ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.08.2008

Справа №2-29/4088-2008А

За позовом – Управління ПФУ в м. Судак АР Крим, м. Судак.

До відповідача – Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Феодосії, м.Феодосія.

Про стягнення заборгованості у сумі 2 337, 61 грн.

Суддя Башилашвілі О.І.

Секретар судового засідання Романів В. В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача – Ковка Т. М., довіреність №04-610 від 23.06.08р.

Сутність спору: УПФУ в м. Судак АР Крим звернулось до господарського суду АРК з адміністративним позовом до відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Феодосії про забовязання щодо включення витрат на виплату та доставку пенсій в сумі 2 337, 61 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачені відповідні розрахунки між страховиками по іншим видам страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, позивач вважає, що з відповідача в якості таких розрахунків належить стягненню сума сплаченої пенсії по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Позивач до суду не з’явився, в черговий раз заявив клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на неможливість забезпечити явку свого представника в судове засідання, однак суд не задовольняє вказане клопотання, тому що позивач не обґрунтував та письмово не підтвердив таку «неможливість» представника з’явитися до суду.

Також суд, враховує, що матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Відповідач проти позову заперечує та вважає вимоги позивача необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню з тих мотивів, що їм не приймались до заліку виплати пенсій проведені позивачем по потерпілим особам, особові справи яких не були передані до відділення Фонду.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справу, заслухав представників сторін, суд -

в с т а н о в и в :

За період з 01.04.01р. по 30.09.05р. позивачем сплачені пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професіональних захворювань відносно пенсіонерів Емірамзаєва Б. та Кузьменко Н., на загальну суму 2 337,61 грн.

Відповідачем не прийнято до відшкодування (не включено до акту звірення) сума витрат на виплату та доставку пенсій за інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві в розмірі 2 337, 61 грн.

Підпунктами «г» і «д» пункту 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 1 квітня 2001р., передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов’язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та у повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей ), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників ( членів їх сімей ) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

16.05.03р. Міністерством юстиції України зареєстрована постанова правління ПФУ та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.03р. № 5-4/4, якою затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно до п.2 вказаного Порядку, цій Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою відповідних пенсій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи Пенсійного фонду України щомісячно проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України і Управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та Управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Що ж до витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій на виробництві або професійного захворювання, здійснених з 1 квітня 2001року й до введення в дію Порядку відшкодування витрат, то пунктом 3 постанови правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4 передбачено, що Пенсійний фонд України та Фонд соціального страхування від нещасних випадків повинні розробити механізм узгодження цих витрат та провести відповідні розрахунки на тому ж рівні.

Відповідно до п.1.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. № 8-2. Управління в своїй діяльності керується, зокрема, постановами правління Пенсійного фонду України.

Згідно з абзацом 2 частини 2 ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Таким чином зі змісту ст. 7 Закону вбачається, що обов’язок Фонду по сплаті страхових виплат потерпілим виникає в силу належного підтвердження права потерпілих на такі страхові виплати.

Відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, передбачені розрахунки на централізованому рівні. Як було вказано вище, такі розрахунки здійснюються на підставі актів звірок витрат по особових справах потерпілих, тобто не за документами, що є у підприємств-страхувальників, а по особових справах, які є у страховика - Пенсійного фонду.

Таким чином, у разі відсутності в Фонді соцстрахування особових справ вказаних осіб, він не має правових підстав для відшкодування Пенсійному фонду України витрат , пов’язаних з виплатами пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Крім цього, відповідно ст. 19 Конституції органи державної влади, їхні посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно Законам України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено право та обов’язок відповідача приймати до відшкодування відповідні суми.

При таких обставинах позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладено, керуючись ст. 158-161, ст. 162, 163,167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.