ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.06.08                                                                                           Справа № 19/342

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів: Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Млинівські макарони», смт. Млинів за вих. № 108 від 21.03.2008 року

на рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2008 року

у справі № 19/342

за позовом Приватного підприємства «Продпоставка», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Млинівські макарони», смт. Млинів

про стягнення заборгованості в сумі 246 335 грн. 80 коп.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Млинівські макарони», смт. Млинів

до відповідача Приватного підприємства «Продпоставка», м. Київ

про визнання неукладеним договору про надання маркетингових послуг від 03.01.2007 року

За участю представників сторін(за первісним позовом):

від позивача: не з’явився;

від відповідача: Кондратюк В.В. (довіреність від 11.09.2007 року),

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Рівненської області (суддя Тимошенко О.М.) від 06.03.2008 року у справі № 19/342 первісний позов задоволено частково, провадження у справі за зустрічним позовом припинено.

Відповідач за первісним позовом (надалі –відповідач) з постановленим рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що судом невірно застосовано ст. 181 ГК України, допущено порушення ст. 43 ГПК України, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Покликається, що господарським судом не враховано, що з липня 2007 року послуги, зазначені в акті здачі-приймання робіт –маркетингові послуги, не надавались, хоча згідно договору повинні були надаватись по 31.12.2007 року. Звертає увагу, що на акті здачі-приймання робіт № ОУ-0000001 відсутня вказівка на те, що він складений на виконання договору від 03.01.2007 року про надання маркетингових послуг.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач за первісним позовом (надалі –позивач) зазначає, що безпідставні доводи апелянта про ненадання маркетингових послуг, оскільки відповідач, підписуючи акт здачі-приймання робіт, погодився з об’ємом та вартістю виконаних робіт та здійснив часткову оплату, згідно виставлених рахунків. Покликання на те, що послуги фактично надавались лише до липня 2007 року, не відповідають дійсності, оскільки маркетингові послуги були надані, а той факт, що відповідач припинив поставку товару до ПП «Продпоставка»та наполіг на поверненні йому товару, який ще не був розміщений у торгівельних мережах для продажу, засвідчує ухилення відповідача від виконання своїх зобов’язань за договором та чинення перешкод у подальшому виконанні умов договору про надання маркетингових послуг. Тому вважає рішення місцевого господарського суду обґрунтованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними.

Справа слуханням відкладалася згідно ухвал Львівського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 року та 27.05.2008 року. В судовому засіданні 13.05.2008 року оголошувалась перерва до 27.05.2008 року.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання 10.06.2008 року не забезпечив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 318837, тому колегія вирішила розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

10.06.2008 року на розгляд колегії поступило клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи у зв’язку з відсутністю представника позивача в судовому засіданні 10.06.2008 року. Однак, колегія прийшла до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, оскільки представником позивача були надані всі необхідні для розгляду апеляційної скарги пояснення в судовому засіданні 13.05.2008 року і його відсутність в даному судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, надані в судовому засіданні 13.05.2008 року, та представника відповідача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2008 року залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного:

03 січня 2007 року між Приватним підприємством "Продпоставка" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Млинівські макарони" (Замовник) було укладено договір про надання маркетингових послуг. Відповідно до предмету договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання з надання замовнику комплексу маркетингових послуг пов'язаних з продажем макаронних виробів. Найменування кожної з послуг, кількість місяців, протягом яких надається кожна з послуг, зазначаються у додатках до договору, які є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що виконавець бере на себе зобов'язання:

- провести дослідження динаміки продажу товару замовника з метою забезпечення оптимальних продаж продукції замовника;

- забезпечити відповідно домовленості сторін викладку товару на полицях магазинів;

- надати замовнику акт приймання-передачі виконаних робіт;

- по можливості консультувати замовника з приводу проведення маркетингової політики, щодо просування продукції замовника у приміщеннях магазинів.

В свою чергу замовник зобов'язується (п. 2.2 Договору):

- узгодити місця в магазинах для розміщення виконавцем товару;

- надати виконавцю пропозиції по викладці товару на полицях магазинів;

- прийняти акт приймання-передачі виконаних робіт виконавця;

- своєчасно оплатити послуги виконавця.

Згідно ст. ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи встановлено, що 01.03.2007 року сторонами складено та підписано акт № ОУ-0000001 здачі-приймання робіт (надання послуг), згідно якого виконавцем були надані послуги по введенню нових позицій в ТзОВ "Метро Кеш енд Керрі України" (макаронні вироби торгової марки Lubella) на суму 336000,00 грн. з ПДВ, а також акт № ОУ-000002 здачі-приймання робіт (надання послуг), згідно якого виконавцем були надані послуги по введенню нових позицій в ПП "Аквамарин" (макаронні вироби торгової марки Lubella) на суму 5938,80 грн. з ПДВ. (а.с. 23)

01.03.2007 року відповідно до вказаних актів здачі-приймання робіт (надання послуг) позивачем було виставлено до оплати відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 341938,80 грн.. Згідно з виписками з банківського рахунку позивача в травні 2007 року відповідач здійснив часткову оплату наданих послуг на суму 130 000,00 грн.. Даний факт представники сторін ствердили і в судовому засіданні.

Зважаючи на те, що відповідачем залишок боргу в сумі 211938,80 грн. не сплачено, а скерована на адресу відповідача претензія від 04.10.2007 р. № 58 з вимогою погасити заборгованість залишена останнім без відповіді та задоволення, позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення заборгованості.

Аналізом діючого законодавства та документальних доказів у справі господарський суд встановив, що згідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно умов договору від 03.01.2007 року замовник (ТзОВ «Млинівські макарони») доручає, а виконавець (ПП «Продпоставка») приймає на себе зобов’язання з надання замовнику комплексу маркетингових послуг, пов’язаних з продажем макаронних виробів. Найменування кожної з послуг, кількість місяців, протягом яких надається кожна з послуг, зазначаються у додатках до договору, які є невід’ємною частиною договору.

Пунктом 3.1. Договору сторони передбачили надання виконавцем мерчандайзингових послуг.

Проаналізувавши умови договору та загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що договір про надання маркетингових послуг від 03.01.2007 року містить всі істотні умови господарського договору, зміст його не суперечить Господарському кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та у відповідності до приписів ст. 204 ЦК України є правомірним, судом недійсним не визнавався, а тому відсутні підстави визнавати цей договір неукладеним, як цього вимагав відповідач у зустрічній позовній вимозі, від якої в ході слухання справи відмовився.

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що сторони приступили до виконання умов договору та частково виконали умови договору, що не заперечують представники сторін. Даний факт слід розцінювати як схвалення умов договору та набуття сторонами цивільних прав та обов’язків.

Слід визнати обґрунтованим висновок господарського суду про те, що складені та підписані сторонами без заперечень (зауважень) акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 01.03.2007 року свідчать про виконання умов договору сторонами, передбаченими п. 2.1.3, п. 2.2.3 та п. 2.2.4 Договору щодо обов’язку виконавця надати замовнику акт приймання-передачі робіт, а замовником прийняти акт та своєчасно оплатити послуги виконавця.

Згідно п. 3.2 Договору оплата послуг виконавця здійснюється замовником щомісячно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати підписання Акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна вимога закладена у ст. 193 ГК України, згідно якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не провівши у встановлені договором строки оплату за надання позивачем послуг, відповідач допустив порушення зобов’язання. А тому позовні вимоги задоволено підставно.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в акті здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000001 відсутня вказівка на те, що він складений на виконання договору від 03.01.2007 року про надання маркетингових послуг.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Між сторонами у справі укладено договір про надання маркетингових послуг, підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг), акт підписано представниками обох сторін без зауважень, застережень. А відтак слід вважати, що підписуючи акт відповідач, як замовник робіт, погодився з об'ємом виконаних робіт та вартістю наданих послуг.

В ході розгляду справи представник відповідача не заперечував факт продажу товару –макаронних виробів торгової марки Lubella в мережі магазинів ТОВ "Метро Кеш Енд Керрі Україна" до липня 2007 року, що стверджує факт надання маркетингових послуг позивачем згідно договору від 03.01.2007 року. Більш того, провівши часткову оплату наданих йому послуг, відповідач підтвердив той факт, що замовник за договором вчинив дії, які прямо вказують на прийняття ним робіт та згоду їх оплатити.

Окрім того, представник відповідача не заперечує та матеріалами справи з’ясовано, що маркетингові послуги –дії, за допомогою яких компанія поширювала інформацію про перевагу товару через проведення цінових акцій, систему заходів по вивченню ринку і активному впливу на споживчий попит, за рахунок вмілого розміщення товару у торгових залах, оригінальному оформленню прилавків і вітрин та забезпечення розміщення реклами у друкованих листівках, радіо, телебаченню, тобто через комплекс таких заходів послуги надавалися до липня 2007 року. А з липня 2007 року відповідач перестав поставляти товар та наполягав на поверненні товару, який ще не був розміщений у торгівельних мережах для продажу, однак відповідач не заперечує того факту, що договір про надання маркетингових послуг продовжував діяти, не був розірваним або визнаним недійсним.

А тому колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині слід визнати необґрунтованими та такими, що не базуються на доказах у справі.

Таким чином, місцевим господарським судом на підставі повного та всебічного з’ясування всіх обставин справи зроблено висновок про задоволення позовних вимог. При цьому, детально перевіривши розрахунок, наданий позивачем, на підставі вимог ст. ст. 611, 625 ЦК України, п. 6 ст. 232 ГК України,господарським судом позовні вимоги задоволено частково, з урахуванням уточнення періоду розрахунку штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2008 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві України і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 99,101,103,105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Рівненської області від 06.03.2008 року у справі № 19/342 залишити без змін.

2. В задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «Млинівські макарони», смт. Млинів за вих. № 108 від 21.03.2008 року –відмовити.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Рівненської області.

Головуючий–суддя Мельник Г.І.

Суддя Новосад Д.Ф.

Суддя Михалюк О.В.