ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"05" червня 2008 р.           Справа № 19/191-08

Розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства «Фонд комунального майна», м. Славутич

до Приватного підприємства «Будкомплекс», м. Славутич

про розірвання договору, виселення та стягнення 16554,32 грн.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача –Миргородова Т.В.(дор. від 04.06.2008 р.);

від відповідача – не з’явився.

обставини справи:

Комунальне підприємство «Фонд комунального майна»(далі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Будкомплекс»(далі-відповідач) про розірвання договору, виселення та стягнення 16554,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 126 тіт оренда майна, а саме відповідач несвоєчасно та не повному обсязі сплачує орендну плату, в результаті чого за ним станом на лютий 2008 року утворилась заборгованість на загальній сумі 8465,24 грн. Додатково позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 7548,26 грн., три процентів річних у розмірі 129,03 грн. та 411,79 грн. компенсацію за проведене страхування.

Сторони, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 22.04.2008 року та 19.05.2008 року. У судовому засіданні представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, представник відповідача в засідання суду не з'явився, витребуваних документів не подав, у зв'язку з зазначеним, суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без його участі за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Між Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська атомна електростанція»(по договору - орендодавець) та Приватним підприємством «Будкомплекс»(за договором - орендар) 01.11.2003 року укладений Договір № 126 тіт оренда майна (надалі - договір). Відповідно до договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користуванням окреме індивідуально визначене майно –будівлю склад матеріалів БМУ ПІБ (інв. № 4411089) загальною площею 1129,2 кв. м. (надалі - майно), яка розташована за адресою: Київська обл., м. Славутич, Будівельна база, що знаходиться на балансі ДСП «Чорнобильська АЕС»(п. 1.1. договору). Орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати (п. 3.1. договору) та за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.2. договору). Згідно п. 3.3. договору, орендна плата перераховується орендарем щомісячно, не пізніше 5 числа наступного за звітом місяця. Реорганізація сторін або перехід право власності на орендоване майно сторонами не визначаються підставами для зміни або припинення чинності цього договору (п. 10.8. договору). Договір укладено строком на п’ять років (п. 10.1. договору).

Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради від 18.01.2006 року за № 9 майно, яке знаходилося в орендному користуванні відповідача було прийняте у комунальну власність та передане на баланс Комунального підприємства «Фонд комунального майна».

Сторонами 20.01.2006 року підписана додаткову угоду № 2 до договору. Умовами зазначеної додаткової угоди орендна плата встановлювалась у розмірі 880,01 грн. та за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Сторонами 01.10.2006 року підписана додаткову угоду № 3 до договору. Умовами зазначеної додаткової угоди орендна плата встановлювалась у розмірі 1005,84 грн. та за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Як зазначає позивач, відповідач свої зобов’язання щодо сплати за оренду майна порушив, в результаті чого за ним з серпня 2007 року по лютий 2008 року утворилась заборгованість на загальну суму 8465,24 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою про заборгованість від 11.03.2008 року.

Додатково позивач нарахував відповідачу за прострочення виконання зобов’язання пеню в розмірі 7548,26 грн., три процентів річних у розмірі 129,03 грн. та вартість страхування в розмірі 411,79 грн.

В судовому засіданні представник позивача у відповідності до ст. 22 ГПК України надав заяву про зміни позовних вимог та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 821,16 грн. та три процентів річних в сумі 129,03 грн.

Представник відповідача в судову засіданні не з’явився, заперечення проти позовних вимог не надав, причини неявки суду не повідомив.

Судом оглянуті оригінали документів залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 1. ст. 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок 3 % річних, суд вважає його правильними, та таким, що відповідає вимогам ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» № 543/965-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 821,16 грн. та три процентів річних в сумі 129,03 грн.

Стосовно стягнення з відповідача вартості страхування в розмірі 411,79 грн. судом відмовлено оскільки позивачем не надано доказі сплати зазначеної суми за договором страхування № 212/201-07/23 від 20.07.2007 р.

Таким чином позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 44, ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Будкомплекс»(07100, Київська область, м. Славутич, Бєлгородський квартал, буд. 9/96, , р/р 1164 в АКБ «Демарк»м. Чернігів, МФО 353575) на користь Комунального підприємства «Фонд комунального майна»(07100, Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 5, , р/р 6801 в АКБ «УкрСиббанк»м. Харків, МФО 351005) –пеню у сумі –821 (вісімсот двадцять одна) грн. 16 коп. та 3% річних у сумі – 129 (сто двадцять дев’ять) грн. 03 коп., судові витрати: 102(сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя Карпечкін Т.П.

Рішення підписане

10.06.2008 р.