ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 36/147

02.06.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комспек»

до Відкритого акціонерного товариства «Шляхово-будівельне

управління № 41»

про стягнення 844 876,70 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Самійленко О.В. по довіреності № 22/11 від 22.11.2007р.

Від відповідача не з’явились

В засіданні приймали участь

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комспек»про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41»844 876,70 грн., із яких 800 000,00 грн. –основний борг, 18 849,31 грн. –пеня за прострочку платежу, 23 200,00 грн. –інфляційні втрати, 2 827,39 грн. –3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2008р. порушено провадження у справі № 36/147, розгляд справи призначений на 19.03.2008р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2008р., за клопотанням відповідача, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 14.04.2008р.

На підставі ст. ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, за клопотанням сторін, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2008р. строк вирішення спору у справі № 36/147 продовжений, в судовому засіданні оголошено перерву до 28.05.2008р.

В судовому засіданні 28.05.2008р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 02.06.2008р.

В судовому засіданні 02.06.2008р. представник позивача уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача 444 876,70 грн., із яких 400 000,00 грн. –основний борг, 18 849,31 грн. –пеня за прострочку платежу, 23 200,00 грн. –інфляційні втрати, 2 827,39 грн. –3% річних, оскільки відповідач частково, в сумі 400 000,00 грн. оплатив свою заборгованість. Уточнені позовні вимоги представник позивача повністю підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, доказів належного виконання зобов’язань в частині сплати коштів за отриманий товар від відповідача не надходило.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

На підставі видаткових накладних № 06/05-2 від 06.05.2007р. на суму 61 065,00 грн., № 07/05-2 від 07.05.2007р. на суму 66 166,80 грн., № 11/05-1 від 11.05.2007р. на суму 96 819,00 грн., № 30/05-2 від 30.05.2007р. на суму 87 607,20 грн., № 04/06-1 від 04.06.2007р. на суму 97 512,00 грн., № 06/06-1 від 06.06.2007р. на суму 91 336,80 грн., № 11/06-3 від 11.06.2007р. на суму 99 139,20 грн., № 11/06-8 від 11.06.2007р. на суму 61 065,00 грн., № 16/07-4 від 16.07.2007р. на суму 137 968,80 грн., № 31/08-8 від 31.08.2007р. на суму 18 891,84 грн. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 817 571,64 грн.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується підписом його представника на зазначених накладних та не заперечується самим відповідачем.

Відповідач кошти за отриманий товар сплатив не в повному обсязі, і на день розгляду справи його заборгованість перед позивачем становить 400 000,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Нормами статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комспек»(далі позивач, продавець) та Відкритим акціонерним товариством «Шляхово-будівельне управління № 41»(далі відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого позивач зобов’язався передати, а відповідач –прийняти товар та оплатити його вартість.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 3 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 19.12.2007р. надіслав на адресу відповідача лист, в якому вимагав сплатити заборгованість протягом семи днів. Зазначену вимогу відповідач залишив без відповіді та без задоволення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 400 000,00 грн.

Позовна вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 18 849,31 грн. у зв’язку з несвоєчасною оплатою за поставлений товар задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Цивільний кодекс України (стаття 549) містить поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Оскільки договору у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками, між сторонами не укладалося, тобто відповідальності покупця за несвоєчасну оплату товару сторони не передбачили, у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача пені в розмірі 18 849,31 грн.

Згідно приписів ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 2 827,39 грн. та збитків від інфляції в сумі 23 200,00 грн. відповідає вимогам законодавства, а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість зазначених вимог.

Крім того, суд приходить до висновку, що провадження в частині стягнення 400 000,00 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, як свідчать матеріали справи, ця заборгованість сплачена відповідачем після порушення провадження у справі № 36/147.

Витрати, понесені позивачем по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 8 260,27 грн. та 118 грн. відповідно, з урахуванням того, що відповідач частково оплатив заборгованість після порушення провадження у справі, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 80, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41»(03039, м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, 32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комспек»(м. Київ, бул. Дружби Народів, 19, ) 400 000 (чотириста тисяч) грн. заборгованості, 2 827 (дві тисячі вісімсот двадцять сім) грн. 39 коп. трьох відсотків річних, 23 200 (двадцять три тисячі двісті) грн. 00 коп. збитків від інфляції, 8 260 (вісім тисяч двісті шістдесят) грн. 27 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

В позові в частині стягнення пені в розмірі 18 849,31 грн. відмовити.

Провадження у справі в частині стягнення 400 000,00 грн. заборгованості припинити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Трофименко Т.Ю.