ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.08

Справа №АС10/523-07.

За позовом:            Шосткінська міжрайонна державна податкова інспекція

до відповідачів: 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Балканкар-Сервіс»,

м. Харків

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Ініт», м. Харків

про визнання договорів купівлі-продажу недійсними

СУДДЯ І.В.МАЛАФЕЄВА

Представники сторін:

від позивача:          Тихоненкова С.О.

від відповідачів          1) не з’явився

2) не з'явився

Суть спору: позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу №3/2004 від 01.07.2004 р. та договір купівлі-продажу №3/05 від 03.01.2005 р. укладений між відповідачами з моменту їх укладення, як такі, що не відповідають вимогам закону.

Ухвалою суду від 06.12.2007 р. провадження у даній справі зупинялося до вирішення справи №АС12/594-07 по суті.

Після усунення обставин, що були підставою для зупинення, провадження у справі №АС10/523-07 було поновлено.

Відповідачі в судове засідання не з’явилися, проти позову перший відповідач в попередній судових засіданнях заперечував, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі п.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне.

Позивачем - Шосткинською МДПІ було проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Балканкар - Сервіс" (м. Шостка) за період з 01.07.2004 р. по 30.06.2007 р.

В ході перевірки встановлено, що між ТОВ "Балканкар-Сервіс" (покупець) та ТОВ '"Ініт" (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 3/2004 від 01.07.2004 року, предметом договору якого є продаж та придбання обладнання на суму 194000,00 грн., в т.ч. податок на додану вартість 32 333,00 грн. За умовами договору визначена поставка товару відбувається зі складу продавця.

Отримання продукції проводилося на виробничій базі продавця з наданням видаткових матеріалів покупця.

На виконання умов цього договору ТОВ "Балканкар-Сервіс" придбало від ТОВ "Ініт" обладнання (згідно специфікації) на загальну суму 176 400,00 грн. , в т.ч. 29400 грн.

Отримання обладнання проводилося згідно видаткових накладних та податкових накладних на придбання товарів.

Як зазначив в судовому засіданні позивач розбіжність між сумою по накладних та податкових накладних становить в тім, що до складу податкового кредиту включено податок на додану вартість по оплаті.

Також під час перевірки було встановлено, що між ТОВ «Балканкар-Сервіс" (покупець) та ТОВ "Ініт" (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 3/05 від 03.01.2005 року предметом договору якого є продаж та придбання обладнання (згідно специфікації). Сума договору складає 452 045,00 грн., в т.ч. податок на додану вартість 75 340,83 грн.

Пунктом 7 вищезазначеного договору визначені умови поставки: передача товару проводиться зі складу продавця, отримання продукції буде проводитись на виробничій базі продавця з наданням видаткових матеріалів покупця. На виконання умов цього договору ТОВ "Балканкар-Сервіс" придбало від ТОВ "Ініт" обладнання на загальну суму 457 350,28 гри., в т.ч. податок на додану вартість 76 225,05 грн. Отримання обладнання проводилося згідно видаткових накладних та податкових накладних на придбання товарів.

Розбіжність між сумою по накладних та податкових накладних позивач в судовому засіданні пояснив тим, що до складу податкового кредиту включено податок на додану вартість по оплаті.

Загальна сума придбання товару від ТОВ «Ініт» склала 635 350,28грн., в т.ч. податок на додану вартість 105 891,73 грн., по договору купівлі-продажу № 3/2004 від 01.07.2004 року 178 000 грн., в т.ч. податок на додану вартість 29666.68 грн., по договору купівлі-продажу № 3/05 від 03.01.2005 року 457 350, 28 грн., в т.ч. податок на додану вартість 76 225.05 грн.

За даними податкового обліку по вказаним операціям до складу валових витрат ТОВ «Балканкар – Сервіс» (м. Шостка) включено витрати на придбання товару від ТОВ «Ініт»(м. Харків). Податок на додану вартість по вищевказаним податковим накладним становить на сумі 105891,73 грн. і включено ТОВ "Балканкар-Сервіс" до складу податкового кредиту, відображено в реєстрах отриманих податкових накладних та в податкових деклараціях з податку на додану вартість за відповідні податкові періоди.

Протягом перевіреного періоду проведена оплата за отриманий товар в сумі -673250,28 грн. Розрахунки за отриманий товар проведено готівкою.

Вказане обладнання було оприбутковано ТОВ "Балканкар - Сервіс" (м. Шостка) як товар на рахунок 28 "Товари на складі". Для перевірки не надано звіти матеріально-відповідальної особи, книги чи картки складського обліку, що не дає можливості визначити правильність оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку. Не підтверджена інформація про наявність у м. Шостка та м. Харкові складських приміщень для зберігання товару-продукції ТОВ "Балканкар - Сервіс". Відповідно до п.2 ст.З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - «Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством». Відповідно до ч.1ст.9 вищезазначеного закону "Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операцій, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення".

Крім того під час перевірки податковому органу не надано документи які б свідчили хто, яким транспортним засобом та яку продукцію перевозив. Договір на транспортні послуги, товарно-транспортні накладні на перевезення, акти виконаних робіт, розрахунки за надані послуги під час проведення перевірки не надано, тобто п.п.8.1 п.8 договорів купівлі-продажу покупцем ТОВ «Балканкар-Сервіс» не виконано.

Відповідачами не спростовано той факт, що в порушення вимог Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої Наказом Мінфіну України № 99 від 16.05.1996 р. товар випускався без довіреностей. Згідно накладних на отримання товару, товар отримували Матицкас АР. та Авдєєв С.В. В накладних не вказано номер та серія довіреностей по яким отримано товар від продавця.

Крім того, згідно інформації ДШ в Червонозаводському районі м. Харків від 30.08.2007 р.№ 6313/7/23-111 ТОВ "Ініт" зареєстровано у ДПІ в Червонозаводському районі м. Харків за юридичною адресою: 61140. м. Харків, пр-т Гагаріна. буд. 74. кв. 50, за юридичною адресою не знаходиться.

Остання звітність ТОВ "Ініт" надана за 1 кв.2006 року.

Задекларовані ТОВ "Ініт " суми податкових зобов'язань по податку на додану вартість не відповідають обсягам продажу товарно-матеріальних цінностей на адресу ТОВ "Балканкар-Сервіс". Основною діяльністю ТОВ "Ініт" є юридичні консультації адвокатів, адвокатська діяльність.

Основні види діяльності за КВЕД ТОВ «Ініт» не відповідають фактичному виду проведеної діяльності, хоча на підставі ч. З ст. 8 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» відповідальність за відповідність установчих документів законодавству (установчий акт. статут або засновницький договір) несуть засновники (учасники) юридичної особи.

Відповідно до ст. ст. 173. 174 Господарського кодексу України, господарським зобов'язанням визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання і можуть виникати, зокрема, з господарського договору або інших угод.

Згідно п.5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Суд дійшов висновку, що дані господарські операції згідно вищезазначених договорів купівлі-продажу є безтоварними операціями, що здійснені з порушенням чинного законодавства, а саме вимог Законів України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб – підприємців», «Про податок на додану вартість», а також чинного цивільного законодавства.

Відповідно ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства»

Згідно зі ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

В огляду на вищезазначене позовні вимоги щодо визнання недійсними договір купівлі-продажу №3/2004 від 01.07.2004 р. та договір купівлі-продажу №3/05 від 03.01.2005 р. укладений між відповідачами з моменту їх укладення визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсними договір купівлі-продажу №3/2004 від 01.07.2004 р. та договір купівлі-продажу №3/05 від 03.01.2005 р. укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Балканкар-Сервіс» (м. Харків, Ленінський район, вул. Скорохода,4, і.к. 31439742) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ініт» (м. Харків, пр.Гагаріна,74,кв.50, і.к. 32029607) з моменту їх укладення.

3.          Порядок і строки апеляційного оскарження встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4.          Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ                                                                      І.В.МАЛАФЕЄВА

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складений і підписаний 06.08.2008 р.