ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21.08.08 р. Справа № 44/6

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою благодійного фонду „Рятівник Донбасу” (представник до судового засідання не з’явився), до аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області (представник до судового засідання не з’явився), про повернення автомобілю Љkoda Octavia tour, 2006 року випуску, кузов № TMBDK41U57B007013, а також про стягнення неустойки (пені) у розмірі 42’232,32 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Донецької області 22.01.08 року прийняте рішення у справі № 44/6, згідно якого вирішено зобов’язати аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області (далі – Боржник) повернути благодійному фонду „Рятівник Донбасу” (далі – Стягувач) автомобіль Љkoda Octavia tour, 2006 року випуску, кузов № TMBDK41U57B007013 (далі – Автомобіль), а також відшкодувати сплачене державне мито у розмірі 721’92 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 74,44 грн. В решті позовних вимог – відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.03.08 року означене рішення суду частково змінене, з Боржника додатково стягнуто 4’223,23 грн. пені, через що в порядку статі 85 ГПК України вказане рішення в частині повернення Автомобілю набрало законної сили 18.03.08 року.

Боржник 11.08.08 року звернувся до суду із заявою відстрочку виконання рішення суду на невизначений строк. Означену заяву обґрунтовано тим, що Прокурором Донецької області в інтересах Боржника подано позовну заяву до Стягувача у справі № 39/135пн щодо зобов’язання Стягувача передати Автомобіль Боржникові.

Представники сторін до судового засідання не з’явилися, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, наразі це не є перешкодою для розгляду заяви про відстрочку в розумінні статті 121 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що заява Боржника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відстрочка виконання судового рішення згідно статті 121 ГПК України може бути встановлена судом лише за умов наявності виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Водночас, Боржником не доведено суду винятковості обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду, а подання позову прокурором щодо зобов’язання Стягувача здійснити певні дії, навіть передати Автомобіль – прямо не пов’язана з необхідністю виконання рішення суду щодо повернення Автомобілю Боржником. До того ж, жодним чином не доведено, що Боржником виконано рішення суду у справі № 44/6 в цій частині. Крім того, судове рішення, яке підлягає обов’язковому виконанню згідно статті 124 Конституції України, набрало законної сили 18.03.08 року, причому за минулі п’ять місяців відповідач мав змогу здійснити повернення Автомобілю.

До того ж, всупереч статті 33 ГПК України жодним чином не обґрунтовані з доказової точки зору посилання Боржника на складність виконання рішення суду у справі № 44/6.

Інших суттєвих причин неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б слугувати підставою для відстрочки виконання рішення суду – заявником не надано.

Навпаки, суд при вирішенні питання про відстрочку виконання рішення має враховувати поряд з іншими обставинами інтереси потерпілої від правопорушення сторони. Аналогічні висновки містяться і в пункті 2 роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 12.09.96 року № 02-5/333 „Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України”.

Зокрема, згідно рішення господарського суду Донецької області від 22.01.08 року у справі № 44/6, зобов’язання Боржника щодо повернення Стягувачеві Автомобілю виникло 03.06.07 року. Таким чином, відповідач протягом більш ніж чотирнадцяти місяців безпідставно користується Автомобілем, позбавляючи Стягувача прав користування цим автотранспортом та не даючи можливості реалізації прав власника, чим порушуються майнові права Стягувача. Надання судом відстрочки виконання рішення на невизначений термін призвело би до подальшого порушення прав Стягувача, захист яким вже надано резолютивною частиною рішення господарського суду Донецької області від 22.01.08 року у справі № 44/6.

З огляду на вказане, суд доходить висновку про неможливість задоволення заяви про відстрочки через відсутність належного доказового обґрунтування та правових підстав для такого задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.30, 33, 34, 86 та 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Донецькій області від 08.08.08 року № 590 про надання відстрочки виконання на невизначений строк рішення господарського суду Донецької області від 22.01.08 у справі № 44/6.

Суддя

Надруковано у 3 примірниках:

1 – Боржнику

2 – позивачу

3 – господарському суду Донецької області