ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-11/215
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"23" липня 2008 р. 10:50                                                                                м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя в складі:

судді Дмитрієва В.Є., при секретарі: Алексєєнко А.П.,

за участю представників:

прокурор –Верьовкіна Г.П., посвідчення № 355 від 25.03.2004

від позивача –Кухаренко В.М., довіреність № 04-01 від 08.01.2008

від відповідача –не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

Севастопольського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Севастопольської міської філії Фонду соціального захисту інвалідів

до Приватного підприємства “ССВ”

про стягнення штрафних санкцій,

в с т а н о в и в:

Прокурор в інтересах позивача звернувся до господарського суду міста Севастополя в порядку статей 17-19, 162 Кодексу адміністративного судочинства України з адміністративним позовом до відповідача про стягнення штрафних санкцій.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги порушенням відповідачем вимог Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в України”.

У зв`язку з наведеним прокурор просить позов задовольнити.

Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явились, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у відзиві на позов позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст. 27, 49, 51, 54, 121, 130 Кодексу адміністративного судочинства України, представнику позивача та прокурору роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

За клопотанням представника позвача та прокурора, відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, пояснення та клопотання у справі надавались ними російською мовою.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд становив:

Відповідно до ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян і держави в судах у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії процесу.

Підставою звернення прокурора до господарського суду з даним позовом є порушення соціальних інтересів держави внаслідок невиконання відповідачем вимог законодавства в сфері соціального захисту інвалідів.

Державне управління в сфері забезпечення соціальної захищеності інвалідів відповідно до ст. 8 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», здійснюється Міністерством соціального захисту населення України, Міністерством охорони здоров`я України і місцевими радами. Згідно ст. 10 Закону фінансування робіт по соціальній захищеності інвалідів здійснюється Фондом України соціального захисту інвалідів.

Положенням про Фонд соціального захисту інвалідів України, затвердженим постановою КМУ № 1434 від 26.09.02, передбачено, що Фонд є органом державного управління. Основною метою діяльності Фонду є здійснення разом з органами соціального захисту, праці, охорони здоров'я, фінансовими органами і громадськими організаціями контролю за виконанням вимог чинного законодавства та інших нормативних актів для забезпечення прав інвалідів на соціальний захист, забезпечення раціонального використання коштів відділення Фонду по фінансуванню загальнодержавних програм та інших заходів для соціального захисту, соціально-трудової і медичної реабілітації інвалідів.

Відповідно до п.1, 6.11 Положення про Севастопольське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів, затвердженого Директором Фонду соціального захисту інвалідів від 10.06.2004 р.- Севастопольське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів(далі відділення) - є територіальним органом Фонду соціального захисту інвалідів, що утворюється для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики, підзвітне і підконтрольне Фонду, відділення є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства.

З метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займається підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена Законом, (ст.17 Закону). У відповідності зі ст. 18, 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів. Для підприємств, установ, організацій у тому числі фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць.

Виконанням нормативу робочих місць вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією інвалідів для яких це місце роботи є основним.

Керівники підприємств, установ, організацій у разі незабезпечення нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 20 вищевказаного Закону - підприємства, установи, організації, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша ніж установлено нормативом, передбаченим ст.19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і незайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце призначене для працевлаштування інваліда і незайняте інвалідом, визначається у розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації проводять відповідно до Закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулось порушення нормативу, встановленого частиною першою ст.19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені ст. 250 Господарського Кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням Господарського суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, в порядку, передбаченому Законом.

Середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу та працюючих інвалідів, про яку йде мова у ст. 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»розраховується у відповідності із п.З «Інструкції зі статистики кількості працівників», затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 №286, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України ЗОЛ 1.2005р. за № 1442/11722.

Відповідно до звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2007 рік, наданому ПП «ССВ»до Фонду соціального захисту інвалідів, на підприємстві працює 40 особи, норматив для працевлаштування інвалідів склав 2 робочих місця, однак, у цьому ж звіті вказано, що фактично на підприємстві упродовж 2007 року місце для працевлаштування інвалідів зайнято не було. Відповідно до розрахунку середньорічна заробітна плата на одну людину на ПП «ССВ»склала 5825,0 грн.

Таким чином, враховуючи вищевказані вимоги законодавства України, відповідач за недотримання нормативів робочих місць по кількості працюючих інвалідів зобов'язаний сплатити Севастопольському відділенню Фонду України соціального захисту інвалідів штрафні санкції в сумі 11650,0 грн. та пеню в розмірі 113,10 грн.

Зазначені кошти ПП «ССВ»у встановлений Законом термін самостійно не перерахувало, що є підставою для стягнення даної суми.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги, такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 158-163, 258-259 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства “ССВ” (м. Севастополь, вул. М.Музики, 15-21; р/р 0040 в ВАТ ВТБ Банк, ) на користь Севастопольського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (99011, м. Севастополь, вул. Гоголя, 20-а, , р/р 0007 в УДК м. Севастополя, МФО 824509) суму штрафних санкцій у розмірі 11650,0 грн. та пені в розмірі 113,1 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя підпис В.Є.Дмитрієв

З оригіналом згідно

Суддя В.Є.Дмитрієв

повний текст постанови виготовлено 28.07.2008