КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.02.2008
№ 43/677

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Дзюбка П.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від заявника:

Стасюк
Н.М. дов. №148 від 12.11.2007 р.,

Дубограй
О.В. дов. №158 від 18.12.2007 р.

від
боржника:

ОСОБА_1
дов. №1-3530 від 24.12.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб"єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_2

на постанову Господарського суду м.Києва від
19.12.2007

у справі № 43/677

за позовом                               Державна
податкова інспекція у Солом'янському районі м. Києва

до                                                   Суб"єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2

про
визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду м. Києва від
19.12.2007 року у справі №43/677-б визнано СПД - фізичну особу ОСОБА_2 (надалі
- Боржник) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру з усіма передбаченими
законодавством наслідками. Призначено ліквідатором Боржника ОСОБА_3, якого
зобов'язано повідомити про визнання Боржника банкрутом усіх відомих йому
кредиторів банкрута.

Не
погоджуючись з прийнятою постановою, СПД - фізична особа ОСОБА_2 звернувся до
Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій
просить постанову суду скасувати.

Представник
ДПІ у Солом'янському районі м. Києва не надав відзив на апеляційну скаргу,
однак в  судовому засіданні заперечував
вимоги апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити
без змін.

Апеляційний
суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які
мають значення для розгляду справи і вирішення спору, встановила, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню із наступних мотивів:

Відповідно
до матеріалів справи ДПІ у Солом'янському районі м. Києва звернулося до
господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст.
52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” (далі - Закон про банкрутство).

Дана
заява мотивована наступним. Ініціюючим кредитором була проведена документальна
перевірка дотримання вимог податкового законодавства СПД - фізичної особи
ОСОБА_2 на підставі якої складено акт №17-306/438 від 25.12.2001 р. За
результатами даної перевірки встановлено, що Боржник має податковий борг по
сплаті податку на додану вартість, по сплаті податку з доходів фізичних осіб.
Загальна сума заборгованості становить 69 022,63 грн.

У
зв'язку з несплатою суми податкового зобов'язання у встановлений строк,
податковим органом на адресу Боржника була направлена перша податкова вимога
№1/598 від 27.03.2002 р., яку Боржник отримав 30.04.2002 р. та друга податкова
вимога №2/1742 від 20.05.2002 р., яку Боржник отримав 03.06.2002 р.

На
виконання вимог Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” начальником ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва прийнято Рішення №56-а про стягнення коштів та
продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового
боргу.

Також,
Ініціюючий кредитор вважає, що Боржник припинив підприємницьку діяльність про
що свідчить заява останнього про припинення платника податків.

Враховуючи
вищенаведене суд першої інстанції прийшов до висновку, що кредиторські вимоги є
документально підтвердженими та обґрунтованими.

Однак
апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції та вважає, що
оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Стаття
52 Закону України “Про відновлення боржника або визнання його банкрутом”, на
підставі якої винесено оскаржувану постанову, передбачає кілька умов для
порушення справи про банкрутство, а саме відсутність юридичної особи за місцезнаходженням,
або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової
служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності та інші
обставини, які свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.
Дана норма Закону про банкрутство передбачає обов'язковість сукупності вище
перелічених фактів, тобто однієї з умов не достатньо для порушення справи про
банкротство за спрощеною процедурою.

Заява
фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності від
23.04.2007 р., копія якої міститься в документах справи, не може вважатися
належним доказом, що свідчить про відсутність підприємницької діяльності.

З
матеріалів справи вбачається, що Ініціюючим кредитором не надано доказів на
підтвердження того що боржник відсутній за своїм місцезнаходженням, що
боржником протягом року не надавалось податкових декларацій, документів
бухгалтерської звітності до органів державної податкової служби та на
підтвердження інших обставини, які свідчать про відсутність підприємницької
діяльності боржника.

За
таких обставин, суд першої інстанції в порушення вимог ст.52 Закону, прийняв
оскаржувану постанову, не врахувавши при цьому той факт, що обставини, які
свідчать про відсутність підприємницької діяльності не доведені належними та
допустимими засобами доказування.

Апеляційний
суд вважає, що доводи суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки господарського
суду першої інстанції, тому, суд апеляційної інстанції враховуючи вищевикладені
порушення місцевого господарського суду та скасовує оскаржувану постанову з
інших підстав, ніж ті що викладені в апеляційній скарзі в силу ст. 106 ГПК
України.

Отже,
Київський апеляційний господарський суд, задовольняє частково апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, а постанову
Господарського суду м. Києва від 19.12.2007 р. скасовує. Київський апеляційний
господарський суд провадження у справі №23/397-б припиняє на підставі п.1 1 ч.1
ст.80 ГПК України, оскільки відсутні підстави для порушення справи про
банкротство на підставі ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом”, а отже предмет спору

Враховуючи
викладене, керуючись ст. ст. п.1 1 ч.1 ст.80 99, 101-106 ГПК України, Законом
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” апеляційний господарський суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2 на постанову Господарського суду м. Києва від 19.12.2007 р. по справі
№43/677 задовольнити частково.

2.          Постанову Господарського суду м.
Києва від 19.12.2007 р. по справі №43/677 скасувати повністю.

3.          Провадження у справі №43/677 припинити.

4.          Матеріали справи №43/677 направити
Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді