоволено частково; визнано
недійсним договір оренди обладнання системи водопостачання від 03.11.2003 року,
укладений між Великоандрусівською сільською радою та ФО -підприємцем ОСОБА_1;
визнано недійсним договір оренди обладнання системи водопостачання від
30.10.2003 року на майбутнє, тобто з моменту винесення рішення, укладений між
Великоандрусівською сільською радою та ФО -підприємцем ОСОБА_1; в решті
позовних вимог відмовлено повністю; стягнуто з відповідача в доход державного
бюджету 85,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Постановою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду (головуючий суддя -Лотоцька
Л.О., судді - Бахмат Р.М., Євстигнеєв О.С.) від 19.02.2008 року рішення
Господарського суду Кіровоградської області від 09.11.2007 року у справі №
5/142(9/293) змінено; в позові відмовлено повністю.

В
касаційному поданні Світловодський міжрайонний прокурор просить скасувати
постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.02.2008
року, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.11.2007 року
залишити без змін, посилаючись на невірне застосування норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст.48 ЦК УРСР, ст.ст.11, 19 Закону України “Про
оренду державного та комунального майна”.

У
поясненні на касаційне подання відповідач заперечує викладені в ньому доводи та
вважає відсутніми підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши
заперечення відповідача на касаційне подання, перевіривши правильність
застосування норм матеріального та процесуального права в рішенні місцевого
господарського суду та в постанові апеляційного господарського суду, колегія
суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційне
подання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Світловодський
міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Великоандрусівської сільської
ради звернувся до суду з позовом до ФО - підприємця ОСОБА_1 про визнання
недійсними на майбутнє договорів оренди обладнання системи водопостачання від
30.10.2003 року та від 03.11.2003 року на підставі ст.48 ЦК УРСР, вважаючи, що
договори не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки, зокрема,
сторонами невірно визначено розмір орендної плати. Також прокурор просив
зобов'язати відповідача повернути позивачу об'єкт оренди.

Задовольняючи
позов місцевий господарський суд виходив із того, що спірні договори мають бути
визнані недійсними, як такі, що не відповідають вимогам закону, оскільки
сторонами невірно визначено розмір орендної плати; оцінка майна, яке
передавалось в оренду в порядку, визначеному законодавством не проводилась.

Відмовляючи
в задоволенні позову, апеляційний господарський суд виходив із того, що
оскільки об'єктом оренди є комунальне а не державне майно, а прокурором і
позивачем, Великоандрусівською сільською радою, не надано доказів визначення
останньою Методики розрахунку та порядку використання орендної плати, як те
передбачено ч.2 ст.19 Закону України “Про оренду державного та комунального
майна”, сторона за договором оренди вносить орендну плату в розмірі,
визначеному договором оренди. Крім того, оскільки прокурор просив визнати
договори недійсними лише з підстав, що зазначений в договорах розмір орендної
плати не відповідає чинному законодавству, місцевий суд в порушення п.2 ст.83
ГПК України вийшов за межі позовних вимог, за відсутності про це клопотання
заінтересованої сторони, та з власної ініціативи змінив підстави позову.

Колегія
суддів не погоджується з висновком апеляційного суду стосовно виходу місцевого
суду за межі позовних вимог з огляду на таке.

Підстава
позову -це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зазначаючи,
що спірні угоди є недійсними, оскільки на момент їх укладення не відповідали
вимогам закону (ст.48 ЦК УРСР), прокурор посилався на невірне визначення в
договорах розміру орендної плати, в тому числі і через відсутність в договорах
такої істотної умови для договорів оренди як оцінка об'єкту оренди (т.2
а.с.51-52). Апеляційний господарський суд на це уваги не звернув.

Зазначаючи
про те, що Великоандрусівською сільською радою не надано доказів визначення
останньою Методики розрахунку та порядку використання орендної плати, як те
передбачено ч.2 ст.19 Закону України “Про оренду державного та комунального
майна”, апеляційний суд, разом з тим, не витребовував у позивача будь-яких
доказів або пояснень з цього приводу. Тому, висновок апеляційного суду, що Методика
розрахунку орендної плати органом місцевого самоврядування не визначена,
отже, сторона за договором оренди правомірно вносить орендну плату в розмірі,
визначеному цим договором оренди, є передчасним.

Місцевий
господарський суд, зазначаючи про невірне визначення в спірних договорах
розміру орендної плати, також не з'ясовував чи визначена позивачем Методика
розрахунку та порядок використання орендної плати для об'єктів, що належать до
комунальної власності та, безпідставно послався на Методику розрахунку та
порядку використання орендної плати за оренду державного майна, затверджену
постановою КМ України №786 від 04.10.1995 року.

Колегія
суддів звертає увагу і на те, що заява прокурора про зміни до позовної заяви
(т.1 а.с.73-74): по-перше, по суті є змінами у вигляді доповнення підстав
позову через збільшення обставин на яких цей позов ґрунтується і, який заявлено
про визнання угод недійсними у зв'язку з їх невідповідністю закону на підставі
ст.48 ЦК УРСР, оскільки не містить відмови від попередньо заявлених підстав
позову; по-друге, не позбавляє позивача вимагати вирішення спору по суті, в
тому числі з урахуванням обставин, якими його попередньо було обґрунтовано
(зокрема, відсутність ліцензії на здійснення послуг з холодного водопостачання)
(ч.5 ст.29 ГПК України).

Зазначене
неповне встановлення обставин справи є суттєвим порушенням ст.43 ГПК України та
виключає можливість висновку касаційної інстанції щодо правильності
застосування судом норм матеріального права при вирішенні спору. У зв'язку з
цим постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції
слід взяти до уваги наведене в цій постанові, вжити всі передбачені законом засоби
для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і
обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним
законодавством вирішити спір.

Керуючись
ст.ст.1115, 1117, 1118, п.3 ч.1 ст.1119,
ч.1 ст.11110, ст.11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне
подання Світловодського міжрайонного прокурора на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 19.02.2008 року у справі № 5/142(9/293)
задовольнити частково.

Постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.02.2008 року та
рішення Господарського суду Кіровоградської області від 09.11.2007 року у
справі № 5/142(9/293) скасувати.

Справу
№ 5/142(9/293) направити до Господарського суду Кіровоградської області на
новий розгляд.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна
О.Глос