ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.08                                                                                 Справа № 5/66

Господарський суд Луганської області у складі судді Закропивного О.В., при секретарі Лозюк Д.А., за участю представників сторін:

від позивача –Костенко А.В. за дов. від 20.03.08. б/н;

від відповідача – Усков А.А. за дов. від 17.06.08. № 15/42-17-169,

розглянувши матеріали справи за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганськбуд”, м. Луганськ

до Обласного спеціалізованого теплозабезпечуючего підприємства “Луганськтеплокомуненерго”, м. Луганськ

про стягнення 19710 грн. 78 коп., –

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 17963 грн. 88коп., пені у сумі 1266 грн. 80 коп., 3% річних у сумі 465 грн. 65 коп., за договором від 05.12.06 №83.

В засіданні суду 09.07.08. позивач змінив суму позовних вимог та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором від 05.12.06. № 83 борг з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 17963,88 грн., пеню у розмірі 1266,80 грн., 3% річних у сумі 480,11 грн., тобто збільшив позовні вимоги. Таким чином загальна сума позовних вимог позивача складає 19710,78 грн.

Справа розглядалась 24.07.08. та на підставі ст. 77 ГПК України судом було оголошено перерву до 01.08.08. Рішення приймається 01.08.08.

Представник позивача в цьому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у відзиві від 19.06.08. № 14/53-17-111, наданому до справи 14.06.08., проти позову заперечив посилаючись на пропуск позивачам строку позовної давності у частині стягнення збитків та неустойки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані частково та підлягають задоволенню не у повному обсязі з наступних підстав.

05 грудня 2006 року між Позивачем - за договором «Підрядником» та Відповідачем - за договором «Замовником»було укладено договір № 83. За договором Позивач прийняв на се бе зобов'язання з виконання аварійно-відновлювальних робіт з капітального ремонту тепломережі у м. Стаханов від ТК8 до ТК21, та від ТК19 до будинку по вул. Макарова, 11. Позивачем зазначені роботи було виконано у повному обсязі, а Відповідач прийняв виконані роботи у повному обсязі без зауважень на загальну суму 17594,40 грн. За умовами договору встановлено строк для оплати виконаних та прийнятих робіт - протягом трьох банківських днів з моменту підписання довідки про вартість виконаних робіт. Довідка сторонами підписана 30 квітня 2007 року.

Відповідач не здійснив розрахунки за виконані роботи у термін передбачений договором.

Догово ром передбачена відповідальність Замовника за несвоєчасні розрахунки і становить 0,05% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ -п.9.3 відповідно договору № 83.

У відповідності з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що ви никає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарю вання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, пе редати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобо в'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 174 ГК України передбачено, що підставою виникнення господарського зобов'язання є, зокрема, господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, за умовами договору та вимогами Господарського і Цивільного кодексів України у встановлений строк, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів .

В даному ж випадку, згідно п. 11.4. Договору сторонами встановлено, у всьому, що не передбачено діючим договором, сторони керуються діючим законодавством України. Відповідно до статті 625 ЦК України позивачем обґрунтовано та правильно розраховано інфляційні у розмірі 369,48 грн. та 3% річних у сумі 480,11 грн.

Цивільним кодексом України встановлено загальний строк позовної давності у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу в 3 роки.

Статтею 257 ЦК Україна встановлено скорочений строк давності тривалістю один рік для вимог про стягнення неустойки.

Статтею 230 Господарського кодексу України та ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що (неустойкою штрафом, пенею) є грошова сума яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно п.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У позові заявлено про стягнення пені за період з 04 травня 2007р. по 01 квітня 2008 р. у розмірі 1266,80 грн.

Узявши до уваги розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2006 N 612-р "Про перенесення робочих днів у 2007 році" Національний банк України видав лист від 23.02.2007 р. N 25-211/402-1950 "Про перенесення робочих днів у 2007 році", яким встановив, що у 2007 році п'ятниця 9 березня - на суботу 3 березня; понеділок 30 квітня - на суботу 28 квітня; п'ятниця 29 червня - на суботу 16 червня. Повідомив, що 3 березня, 28 квітня та 16 червня 2007 року: система електронних платежів Національного банку України та Національна система масових електронних платежів Національного банку України працюють у звичайному режимі; торговельна сесія на міжбанківському валютному ринку України проводиться у звичайному режимі; емісійно-касові операції у банківській системі здійснюються у звичайному режимі. Національний банк України як депозитарій державних цінних паперів працює у звичайному режимі. Операції, здійснені банком у вищезазначені дні, мають бути зареєстровані та відображені згідно з пунктом 2.11 глави 2 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 N 254 (зі змінами), а операції установ Національного банку - згідно з пунктом 3.13 глави 3 Положення про організацію бухгалтерського обліку та операційної діяльності в системі Національного банку України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 31.03.2004 N 146 (зі змінами).

Відповідно листа Міністерства праці та соціальної політики України від 09.10.06. № 6540/0/14-06/13 " Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2007 рік" згідно статті 73 КЗпП робота у 2007 році не проводиться на підприємствах, в установах, організаціях у такі святкові і неробочі дні: 1 січня - Новий рік; 7 січня - Різдво Христове; 8 березня - Міжнародний жіночий день; 8 квітня - Пасха (Великдень); 1 і 2 травня - День міжнародної солідарності трудящих; 9 травня - День Перемоги; 27 травня - Трійця; 28 червня - День Конституції України; 24 серпня - День незалежності України.

Як зазначає Позивач кінцевий термін розрахунку за виконані роботи настав 14.05.07., однак, як вбачається з календаря на 2007 рік та виходячи з наведеного вище, наступні три банківські дні для здійснення розрахунку за договором були 3, 4 та 7 травня 2007. За таких обставин кінцевий розрахунок відповідач повинен був здійснити до 08.05.07. та з цієї ж дати починається перебіг позовної давності.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Позов пред'явлено 15.05.08., кінцевий строк позовної давності для пред'явлення вимоги про сплату пені за цім договором сплинув 08.05.08.

Відповідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач не довів суду поважність причини пропуску позовної давності відповідно до статті 267 ЦК України.

За таких обставин в задоволенні позову відносно стягнення пені у розмірі 1266,80 грн. слід відмовити, а в іншій частині позов підлягає задоволенню.

За таких обставин судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд, –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства "Луганськтеплокомуненерго" м. Луганськ, вул. К. Маркса, 54, і.к. 03340529 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськбуд" м. Луганськ, вул. 2-я Краснознаменна, 16, і.к. 33181502 борг у сумі 17594,40 грн., 3% річних у сумі 480,11 грн., інфляційні у сумі 369,48 грн., держмито у сумі 184,44 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 110,39 грн., видати наказ.

3.          В задоволенні позову у відношенні 1266,80 грн. відмовити.

4.          Повернути з державного бюджету зайво сплачену за платіжним дорученням від 21.04.08. № 32, яке знаходиться в матеріалах справи, суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 263,00 грн. Підставою для повернення є рішення засвідчене печаткою суду.

Рішення підписано 01.08.08.

Суддя                                                                      О.В. Закропивний

Помічник судді                                                            С. А. Кулешова