СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

24 липня 2008 року

Справа № 2-13/12314-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін:

представник позивача, Буйний Родіон Володимирович, довіреність № 234 від 22.04.08, Заклад Федерації професійних спілок України "Олімпійський учбово-спортивний центр "Спартак";

представник відповідача, не з'явився, Алуштинська міська рада;

представник відповідача, Сердюк Сергій Миколайович, довіреність № 14/08 від 20.04.08, Товариство з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта";

представник відповідача, не з'явився, Виконавчий комітет Алуштинської міської ради;

представник третьої особи, не з'явився, Федерація професійних спілок України;

представник позивача, Стасьок Микола Пилипович (повноваження перевірені), Директор, Заклад Федерації професійних спілок України "Олімпійський учбово-спортивний центр "Спартак";

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Жукова А.І.) від 01.04.2008 у справі № 2-13/12314-2007

за позовом           Закладу Федерації професійних спілок України "Олімпійський учбово-спортивний центр "Спартак" (вул. Перекопська, 9, місто Алушта, АР Крим, 98510)

до           Алуштинської міської ради (пл. Радянська, 1, місто Алушта, АР Крим, 98516)

товариства з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" (вул. Кубанська, 14, місто Сімферополь, АР Крим, 95022)

Виконавчого комітету Алуштинської міської ради (пл. Радянська, 1, місто Алушта, АР Крим,98500)

за участю третьої особи: Федерації професійних спілок України (майд. Незалежності, 2, місто Київ, 010112)

про скасування рішення та визнання недійсним акту,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.04.2008 у справі № 2-13/12314-2007 позов Закладу Федерації професійних спілок України "Олімпійський учбово-спортивний центр "Спартак” до Алуштинської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта", Виконавчого комітету Алуштинської міської ради за участю третьої особи: Федерації професійних спілок України про скасування рішення та визнання недійсним акту задоволено.

Визнано недійсним рішення Виконавчого комітету Алуштинської міської ради від 14.12.2001 № 1166 "Про надання земельної ділянки для розміщення готелю товариства з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" площею 0,1290 га".

Визнано недійсним Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1290 га, виданий Алуштинською міською радою товариству з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" 21.12.2001, зареєстрований у книзі записів державної реєстрації державних актів про право постійного користування земельною ділянок за № 252.

Стягнуто з Виконавчого комітету Алуштинської міської ради на користь Закладу Федерації професійних спілок України "Олімпійський учбово-спортивний центр "Спартак" 102,0 грн державного мита та 118,00 грн витрат, пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу.

Судове рішення мотивоване тим, що рішення Виконавчого комітету Алуштинської міської Ради від 14.12.2001 № 1166 „Про надання земельної ділянки в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта", на підставі якого відповідачу був виданий Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, прийнято у порушення норм чинного земельного законодавства без наявних на те правових підстав.

Не погодившись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заявник апеляційної скарги обґрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції вирішив спір у порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття законного рішення.

При цьому товариство з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" посилається на те, що судом не виконано умову щодо належного повідомлення сторін про час і місце судового засідання, чим порушено принцип здійснення судочинства на засадах змагальності і рівності всіх учасників судового процесу.

Також особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що у позивача відсутнє право на звернення з подібними позовними вимогами, оскільки він не є власником спірної земельної ділянки, посилаючись при цьому на найменування юридичної особи, зазначеної у державному акті, яким позивач обґрунтовує належність йому спірної земельної ділянки.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.05.2008 розгляд апеляційної скарги було призначено на 09.06.2008.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.06.2008 розгляд справи відкладено на 23.06.2008.

У судовому засіданні 23.06.2008 у слуханні справи була оголошена перерва до 27.06.2008.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.06.2008 розгляд справи відкладено на 14.07.2008.

У судовому засіданні 14.07.2008 у слуханні справи була оголошена перерва до 17.07.2008.

Розпорядженням Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.07.2008 суддів Маслову З.Д., Заплаву Л.М. замінено на суддів Антонову І.В., Прокопанич Г.К.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.07.2008 розгляд справи відкладено на 24.07.2008.

Розпорядженням Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.07.2008 суддю Антонову І.В. замінено на суддю Лисенко В.А.

У судовому засіданні 24.07.2008 представник позивача заявив клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги, мотивуючи його тим, що ним було зроблено запит до Алуштинської міської ради для отримання информації щодо спірної земельної ділянки, проте, відповідь на нього ще не отримана.

Відповідно до частини 4 статті 69 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням обох сторін чи клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною, спір може бути вирішено у більш тривалий строк.

Проте, враховуючи, що представник товариства з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" не підтримав клопотання позивача, судова колегія відмовила у задоволенні клопотання про продовження строків, оскільки відсутні всі умови, за яких може застосовуватися правило щодо продовження строків судового розгляду, встановлених процесуальним законом.

Переглянувши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступні обставини.

Рішенням Виконавчого комітету Алуштинської міської ради від 14.12.2001 № 1166 „Про надання земельної ділянки в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" за результатами розгляду проекту відводу земельної ділянки під розміщення готелю було вирішено затвердити проект відводу і технічний звіт зі встановлення у натурі меж земельної ділянки під розміщення готелю товариства з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта", вилучити із землекористування Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” земельну ділянку загальною площею 0,1290 га, що відноситься до земель суспільного призначення, і надати її у постійне користування товариству з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" для використання в комерційних цілях.

На підставі вказаного рішення Алуштинською міською радою 21.12.2001 товариству з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" був виданий Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,1290 га, яка розташована за адресою: вул. Перекопська, 9, місто Алушта, Автономна Республіка Крим, серії І-КМ № 003829, який зареєстрований у книзі записів державної реєстрації державних актів на право постійного користування земельною ділянкою за № 252.

Спір у даній справі виник у зв’язку з тим, що позивач вважає, що рішення Виконавчого комітету Алуштинської міської ради від 14.12.2001 № 1166 „Про надання земельної ділянки в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" та Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-КМ № 003829 від 21.12.2001 порушують права Закладу Федерації професійних спілок України "Олімпійський учбово-спортивний центр "Спартак” як правомірного користувача спірної земельної ділянки, що стало підставою звернення до господарського суду з дійсним позовом.

При цьому, заявник позову стверджує, що минулий директор Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” перевищивши свої повноваження і діючи в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта", надав згоду Виконавчому комітету Алуштинської міської ради на відчуження частини земель центру з наступною передачею їх товариству з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта". В підтвердження свої доводів позивач зазначає, що відносно минулого директора Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, однак, у зв’язку зі смертю кримінальну справу було закрито.

Визнаючи ці доводи достатніми для задоволення позовних вимог, суд першої інстанції визнав недійсними оскаржуване рішення Виконавчому комітету Алуштинської міської ради та Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-КМ № 003829 від 21.12.2001.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитись з викладеною позицією місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 він набирає чинності з 01.01.2002.

Оскільки спірні земельні правовідносини виникли до набрання чинності Земельного кодексу України, а також враховуючи те, що відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, то для правового врегулювання відносин у даній справі слід застосовувати Земельний кодекс Української РСР від 08.07.1970. Також, беручи до уваги, що предметом розгляду у даній справі є рішення виконкому міськради, то при цьому необхідно застосувати ще й Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997, який визначає засади організації, діяльності та правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Таким чином, вирішуючи спір на підставі положень нового земельного законодавства України, що не набрало чинності на той час, суд першої інстанції порушив конституційний принцип та норми процесуального і матеріального права, що є підставою для скасування рішення у цій справі.

Встановивши належний спосіб правового регулювання, судова колегія розглянувши спір по суті, вважає за необхідне зазначити наступне.

При прийнятті оскаржуваного рішення Виконавчий комітет Алуштинської міської ради керувався статтею 19 Земельного кодексу Української РСР, яка передбачає можливість вторинного землекористування, згідно з яким колгоспи, радгоспи, інші підприємства, організації і установи у встановлених законом випадках можуть надавати з закріплених за ними земель земельні ділянки у вторинне користування.

За правилами даної норми вилучення земель у вторинне користування здійснюється за згодою первинного користувача земельної ділянки, з приводу чого і виник спір між позивачем і товариством з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта", на користь якого було відчужено спірну земельну ділянку.

Так, судовою колегією встановлено, що позивач просить визнати недійсними рішення Виконавчому комітету Алуштинської міської ради та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою з тих підстав, що згоду на вилучення земельної ділянки власник Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” - Федерація профспілок України не надававала.

Не дивлячись на те, що на запит суду апеляційної інстанції заява директора Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” про надання згоди на вилучення спірної земельної ділянки представлена не була, але враховуючи те, що позивач засновує свої вимоги на неправомірній відмові від земельної ділянки, не заперечюючи факт її наявності, а також те, що відповідачі підтверджують даний факт, судова колегія вирішила вважати встановленим те, що згоду на вилучення земельної ділянки було надано директором Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” Давкиним І.Т.

Спірна земельна ділянка площею 0,1290 га знаходилась в користуванні Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак”, про що підтверджено Державним актом на право постійного користування землею № 1-КМ № 002757 від 04.06.1999 в реєстрі № 122.

Проте, судова колегія вважає, що Федерація профспілок не є власником або користувачем спірної земельної ділянки.

Статут Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” від 30.01.1995 містить положення про виключну компетенцію Федерації профспілок України з розпорядження відведеною земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 1.1 Статуту Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” воно є правонаступником Олімпійського учбово-спортивного центру “Спартак”.

Судом першої інстанції встановлено, що відмова від спірної ділянки зроблена директором Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” Давкиним І.Т. з перевищенням наданих йому повноважень. При цьому зазначає, що статут підприємства конкретно розмежовує керівництво діяльністю підприємства і розпорядження відведеною земельною ділянкою, у зв’язку з чим робить висновок про те, що припинення права користування земельною ділянкою на підставі добровільної відмови не має достатніх підстав.

Враховуючи зміст статті 19 Земельного кодексу Української РСР апеляційна інстанція не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що керівник підприємства –землекористувача перевищив свої повноваження. Обмеження повноважень директора Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак”, вказані в Статуті, в частині розпорядження земельною ділянкою суперечать нормам земельного законодавства, оскільки Федерація профспілок України не є користувачем спірної земельної ділянки.

Даний висновок судової колегії заснований на нормі статті 20 Земельного кодексу Української РСР, згідно з якою право землекористування засвідчується державними актами на право користування землею.

Таким чином, єдиним підтвердженням того, що Федерація профспілок України є користувачем спірної земельної ділянки, повинен бути оформлений у встановленому законом порядку державний акт.

У зв’язку з тим, що такий документ ніким суду не представлений, то на підставі Державного акту на право постійного користування землею № 1-КМ № 002757 від 04.06.1999, колегія суддів робить обґрунтований висновок, що єдиним законним користувачем спірної земельної ділянки є Колективне підприємство „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак”.

Більш того, такий висновок є підставою стверджувати, що і позивач не є законним користувачем земельної ділянки, з приводу якої виник спір.

Дана думка апеляційного суду заснована на таких обставинах.

Відповідно до підпункту 1.1 Статуту позивача від 08.11.2006 Заклад Федерації професійних спілок України "Олімпійський учбово-спортивний центр "Спартак" є правонаступником Олімпійського учбово-спортивного центру “Спартак”. При цьому, позивач стверджує, що Колективне підприємство „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” –це лише його минула назва.

Перевіряючи даний довід, судова колегія з’ясувала, що відповідно до вимог статті 90 Цивільного кодексу України найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму.

Так, найменування Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” свідчить про те, що дана юридична особа заснована на колективній формі власності. Проте, дослідивши виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців Закладу Федерації професійних спілок України "Олімпійський учбово-спортивний центр "Спартак"(арк.с. 39, т.1) колегія суддів з’ясувала, що дана юридична особа має приватну форму власності.

Відповідно до статті 108 Цивільного кодексу України зміна організаційно-правової форми юридичної особи є ознакою її перетворення, яке в свою чергу передбачає правонаступництво, що визначається як припинення юридичної особи в результаті передання всього свого майна, прав та обов’язків іншим юридичним особам (стаття 104 Цивільного кодексу України) .

Зазначені факти свідчать про те, що змінивши найменування, позивач повинен був оформити правонаступництво, проте, докази здійснення Закладом Федерації професійних спілок України "Олімпійський учбово-спортивний центр "Спартак" таких дій в матеріалах справи відсутні.

Зазначений аналіз обставин спростовує доводи позивача щодо зміни найменування і наявності прав позивача на спірну земельну ділянку, оскільки перехід майна, прав та обов’язків Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” до Закладу Федерації професійних спілок України "Олімпійський учбово-спортивний центр "Спартак" не підтверджується ні статутом підприємства, ні передаточним балансом ні жодним іншим доказом.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не довів належним чином факт свого порушеного права землекористування, оскільки на даний час державний акт Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” на право постійного користування не переоформлений і згідно даних земельного кадастру передбачає закріплення земельної ділянки за Колективним підприємством „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” за вирахуванням земельної ділянки, наданої товариству з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" відповідно до рішення Виконавчого комітету Алуштинської міської ради від 14.12.2001 № 1166.

З огляду на встановлені обставини, землекористувачем спірної земельної ділянки було Колективне підприємство „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” .Останнє було юридичною особою і його керівник надав міській раді згоду на вилучення земельної ділянки.

З врахуванням цієї згоди міська рада винесла оскаржуване рішення.

Відповідно до статті 16 Земельного кодексу Української РСР надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення.

Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР. У постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею.

Так, згідно з пунктом „б” статті 33 Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997 до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка висновків щодо надання або вилучення у встановленому законом порядку земельних ділянок, що провадиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, організація та ведення земельно-кадастрової документації, реєстрація суб’єктів права користування землею, видача документів, що посвідчують право користування землею.

Також пунктом 4 частини 1 статті 35 Земельного кодексу Української РСР визначено, що підставою припинення права землекористування підприємств, організацій і установ є виникнення потреби вилучення земельної ділянки для інших державних або громадських потреб.

Так, з матеріалів справи судова колегія встановила, що на спірній земельній ділянці знаходиться об’єкт нерухомості, який належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта", яке визнане рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.09.2006 у справі № 2-5/13597-2006.

Відповідно до оскаржуваного Державного акту серії І-КМ № 003829 від 21.12.2001 спірну земельну ділянку другому відповідачу у даній справі надано у постійне користування для розміщення готелю товариству з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" по вул. Перекопській, 9 у місті Алушті.

Викладені правові положення та фактичні обставини свідчить, що рада прийняла оскаржуване рішення в межах своєї компетенції та відповідно до законодавства, що регулювало земельні правовідносини на час виникнення спору.

Більш того, судовою колегією встановлено, що на виконання пункту 3.2 рішення Виконавчого комітету Алуштинської міської ради від 14.12.2001 № 1166 "Про надання земельної ділянки для розміщення готелю товариства з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" до Державного акту на право постійного користування землею № 1-КМ № 002757 від 04.06.1999 в реєстрі № 122 було внесені зміни, згідно з якими земельна ділянка плошею 0,1290 га вилучена з користування Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак”, які засвідчені підписом інженера-землевпорядника Е.П. Кузьменко, а копія державного акту, що представлена в матеріалах справи, засвідчена печаткою позивача (арк. с. 19).

Також судова колегія зазначає на необґрунтованість посилань суду першої інстанції на положення Закону України “Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності”, оскільки в наведеному законі, зокрема в статті 34, де визначено, що розпорядження майном профспілок, їх об’єднань, що належить їм на праві власності, здійснюють виборні органи профспілок, а також, що позбавлення профспілок права власності, а також права володіння та користування майном... може мати місце лише за рішенням суду, йдеться мова про майно профспілок, до якого земельні ділянки не відносяться.

Суд апеляційної інстанції констатує також, що місцевий господарський суд цілком безпідставно визнав постанову про закриття кримінальної справи, порушеної відносно директора Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” Давкина І.Т. за ознаками частини 2 статті 364 Кримінального кодексу України, обставиною, яка відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України не потребує доказування, оскільки на, думку судової колегії вона не має значення доказу у даній справі і не свідчить про перевищення директором Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак” своїх повноважень при наданні згоди на відчуження спірної земельної ділянки.

Таким чином, суд першої інстанції необґрунтовано визнав встановленими, не доведені позивачем обставини наявності у нього права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 9,3833 га по вул.. Перекопській, 9 в місті Алушта і похідне від нього права на земельну ділянку площею 0,1290 га, що входила до складу земельної ділянки загальною площею 9,3833 га, а також те, що оскаржуване рішення міської ради прийняте з порушенням статті 141 Земельного кодексу України і порушує права позивача –правонаступника Колективного підприємства „Олімпійський учбово-спортивний центр „Спартак”.

Більш того, місцевим господарським судом порушено норми господарсько-процесуального права щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду даного спору, що спричинило порушення прав сторони на участь у розгляді справи з метою захисту свого оспорюваного права на спірну земельну ділянку.

На підставі вищевикладеного судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції не виконав всі вимоги процесуального закону і всебічно не перевірив обставини справи, вирішив спір у порушення норм матеріального права, у своєму рішенні, неповно відобразив обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду не відповідають дійсності і не підтверджуються достовірними доказами, у зв’язку з чим рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.04.2008 у справі № 2-13/12314-2007 підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 2 частини 1 статті 103, частиною 1, 2 статті 104,статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Уралочка-Дельта" задовольнити.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Жукова А.І.) від 01.04.2008 у справі № 2-13/12314-2007 скасувати.

3. Прийняту нову постанову.

4. У задоволенні позову відмовити.

Головуючий суддя                                                  Т.П. Фенько

Судді                                                                                В.А. Лисенко

Г.К. Прокопанич