ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

01.07.08                                                                                           Справа № 10/327

м.Львів

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого –судді                                                  Зварич О.В.

Суддів                                                                      Юрченко Я.О.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Печери», с.Серафинці Городенківського району (далі ТзОВ «Печери»)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2008 р.

у справі № 10/327

за позовом: Відділу Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області, м.Івано-Франківськ (далі ВДСО при УМВС України в Івано-Франківській області)

до відповідача: ТзОВ «Печери»

про стягнення заборгованості в розмірі 5816,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача          –Микитюк Т.І.

від відповідача –Маруняк А.М.

Права та обов’язки відповідно до ст. 22 ГПК України судом роз’яснено.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2008 року у справі № 10/327 (суддя Шелест С.Б.) задоволено позовні вимоги ВДСО при УМВС України в Івано-Франківській області: стягнуто з ТзОВ «Печери»на користь ВДСО при УМВС України в Івано-Франківській області заборгованість в розмірі 5816,00 грн. по оплаті послуг охорони за укладеним між сторонами договором №601 від 04.07.05р.

Рішення господарського суду першої інстанції мотивоване тим, що підписання відповідачем двостороннього акту виставлення поста цивільної охорони від 22.06.2005 року та акту від 01.08.2005 року про зняття поста цивільної охорони свідчить про те, що у спірному періоді охорона мала місце; з огляду на матеріали справи та приймаючи до уваги часткову оплату вартості послуг в сумі 1000 грн. згідно меморіального ордеру № 3013/1 від 07.10.2005р., а також передбачений п.2.2. Договору строк проведення розрахунків, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 5816 грн. за надані послуги цивільної охорони обґрунтовані та підлягають задоволенню.

ТзОВ «Печери»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове –про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, скаржник зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що ТзОВ «Печери»не виконало п.3.2 договору, а тому охорона не приступила до виконання своїх обов’язків, хоча 22.06.2005 року був підписаний акт про виставлення поста цивільної охорони; позивачем взагалі на надано табелю обліку робочого часу за червень 2005 року, а наданий табель обліку робочого часу суперечить журналу приймання чергувань; про відсутність працівників охорони на території ТзОВ «Печери»свідчать акти, складені директором підприємства і депутатами Глушківської сільської ради від 24.06.2005 року, від 28.06.2005 року, від 13.07.2005 року та листи Глушківської сільської ради про утворення стихійного сміттєзвалища на території будівельного майданчика.

Позивач у справі відзиву на апеляційну скаргу не подав; представник в судовому засіданні заперечив проти апеляційних вимог та вважає, що рішення судом першої інстанції прийняте з повним дослідженням матеріалів справи, матеріально і процесуально обґрунтоване.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія

встановила:

04.07.2005 року між Відділом Державної служби охорони при УМВС України в Івано-Франківській області та ТзОВ «Печери»було укладено договір №601 на охорону будівельного майданчика ТзОВ «Печери»в с.Глушків Городенківського району працівниками цивільної охорони ВДСО при УМВС України в Івано-Франківській області.

За умовами п.1.1 Договору, відповідач доручив, а позивач прийняв на себе зобов'язання по забезпеченню охорони будівельного майданчика ТзОВ «Печери» в с.Глушків Городенківського району згідно з дислокацією, яка є невід'ємною частиною договору. Договір набув чинності з 22.06.2005р. і згідно умов п.1.2 діє до погодженого сторонами терміну.

Пунктом 2.1 вказаного договору та протоколом узгодження ціни (додаток 4 до договору) обумовлено розмір ціни за охорону, яка складає 7,1грн. за годину. Згідно п.2.2 договору, оплата за надані «Охороною»послуги здійснюється платіжними дорученням позивача до 20 числа поточного місяця.

На виконання умов п.1.1 договору сторони погодили дислокацію охорони, про що свідчить додаток №1 до договору.

22 червня 2005р. начальником Коломийського міжрайонного відділення ВДСО при УМВС України в області та директором ТзОВ «Печери» підписано акт виставлення поста цивільної охорони на земельну ділянку для розміщення заводу будівельних матеріалів відповідача.

Із змісту листа ТзОВ «Печери»№47 від 29.07.2005р., адресованого начальнику ВДСО при УМВС України в Івано-Франківській області, вбачається, що відповідач просить тимчасово зняти пост воєнізованої охорони в с.Глушків Городенківського району з 01 серпня 2005 року у зв’язку із фінансовими труднощами.

01.08.2005р. двостороннім актом зафіксовано факт зняття поста цивільної охорони.

Згідно меморіального ордера №3013/1 від 07.10.2005 року відповідачем частково здійснено оплату в розмірі 1000 грн. за надані в період з 22 червня по липень 2005 року послуги.

Станом на момент звернення позивача з позовом до господарського суду заборгованість по оплаті за послуги похороні склала 5816,00 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.29).

При прийнятті постанови судова колегія виходить із наступного:

У відповідності із ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічно, ст.193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Порушенням зобов’язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного і Господарського кодексів України та дослідивши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт виконання умов договору охорони зі сторони позивача підтверджується актом виставлення поста цивільної охорони від 22.06.2005 року та актом зняття поста цивільної охорони від 01.08.2005 року, які підписані без жодних зауважень директором ТзОВ «Печери», а відповідач не виконав взятих на себе зобов’язань по оплаті послуг за договором № 601 від 04.07.2005 року, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Скаржником не подано судовій колегії доказів, які стали б підставою для скасування рішення суду.

Апеляційний господарський суд не приймає до уваги доводів апелянта, викладених у апеляційній скарзі, оскільки вони не впливають за законність прийнятого судом рішення. Посилання скаржника на те, що позивачем не надано табелю обліку робочого часу за червень 2005 року, а представлений табель обліку робочого часу суперечить журналу приймання чергувань, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки описані недоліки в оформленні вищенаведених документів не свідчать про відсутність факту надання послуг охорони.

Щодо посилання скаржника на відсутність працівників охорони на території ТзОВ «Печери», підтвердженням чого є акти, складені директором підприємства і депутатами Глушківської сільської ради від 24.06.2005 року, 28.06.2005 року, 13.07.2005 року та листи Глушківської сільської ради про утворення стихійного сміттєзвалища на території будівельного майданчика, судова колегія зазначає, що дані акти оформлені за відсутності представників позивача, а Глушківська сільська рада не є стороною в даному господарському правовідношенні, тому місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про те, що надані документи не є належними та допустимими доказами в розумінні ст.34 ГПК України.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2008 року прийняте із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 2, 33, 43, 99, 101, 103,105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.02.2008 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя                                                                      Зварич О.В.

суддя                                                                                                    Юрченко Я.О.

суддя                                                                                                    Якімець Г.Г.