ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

08.07.08                                                                                           Справа № 14/61

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Кордюк Г.Т.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу споживчого товариства “Конструктор” від 22.05.2008 р. № 22-05/08

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2008 р.

у справі № 14/61

за позовом ТзОВ “Меркурій Холдинг групп”, м.Калуш Івано-Франківської обл.

до споживчого товариства “Конструктор”, м.Калуш Івано-Франківської обл.

про стягнення 34 827, 37 грн. заборгованості за договором перевезення вантажів

За участю представників сторін:

від позивача –Ларіонова О.С. (представник, довіреність вих. № 117 від 14.05.2008 р. в матеріалах справи);

від відповідача –не з”явився

Представнику позивача роз”яснено його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Оскільки позивач не заявляв клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розпорядженням голови суду від 08.07.2008 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Заяв про відвід суддів не поступало.

Перегляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 24.06.2008 р.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2008 р. у справі № 14/61 (суддя Булка В.І.) позов про стягнення 34 827, 37 грн. заборгованості за договором перевезення вантажів, у т.ч. 25 680 грн. основного боргу, 1 744, 95 грн. 10 % річних, 4 502, 6 грн. інфляційних нарахувань, 2 899, 83 грн. пені, задоволено повністю за обгрунтованістю.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, з підстав неповного з”ясування обставин справи та неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що позивач не виставляв рахунки, проте згідно з п.3.2.1 договору оплата повинна здійснюватися протягом 15 днів з моменту отримання рахунку, тому пеня стягнена безпідставно; відповідач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, так як не отримував ухвали про порушення провадження у справі.

У судовому засіданні позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 12.06.2007 р. між ТзОВ “Меркурій Холдинг групп” (виконавець за договором, позивач у справі) і споживчим товариством “Конструктор” (замовник за договором, відповідач у справі) укладено договір транспортного перевезення вантажів, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець здійснює транспортні перевезення вантажів - "сипучі вантажі" трьома одиницями техніки виконавця за маршрутом, вказаним замовником (а.с.15).

Пунктом 1.2 договору визначено строк дії договору - з 12.06.2007 р. до 12.06.2008 р.

Відповідно до п.п.3.2.1 договору оплата здійснюється на підставі актів виконаних робіт і виставлених виконавцем рахунків за надані послуги протягом 15-ти банківських днів з моменту одержання рахунків.

Згідно з п.4.3 договору у разі порушення строків оплати, вказаних у розділі 3 договору, замовнику нараховується пеня в розмірі 0, 4 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, а також інфляційні втрати та 10 % річних від суми заборгованості.

ТзОВ “Меркурій Холдинг групп” виконано роботи (надано послуги) на суму 49 680 грн. (з ПДВ), що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ТВ-0000204 на суму 7 200 грн. (а.с.12), № ТВ-0000336 на суму 35 280 грн. (а.с.13), № ТВ-0000189 на суму 7 200 грн. (а.с.14).

Споживчим товариством “Конструктор” оплачено тільки 24 000 грн., тобто заборгованість останнього становить 25 680 грн.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу споживчого товариства “Конструктор” слід задоволити частково, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2008 р. у справі № 14/61 скасувати в частині стягнення 1744, 95 грн. 10 % річних, 4 502, 6 грн. інфляційних нарахувань, 2 899, 83 грн. пені та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити. В решті рішення суду залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) та ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У порушення умов розділу 3 укладеного договору відповідачем проведено лише часткову оплату за надані транспортні послуги, у матеріалах справи відсутні докази погашення заборгованості за договором транспортного перевезення вантажів від 12.06.2007 р. в повному обсязі.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції підставно стягнув суму основного боргу в розмірі 25 680 грн.

Що стосується стягнення судом першої інстанції 1 744, 95 грн. 10 % річних, 4 502,6 грн. інфляційних нарахувань, 2 899, 83 грн. пені, то колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно з п.п.3.2.1 договору оплата здійснюється на підставі актів виконаних робіт і виставлених виконавцем рахунків за надані послуги протягом 15-ти банківських днів з моменту одержання рахунків.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, в останніх відсутні рахунки-фактури та докази їх виставлення (направлення) відповідачу.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідач отримував наручно рахунки від позивача. Проте в матеріалах справи відсутні такі докази (підпис, дата про отримання і т.п.). Покликання позивача на те, що рахунок не є первинним документом і носить інформаційний характер, момент виставлення рахунку не є підставою для нарахування пені, 10 % річних і інфляційних втрат, не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема, п.п.3.2.1 договору. Твердження представника ТзОВ “Меркурій Холдинг групп” про те, що на підставі актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), оформлених належним чином і повернутих замовнику як доказ їх визнання, здійснюється оплата є безпідставні, так як ніде у вказаних актах не зафіксовано про долучення до них рахунків-фактур.

Посилання апелянта на те, що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, так як не отримував ухвали про порушення провадження у справі, спростосуються матеріалами справи.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області в частині стягнення 1744, 95 грн. 10 % річних, 4 502, 6 грн. інфляційних нарахувань, 2 899, 83 грн. пені не відповідає матеріалам справи, не грунтується на чинному законодавстві, а доводи апелянта підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу споживчого товариства “Конструктор” задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2008 р. у справі № 14/61 скасувати в частині стягнення 1744, 95 грн. 10 % річних, 4 502, 6 грн. інфляційних нарахувань, 2 899, 83 грн. пені та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

3. Судові витрати покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Доручити Господарському суду Івано-Франківської області видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

6. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                     Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин