Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2008 р. Справа № 45/54-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., судді Камишева Л.М. , Лакіза В.В.

при секретарі Шубіній Ю.Є.

за участю представників сторін:

позивача - Рогожина В.В., дор. від 01.07.2006 р.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1106Х/1-9) на рішення господарського суду Харківської області від 23.04.08 р. по справі № 45/54-08

за позовом АТ "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла", м. Харків

до Комунального підприємства "Жилкомсервіс", м. Харків

про стягнення 48446 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.04.2008 р. по справі № 45/54-08 (суддя Калініченко Н.В.) позовні вимоги задоволені частково. З КП "Жилкомсервіс" на користь позивача стягнено 46446 грн. боргу, 484,46 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. судових витрат. В частині стягнення 2000 грн. провадження по справі припинено. Крім того, вказаним рішенням відмовлено у задоволення клопотання позивача про забезпечення позову та у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, задоволено клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати заборгованості.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Зокрема, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому укладення мирової угоди з позивачем.

Позивач вважає рішення законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвали суду від 13.05.2008 р. та 02.07.2008 р., надіслані на адресу відповідача, зазначену ним в апеляційній скарзі, повернулися до суду, у зв'язку з чим відповідач не був належним чином повідомленим про час та місце судового засідання.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб - учасників процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з яких причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно із законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів розглянула апеляційну скаргу, перевірила матеріали справи, заслухала присутнього в судовому засіданні представника позивача і встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 червня 2007 р. між АТ "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" (виконавець) та КП "Жилкомсервіс" (замовник) був укладений договір № 139 на технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем теплопостачання, гарячого водопостачання та бойлерів житлових будинків.

Відповідно до умов вказаного договору позивач прийняв на себе зобов’язання щодо надання послуг з утримання будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова в частині технічного обслуговування (крім поточного та капітального ремонтів) внутрішньо-будинкових систем теплопостачання, гарячого водопостачання та бойлерів житлових будинків 759 А м/р м. Харкова, які знаходяться на балансі відповідача, а відповідач доручив позивачу виконання вищевказаних послуг та прийняв на себе зобов’язання щодо їх своєчасного прийняття та оплати.

На виконання п. 1.3 договору між сторонами були складені акти приймання-передачі виконаних робіт по технічному обслуговуванню (з розрахунками вартості виконаних робіт) за період червень 2007 р. - січень 2008 р. Однак відповідач в порушення п.п. 7.3 - 7.6 договору належний та повний розрахунок за надані позивачем послуги не здійснив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в сумі 48446 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, факт наявності заборгованості відповідача в сумі 46446 грн. підтверджується належними доказами та не спростований відповідачем, у зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині та припинив провадження в частині стягнення 2000 грн.

Що стосується тверджень відповідача, викладених в апеляційній скарзі, то вони не можуть бути підставою для скасування рішення, виходячи з наступного.

Як зазначив відповідач в апеляційній скарзі, сторонами було досягнуто згоди про укладання мирової угоди між сторонами. Однак, як повідомив представник позивача в судовому засіданні, на момент прийняття оскаржуваного рішення, АТ "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" не отримувало від КП "Жилкомсервіс" ані письмових, ані усних пропозицій щодо укладання мирової угоди.

Отже, суд першої інстанції правомірно відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з ненаданням доказів можливого укладання мирової угоди.

Відповідачем не були надані суду докази на підтвердження тих фактів, на які він посилався в апеляційній скарзі відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 23.04.2008 р. по справі № 45/54-08 прийняте при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до чинного матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 1 статті 103, статтею 105 господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.04.2008 р. по справі № 45/54-08 залишити без змін.

Головуючий суддя (підпис) Бондаренко В.П.

Судді (підпис) Камишева Л.М.

(підпис) Лакіза В.В.

Постанову підписано 30.07.2008 р.