ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2008 р.

Справа № 11/37/08

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук

суддів Л.І. Бандури, Л.І. Бойко

при секретарі судового засідання: О.О. Соломахіній

за участю представників сторін:

від позивача —Є.С. Молокович

від відповідача —В.П. Соболь

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ''Трансавтосервіс''

на рішення господарського суду Миколаївської області від 03 червня 2008 р.

по справі № 11/37/08

за позовом Акціонерного товариства закритого типу ''Дніпроінмед''

до Відкритого акціонерного товариства ''Трансавтосервіс''

про стягнення 8779,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

АТЗТ ''Дніпроінмед'' звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до ВАТ ''Трансавтосервіс'' про стягнення в порядку регресу страхового відшкодування у сумі 8779,93 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що за договором добровільного страхування наземного транспорту № ТР-Н-14/06-08 від 14.06.2007 р., укладеним з громадянином Хрищуком С.М., останньому було виплачено страхове відшкодування у сумі 8396,93 грн. в зв'язку з настанням страхового випадку, а саме: механічних пошкоджень, завданих автомобілю Samand, д.н. ВЕ 7239 АН внаслідок ДТП, що сталася з вини водія Ільяшенко В.І., який керував автомобілем ПАЗ-32051, д.н. 001-76 НІ, що належить ВАТ ''Трансавтосервіс''.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 03.06.2008 р. (суддя Василяка К.Л.) позовні вимоги АТЗТ ''Дніпроінмед'' задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням, ВАТ ''Трансавтосервіс'' звернулось з апеляційною скаргою, в який просить рішення скасувати та прийняти нове рішення з урахуванням фактично понесених затрат страхувальника. Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник послався на ч. 17 ст. 9 Закону України ''Про страхування'', відповідно до якої страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Також скаржник послався на ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Право вимоги виплати передається страховику в тому ж об’ємі, в якому воно могло би бути здійснено страхувальником. Особа, що завдала пошкодження речі, має право самостійно її відновити, замінити її на нову або відшкодувати вартість фактичних затрат, завданих володарю речі згідно із ст. 1192 ЦК України, але позивач позбавив відповідача його прав, наданих йому ЦК України. Крім того, скаржник послався на необґрунтованість вимог позивача стосовно стягнення 300 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження та 83 грн. за розширену довідку ДАІ, оскільки згідно ст. 25 Закону України ''Про страхування'' мав право залучити для розслідування аварійного комісара.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

17.11.2007 р. в м. Миколаєві на вул. Морехідній відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ПАЗ-32051, д.н. 001-76 НІ, що належить ВАТ ''Трансавтосервіс'', під керуванням водія Ільяшенко В.І., та автомобіля Samand, д.н. ВЕ 7239 АН, під керуванням Хрищук С.М., внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2007 р. громадянина Ільяшенко В.І. притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП, оскільки він, керуючи т/з ПАЗ-32051, д.н. 001-76 НІ, порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., оскільки при русі не витримав безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль Samand, д.н. ВЕ 7239 АН, який стояв праворуч.

Автомобіль Samand, д.н. ВЕ 7239 АН, що належить Хришуку С.М., застраховано в АСТЗТ "Дніпроінмед" згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № ТР-Н-14/06-68 від 14.06.2007 року (далі - договір страхування).

Відповідно до умов договору страхування даний випадок було визнано страховим за ризиком "ШКОДА" та страхувальнику виплачено страхове відшкодування в розмірі 8396,93 гривень.

Для визначення розміру збитку, завданого автомобілю Samand, д.н. ВЕ 7239 АН, АСТЗТ "Дніпроінмед" замовлено автотоварознавче дослідження, згідно з яким розмір матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу дорівнює 8861,73 грн. За вирахуванням безумовної франшизи 0,5% від страхової суми, передбаченої п.п. 61.1. договору страхування, розмір страхового відшкодування дорівнює 8396,93 грн.

За проведення автотоварознавчого дослідження АСТЗТ "Дніпроінмед" сплачено суму в розмірі 300 грн.

За розгорнуту довідку ДАІ про ДТП, що була необхідна страховику для повного з'ясування всіх обставин страхової справи, АСТЗТ "Дніпроінмед" сплатило суму в розмірі 83 грн.

Відповідно до умов договору страхування страхувальнику було сплачено страхове відшкодування в розмірі 8396,93 грн.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 вказаного кодексу відповідальною за збитки, завдані джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із довідкою Управління ДАІ УМВС в Миколаївській області №9/4896 від 23.11.2007 р. власником автомобіля ПАЗ-32051, д.н. 001-76 НІ, є ''Трансавтосервіс'', що останнім не заперечується.

За таких обставин місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія відхиляє з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 1192 ЦК України суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого, а не особи, яка завдала шкоду, може зобов’язати останню відшкодувати її в натурі (полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати збитки в повному обсязі.

Посилання скаржника на необґрунтованість стягнення 300 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження та 83 грн. за довідку ДАІ, т. я. потерпілий міг уникнути цих витрат, залучивши аварійного комісара, апеляційна інстанція не приймає до уваги, оскільки ч. 3 ст. 25 Закону України ''Про страхування'' страховику надано право, а не встановлений обов’язок залучити за свій рахунок аварійного комісара для розслідування страхового випадку і визначення розміру шкоди.

Враховуючи викладене, рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу —без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 03.06.2008 р. у справі № 11/37/08 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя                                                            Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                Л.І. Бандура

Суддя                                                                                Л.І. Бойко