ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.03.08 Справа №8/531д/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Зубкова Т.П. судді Зубкова Т.П. , Мойсеєнко Т. В. , Яценко О.М.

при секретарі: Пересаді О.В.

За участю представників сторін:

від позивача – Матіс Т.В. (довіреність № 190 від 21.09.2007 р.)

від відповідача – не з’явився

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (м. Запоріжжя)

на рішення господарського суду Запорізької області від 30.11.2007 р. у справі № 8/531д/07

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

(м. Запоріжжя)

до відповідача Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» (м. Запоріжжя)

про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору,

Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про врегулювання розбіжностей, що виникли між ним та Запорізьким державним підприємством «Кремнійполімер» при укладанні Договору № 154/40 від 17.07.2007 р. про період встановлення локального устаткування збору і обробки даних: просить викласти спірні пункти договору в редакції позивача.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.11.2007 р. у справі № 8/531д/07 (суддя Попова І.А.) в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом, Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (позивач у справі) звернулось до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Заявник просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 30.11.2007 р. у справі № 8/531д/07 і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, заявник вважає, що господарським судом Запорізької області при прийнятті рішення було порушено та неправильно застосовано норми матеріального права. Заявник посилається на те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не застосував норми права, які є обов’язковими для даного виду правовідносин – ст. ст. 181, 187 Господарського кодексу України. Вказує, що укладення даного виду договору є обов’язковим в силу закону, оскільки Постановою НКРЕ від 17.10.2005 р. № 910 встановлений обов’язок суб’єктів господарювання, на яких поширюється дія Правил користування електричною енергією, привести взаємовідносини між собою у відповідність до вимог Правил. Зазначає, що п. 3 вказаної Постанови зобов’язує привести комерційний облік на належних суб’єктам господарювання електроустановках у відповідність до вимог п. 3.20 Правил користування електричною енергією, а саме, для площадок вимірювання з приєднаною потужністю електроустановок від 550 кВт до 750 кВт протягом двох років від дати набрання чинності цією Постановою.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 31.01.2008 р. апеляційна скарга ВАТ «Запоріжжяобленерго» прийнята до провадження та призначена до розгляду на 14.03.2008 р.

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду № 469 від 13.03.2008 р. справу № 8/531д/07 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Зубкова Т.П. (доповідач), судді Мойсеєнко Т.В., Яценко О.М.

В судовому засіданні представник заявника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач у справі – Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер» відзив на скаргу не надало, повноважний представник в судове засідання не з’явився, причини неявки суду не відомі. Про час і місце слухання справи відповідач був повідомлений належним чином.

В наданому суду першої інстанції відзиві в обґрунтування своєї редакції договору, викладеної в протоколі розбіжностей, відповідач зазначив, що заявлений позивачем час для встановлення автоматизованої системи відхилено з наступних причин. Правилами КЕЕ визначено, що період для встановлення автоматизованої системи визначається договором між електропередавальною організацією та споживачем. Відповідач вказує, що виконати роботи по встановленню автоматизованої системи він зможе в строк до 01.11.2008 р., оскільки для цього необхідні значний час на проведення підрядних робіт і кошти – не менше 400 тис. грн. Повідомив, що станом на момент розгляду справи в суді ним проводиться підготовка підбору належного підрядника, але у зв’язку з тим, що ці роботи є специфічними і укладення договору згідно приписів ЗУ «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» буде провадитись через тендерну комісію – наразі йде процес підготовки документів. Приблизні строки виконання робіт по встановленню автоматизованої системи (згідно пропозицій підрядних організацій) – від семи до одинадцяти місяців. Відповідач наголошує на тому, що ЗДП «Кремнійполімер» – державне підприємство, яке на теперішній час перебуває у вкрай складному фінансовому становищі. При цьому його віднесено до об’єктів підвищеної небезпеки і покладено на нього обов’язок щодо забезпечення схоронності особливо небезпечних речовин, які використовуються, в т.ч., для державних замовлень. Виконання цього обов’язку потребує наявності великого обсягу коштів, значна відсутність яких призведе до такого стану підприємства, який може загрожувати виникненню техногенно-екологічної небезпеки та надзвичайної ситуації в Запорізькій області.

Колегія суддів, порадившись, визнала можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

За клопотанням представника позивача апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

За його згодою в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, листом (вих. № 5050к/40) від 18.09.2007 р. позивач (ВАТ «Запоріжжяобленерго») надіслав на адресу відповідача (ЗДП «Кремнійполімер») проект договору № 154/40 від 17.07.2007 р. про період встановлення локального устаткування збору і обробки даних (надалі – Договору).

Відповідно до п. 1.1 проекту Договору постачальник (позивач у справі) визначає період часу – до 28.11.2007 р. для встановлення засобів диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних для організації обліку діючих електроустановок, керуючись приписами п. 3 Постанови № 910 НКРЕ від 17.10.2005 р.

Згідно п. 2.1 (п.п. 2.2.1) проекту Договору постачальник зобов’язався визначити період часу на підставі п. 3 Постанови НКРЕ №910 від 17.10.2005р., а саме до 28.11.2007р., за який споживач (відповідач у справі) виконає роботи по встановленню засобів диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних для організації обліку діючих електроустановок.

Відповідач листом від 09.10.2007 р. (вих. № 08/4780) повернув позивачу підписаний проект Договору з протоколом розбіжностей (арк. справи 11).

Як зазначено в протоколі розбіжностей, відповідач пропонує викласти п. 1.1 Договору в наступній редакції: «Постачальник визначає період часу до 01.11.2008 р. для встановлення засобів диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних для організації обліку діючих електроустановок». Пункт 2.1 Договору в редакції відповідача викладений наступним чином: «Визначити період часу, а саме до 01.11.2008 р., за який споживач виконає роботи по встановленню засобів диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних для організації обліку діючих електроустановок». Пункт 3.1 Договору відповідач запропонував виключити.

Оскільки з боку відповідача Договір підписано з протоколом розбіжностей, і сторони не досягли згоди щодо редакції спірних пунктів Договору, ВАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі п. 7 ст. 181 ГК України передало спір щодо врегулювання розбіжностей на розгляд господарського суду.

При цьому в позовній заяві ВАТ «Запоріжжяобленерго» просить викласти неузгоджені пункти Договору в наступній редакції: Пункт 1.1 Договору «Постачальник визначає період часу до 01.11.07р. для встановлення засобів диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збо ру і обробки даних для організації обліку діючих електроустановок.». Пункт 2.1.1 Договору «Визначити період часу, а саме до 01.11.2007 р., за який Споживач виконає ро боти по встановленню засобів диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних для організації обліку діючих електроуста новок.».

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до п. 3 Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України (надалі – НКРЕ) від 17.10.2005 р. № 910 «Про внесення змін до Правил користування електричною енергією» суб'єкти господарювання, на яких поширюється дія Правил, зобов'язані привести комерційний облік на належних їм електроустановках у відповідність до вимог пункту 3.20 Правил для:

- площадок вимірювання з приєднаною потужністю електроустановок 550 кВт та більше протягом двох років від дати набрання чинності цією постановою;

- площадок вимірювання з приєднаною потужністю електроустановок від 150 кВт до 550 кВт протягом трьох років від дати набрання чинності цією постановою.

Згідно п. 3. ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При цьому п. 3.20 Правил користування електричною енергією (надалі – ПККЕ) встановлює, що окремі площадки вимірювання з приєднаною потужністю електроустановок 150 кВт і більше та середньомісячним обсягом споживання за попередні 12 розрахункових періодів 50 тис. кВт.год і більше мають бути забезпечені засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних в межах періоду, визначеного для встановлення зазначених засобів обліку відповідно до договору. Період для встановлення засобів диференційного (погодинного) обліку електричної енергії та локального устаткування збору і обробки даних для організації обліку діючих електроустановок визначається окремим договором між електропередавальною організацією (основним споживачем) та споживачем.

Пунктом 1 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно до п. 3 ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як випливає зі змісту проекту Договору № 154/40 та п. 3.20 ПКЕЕ, предметом та, відповідно, істотною умовою даного Договору є погодження сторонами строку, протягом якого відповідач має виконати певні дії по впровадженню диференційного обліку електричної енергії.

Тобто, предметом договору № 154/40 є саме відповідний період, щодо якого сторони не досягли згоди.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що суд не може приймати рішення щодо істотних умов договору, оскільки відповідно до п. 8 ст. 181 ГК України в разі недосягнення сторонами згоди з усіх істотних умов такий договір вважається неукладеним.

Крім того, як вірно зазначено судом, будь-який договір, в тому числі господарський, має ґрунтуватися на приписах актів цивільного законодавства, звичаях ділового обороту, вимогах розумності та справедливості.

Колегія суддів зауважує, що даний позов ВАТ “Запоріжжяобленерго” надійшов до господарського суду 22.10.2007 р. При цьому строк, який позивач просив встановити для відповідача щодо виконання певних дій, а саме: виконати роботи по встановленню засобів диференційованого обліку електроенергії та локального устаткування збору та обробки даних, на час звернення з позовом до суду складав 7 днів (до 01.11.2007 р.) і на момент першого судового засідання по даній справі вже сплинув. Колегія суддів погоджується з думкою господарського суду, що навіть період, зазначений позивачем у проекті договору № 154/40 до 28.11.2007 р., не може бути визнаний судом розумним, оскільки за умовами цього договору ЗДП “Кремнійполімер” зобов’язане розробити технічне завдання та технічний проект і узгодити його з постачальником, у разі потреби виправити зауваження (п. п. 2.2.1-2.2.2); провести монтажні та налагоджувальні роботи по встановленню устаткування і програмного забезпечення (п. 2.2.3), провести метрологічну атестацію АСОЕ та підготовку її до опломбування (п. 2.2.4), впровадити в промислову експлуатацію автоматизовану систему обліку діючих електроустановок сумісно з постачальником (п. 2.2.5).

Враховуючи, що на виконання вказаних робіт потрібен час об’єктивно значно більший, ніж той, який вказав позивач, суд першої інстанцій дійшов вірного висновку, що визначені позивачем у проекті Договору (до 28.11.2007 р.) та у позові (до 01.11.2007 р.) строки є нереальними.

Колегія суддів зауважує, що вимагаючи від відповідача укласти Договір в такій редакції, позивач не міг не усвідомлювати, що запропоновані ним умови щодо строку встановлення автоматизованої системи на підприємстві відповідача є невиконаними.

Треба також зазначити, що позивач взагалі не направляв відповідачу проект договору в тій редакції, яку просив узгодити в своєму позові.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, доводи заявника апеляційної скарги слід визнати не обґрунтованими, в задоволенні апеляційної скарги – відмовити.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права колегія суддів не вбачає, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Судові витрати по розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 49 ГПК України покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (м. Запоріжжя) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 30.11.2007 р. у справі № 8/531д/07 залишити без змін.

Головуючий суддя Зубкова Т.П.

судді Зубкова Т.П.

Мойсеєнко Т. В. Яценко О.М.