ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.08

Справа №АС13/224-08.

за
позовом: Сумського обласного відділення Фонду соціальногозахисту

інвалідів

до
відповідача:   приватного підприємця
ОСОБА_1

про
стягнення    3148 грн. 05 коп.

СУДДЯ        ЛИХОВИД Б.І.

За
участю представників сторін:

Від
позивача:          Груздо Т.С.

Від
відповідача:      не з'явився

СУТЬ
СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість на загальну
суму 3148 грн. 05 коп., в тому числі: 2843 грн. 75 коп. адміністративно -
господарських санкцій за невиконання робочих місць, призначених для
працевлаштування інвалідів у 2006 році та 304 грн. 30 коп. пені.

Відповідач
відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання 05.06.2008 року не
зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений  належним чином, тому, відповідно до ч. 6 ст.
71 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача,
дослідивши наявні докази по справі, суд вважає задовольнити позовні вимоги,
виходячи з наступного:

Статтею
4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» № 875-ХІІ від
21.03.1991р. зі змінами та доповненнями (далі Закон) передбачено, що держава
створює правові, економічні, політичні, соціально-побутові і
соціально-психологічні умови для задоволення потреб інвалідів у відновленні
здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській
діяльності.

Згідно
ч. 5 ст. 20 Закону, фінансування заходів щодо соціальної, трудової,
фізкультурно-спортивної та професійної реабілітації інвалідів, надання позик на
створення робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів,
забезпечення інвалідів технічними реабілітаційними засобами, оплата навчання та
перекваліфікація здійснюються Фондом соціального захисту інвалідів.

Відповідно
до ч. 1 ст. 19 Закону для підприємств (об'єднань), установ і організацій
незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих
місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у
кількості одного робочого місця.

Ст.
20 Закону встановлено обов'язок підприємств (об'єднань), установ і організацій
незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів
менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ч. 1 ст. 19 Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі
середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні),
установі, організації за кожне робоче місце не зайняте інвалідом. Але,
відповідно до п. 3.7 Інструкції, щодо заповнення форми № 10-ПІ «Звіт про
зайнятість і працевлаштування інвалідів», що затверджено Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України 10.02.2007 року № 42, сума коштів
адміністративно-господарських санкцій, яку повинен сплатити роботодавець у разі
невиконання нормативу, на яких працює 15 осіб і більше, сума коштів
адміністративно-господарських санкцій сплачується у розмірі середньорічної
заробітної плати на підприємстві, установі, організації, у фізичної особи, яка
використовує найману працю, а для роботодавців, у яких працює від 8 до 15 осіб
- в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному
підприємстві.

Сплату
адміністративно-господарських санкцій підприємства (об'єднання), установи і
організації провадять відповідно до закону за рахунок прибутку, який
залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів
(обов'язкових платежів). У разі відсутності коштів адміністративно-господарські
санкції можуть бути застосовані шляхом звернення стягнення на майно
підприємства (об'єднання), установи і організації в порядку, передбаченому
законом.

Пунктом
2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману працю суми адміністративно-господарських
санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007
року, передбачено, що суми адміністративно-господарських санкцій та пені
перераховуються роботодавцем на рахунок, відкритий в органах державного
казначейства до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулось порушення
нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно
статистичних даних за 2006 рік по приватному підприємцю ОСОБА_1,
середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства
у 2006 році становила 8 чоловік.

Таким
чином, згідно із ст.19 Закону, на підприємстві відповідача у 2006 році норматив
складає 1 робоче місце. Звіт відповідачем не подавався, тобто не було створено
1 робоче місце для працевлаштування інваліда. Отже, відповідачем не виконано
норматив по створенню 1 робочого місця для працевлаштування інваліда.
Відповідно до поданого відповідачем звіту, розмір середньої річної заробітної
плати на підприємстві за 2006 рік становить 5687 грн. 50 коп.

Таким
чином, сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання відповідачем
нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006
році, становить 2843 грн. 75 коп.

Сумським
обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів встановлено, що зазначених
вище відрахувань відповідачем не здійснено, а тому заборгованість по сплаті
адміністративно-господарських санкцій складає 2843 грн. 75 коп.

П.
20 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»,
передбачено, що надходження до Фонду України соціального захисту інвалідів
належать до надходжень спеціального фонду Державного бюджету України на 2007
рік.

Таким
чином, несплата відповідачем адміністративно-господарських санкцій за
невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів
у 2006 році, призвела до ненадходження цих коштів до Державного бюджету
України, що, в свою чергу, перешкоджає державі у створенні економічних,
соціально-побутових, соціально-психологічних умов для задоволення потреб
інвалідів, чим порушуються інтереси держави та соціальні гарантії прав
інвалідів.

Як
зазначається у статті 8 Закону України «Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» державне управління в галузі забезпечення соціальної
захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з
питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров'я України та
органами місцевого самоврядування.

Відповідно
до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434 Фонд
соціального захисту інвалідів є урядовим органом державного управління, який
діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Згідно
до пункту 9 цього ж Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за
погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах
граничної чисельності його працівників.

За
змістом статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в
Україні» саме Фонду соціального захисту інвалідів надано право на стягнення
адміністративно-господарських санкції за недодержання законодавчо встановленого
нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Пункт
4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що до компетенції
адміністративних судів відносяться спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 року № 314, яка ще діяла
у 2006 році, робоче місце вважається створеним, якщо воно відповідає
встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології,
атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК,
органів держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів і введено в дію
шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Відповідач
не подав доказів сплати 2843 грн. 75 коп. адміністративно-господарських санкцій
за нестворення 1 робочого місця для працевлаштування інваліда в 2006 року
відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», тому суд вважає вимоги позивача, щодо стягнення
зазначеної суми правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно
до Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських
санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007
року № 70, порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені в розмірі 120% річних облікової ставки НБУ за
кожен календарний день прострочення.

Станом
на 08.04.2008 року сума пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських
санкцій становить 304 грн. 30 коп., що підтверджується відповідним розрахунком
позивача (в справі).

Таким
чином, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача суми пені в розмірі 304
грн. 30 коп. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 162, 163
Кодексу адміністративного  судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Сумського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (40000, м. Суми, вул. Горького, 2, р/р
0002 відділення Державного казначейства у Сумській області в банку
ГУДКУ м. Суми, МФО 837013, код 23636315, код бюджетної класифікації 50070000
(за несвоєчасні робочі місця для інвалідів за 2006 рік) 2843 грн. 75 коп.
адміністративно - господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць,
призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році та 304 грн. 30 коп.
пені.

3.          Видати виконавчий лист після набрання
постановою законної сили.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного
адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження подається до суду
апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня
складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо буде подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання,
апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ
Б.І.ЛИХОВИД

Повний
текст постанови підписано 09.06.2008 року.