ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/73

20.05.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „УБКОМ”

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Алюкон плюс”

про стягнення 45 645,00 грн

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: Слюсар С.А. –предст. (дов. № 16-04/08-2 від 16.05.2008)

Від відповідача: не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього

38 250,00 грн. основного боргу, 7 395,00 грн. пені та судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2008 було порушено провадження у справі № 47/73, розгляд якої було призначено на 16.04.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2008 у зв’язку з неявкою представника відповідача розгляд справи було відкладено на 20.05.2008.

Представник позивача в судовому засіданні 20.05.2008 заявлені позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача 38 250,00 грн. – предоплати, перерахованої позивачем згідно Договору № 111-10 від 19.10.2007 та пені, за недотримання відповідачем термінів виконання підрядних робіт, підтримав у повному обсязі. Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідач не приступив до виконання робіт в терміни передбачені Договором № 111-10 від 19.10.2007 та взагалі станом на день звернення до суду облицювальні роботи, передбачені даним Договором не виконав. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 20.05.2008 не з’явився, відзиву на позов та витребувані судом документів не надав. Через канцелярію Господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань не подавав. Про проведення судового засідання 20.05.2008 був повідомлений належним чином.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „УБКОМ” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Алюкон плюс”, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „УБКОМ” (надалі –ТОВ „Будівельна компанія „УБКОМ”), в якості замовника, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Алюкон плюс” (надалі –ТОВ „Алюкон плюс”), в якості виконавця, було укладено Договір № 111-10 від 19.10.2007 (надалі - Договір) предметом якого є виконання виконавцем (відповідачем) облицювальних робіт за адресою: м. Київ, вул. Смелянська, 58, встановлення та здійснення монтажу композитних панелей.

Згідно пункту 2.2 зазначеного Договору виконавець (відповідач) приступає до виконання робіт на протязі 3-х днів після отримання предоплати (п. 3.1) та закінчує їх протягом 20-ти календарних днів з моменту отримання предоплати в порядку та в розмірі, встановлених п. 3.1 даного Договору.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що роботи по договору вважаються повністю виконаними після підписання сторонами Акту виконаних робіт.

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість робіт складає 51 000,00 грн., в тому числі ПДВ –8 500,00 грн. Замовник протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання Договору перераховує виконавцю (відповідачу) перед початком робіт предоплату в розмірі –38 250,00 грн., в тому числі ПДВ –6 375,00 грн.

Пунктом 5.2 Договору покладено на виконавця (відповідача) зобов’язання виконати роботи, передбачені даним Договором, в установлений Договором термін у відповідності до наданих Замовником (позивачем) вихідних даних, чинних будівельних норм та правил.

Згідно пункту 6.1 Договору приймання-здача виконаних у відповідності з даним Договором робіт оформлюються сторонами шляхом підписання Акту виконаних робіт.

Відповідно до пункту 9.2 Договору за недотримання термінів виконання робіт передбачених Договором виконавець (відповідач) виплачує замовнику (позивачу) пеню в розмірі 0,1 % від вартості робіт по Договору за кожний день прострочки.

На виконання зобов’язання, передбаченого пунктом 3.1 Договору № 111-10 від 19.10.2007, згідно платіжного доручення № 34 від 01.11.2007, оригінал якого досліджено в судовому засіданні, а належним чином засвідчена копія долучена до матеріалів справи, замовник (позивач) перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ „Алюкон плюс” –відповідача грошові кошти в сумі 38 250,00 грн. з призначенням платежу –предоплата за роботи по Договору № 111-10 від 19.10.2007.

Згідно позовної заяви відповідач –ТОВ „Алюкон плюс” не приступив до виконання робіт в терміни передбачені пунктом 2.2 Договору № 111-10 від 19.10.2007 та взагалі станом на день розгляду справи облицювальні роботи, передбачені даним Договором не виконав.

Відповідно до фінансового чеку поштової установи та опис вкладення у цінний лист, оригінали яких досліджено в судовому засіданні, а копії долучено до матеріалів справи, позивач –ТОВ „Будівельна компанія „УБКОМ” направив відповідачу –ТОВ „Алюкон плюс” претензію, копія якої знаходиться в матеріалах справи, про повернення попередньої оплати у розмірі 38 250,00 грн. та сплати 7 395,00 грн. пені у зв’язку з недотримання термінів виконання робіт.

Однак, згідно пояснень представника позивача станом на день подання позовної заяви відповідач свої зобов’язання щодо виконання облицювальних робіт, передбачених Договором № 111-10 від 19.10.2007 не виконав, попередню оплату у розмірі 38 250,00 грн. сплачену позивачем не повернув, відповідь на претензію не надіслав.

Таким чином, за розрахунком позивача відповідно до поданих позивачем вищезазначених документів, у відповідача існує заборгованість перед позивачем у сумі неповерненої попередньої оплати у розмірі 38 250,00 грн.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Стаття 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з частиною 3 статті 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 615 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Згідно статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач –ТОВ „Будівельна компанія „УБКОМ” на виконання зобов’язання, передбаченого пунктом 3.1 Договору № 111-10 від 19.10.2007 перерахував на розрахунковий рахунок відповідача –ТОВ „Алюкон плюс” предоплату в сумі 38 250,00 грн. (згідно платіжного доручення № 34 від 01.11.2007, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи), а відповідач – ТОВ „Алюкон плюс” зобов’язання передбачене пунктом 2.2 зазначеного Договору не виконав, а саме не розпочав виконання робіт на протязі 3-х днів після отримання предоплати та не закінчив їх протягом 20-ти календарних днів з моменту отримання предоплати.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі сплаченої позивачем предоплати в сумі 38 250,00 грн., яка підлягає стягненню у судовому порядку. А тому, суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 38 250,00 грн. законною та обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем була заявлена позовна вимога щодо стягнення з відповідача за недотримання термінів виконання підрядних робіт пені в розмірі 7 395,00 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено поняття штрафних санкцій у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення господарських зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пункту 9.2 Договору за недотримання термінів виконання робіт передбачених Договором виконавець (відповідач) виплачує замовнику (позивачу) пеню в розмірі 0,1 % від вартості робіт по Договору за кожний день прострочки.

В той же час, відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Суд, врахувавши, що відповідач не виконав перед позивачем зобовязання по виконанню робіт в порядку та термін встановлений Договором № 111-10 від 19.10.2007 (п. 2.2), а позивач заявив вимогу про сплату пені за недотримання термінів виконання підрядних робіт, вважає цю позовну вимогу законною та обґрунтованою.

Згідно розрахунку позивача, який було наведено ним у позові, сума пені складає7 395,00 грн.

Суд, перевіривши вказаний розрахунок позивача, перерахував належну до сплати суму пені визначив її у розмірі, що складає:

- в період з 21.11.2007 (згідно п. 2.2 Договору № 111-10 від 19.10.2007 роботи повинні бути виконанні протягом 20-ти календарних днів з моменту отримання предоплати, яка отримана відповідачем 01.11.2007 ) по 31.12.2007 складає 687,45 грн. (сума основного боргу у розмірі 38 250,00 грн. * 2*8% (облікова ставка згідно листа НБУ від 17.05.2007 № 14-011/1150-5118) * 41 (кількість днів)/365);

- в період з 01.01.2008 по 25.03.2008 (самостійно визначений позивачем) складає 1 781,51 грн. (сума основного боргу у розмірі 38 250,00 грн. * 2*10% (облікова ставка згідно постанови НБУ від 29.12.2007 № 492) * 85 (кількість днів)/365).

Загальна сума пені складає 2 468,96 грн.

Враховуючи те, що згідно розрахунку суду належна до сплати сума пені є нижчою ніж сума пені згідно розрахунку позивача, суд прийшов до висновку задовольнити вимоги позивача стосовно стягнення пені частково в розмірі, визначеного за розрахунком суду, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача 2 468,96 грн. –пені.

Державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 47, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Алюкон плюс” (, юридична адреса: 02100, м. Київ, вул. Краківська, 4, кв. 12, р/р 8314 в „Європейський банк розвитку і заощаджень”, МФО 320779), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „УБКОМ” (, юридична адреса: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 4 корп. 8, кв. 2, р/р 88 в ЗАТ „Банк НБР”, МФО 320627) 38 250 (тридцять вісім тисяч двісті п’ятдесят) грн. 00 коп. заборгованості, 2 468 (дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн. 96 коп. пені, 407 (чотириста сім) грн. 18 коп. витрат по сплаті державного мита та 105 (сто п’ять) грн. 26 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

4.          Видати наказ відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

5.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                С.Р. Станік