ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2008 р.

№ 34/33

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Гончарука П.А. (головуючого),

Вовка І.В.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28 лютого 2008р. у справі № 34/33 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "ДНІПРООБЛЕНЕРГО" до Відкритого акціонерного товариства "Державна холдингова компанія ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про стягнення сум, -

Встановив:

У грудні 2003р. ВАТ "Енергопостачальна компанія "ДНІПРООБЛЕНЕРГО" з позовом до господарського суду Дніпропетровської області до ВАТ "Державна холдингова компанія ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", з урахуванням уточнених позовних вимог, про стягнення 1676579,13 грн. заборгованості за перетоки реактивної електричної енергії, 127064,03 грн. –інфляційних втрат, 24061,29 грн. - 3 % річних, за неналежне виконання умов договорів № 8 від 2 червня 1998 р. та № 57-Ц від 1 січня 2002 р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2004р. позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1099528,94 грн. заборгованості, 83329,31 грн. –інфляційних втрат, 24061,29 грн. - 3 % річних та судові витрати. В решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28 лютого 2008р. проведено заміну ВАТ "Державна холдингова компанія ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" на правонаступника ВАТ " ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ". Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2004р. змінено, резолютивну частину рішення викладено у наступній редакції: ” Стягнути ВАТ " ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" на користь ВАТ "Енергопостачальна компанія "ДНІПРООБЛЕНЕРГО" 1099528,94 грн. основного боргу, 81402,92 грн. втрат від інфляції, 30689,25 грн. річних, 1115,32 грн. витрат у справі 77,42 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовити”.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати прийняті у справі судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доповідач : Гончарук П.А.

У відзиві на касаційну скаргу позивач, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 2 червня 1998р. між позивачем (постачальник) і шахтою "Ювілейна" державної холдінгової компанії "Павлоградвугілля" (абонент), правонаступником якого є відповідач, укладено договір № 8 про постачання електричної енергії, за яким позивач зобов’язався постачати абоненту електричну енергію, а відповідач взяв на себе обов’язок своєчасно проводити оплату за використану електроенергію.

Пунктом 10.1 встановлено, що договір укладається на строк з 1 січня 1997 р. по 1 січня 1998 р. і автоматично пролонгується на рік на тих самих умовах, якщо жодною із сторін за місяць до його закінчення не буде заявлено про зміну чи розірвання договору.

Договір від 2 червня 1998р. № 8 втратив чинність з 1 січня 1999 р.

Відповідно до п. 8.11 Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 31 липня 1996р. № 28, умови оплати додаткових втрат від перетоків реактивної енергії в електричних мережах електропередавальної організації зазначаються у додатку до договору про надання доступу до місцевої (локальної) електромережі.

У період з 1 січня 1999 р. по 1 січня 2002 р. договірні відносини між сторонами були відсутні.

1 січня 2002р. між ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" і ДВАТ "Шахта "Ювілейна" ДХК "Павлоградвугілля" укладено договір № 57-ц на постачання електроенергії.

У додатках № 9 та 9-а до договору від 1 січня 2002р. № 57 –ц сторонами передбачений порядок нарахування компенсації перетоків реактивної енергії.

Пунктом 4.3 договору № 57-ц сторонами передбачено обов’язок відповідача здійснювати економічну компенсацію втрат енергопостачальника, які виникають через перетоки реактивної енергії, шляхом платежів на поточний рахунок позивача протягом 5 днів після отримання рахунка-фактури позивача, з наведенням у платіжних документах після слів "за перетоки реактивної електроенергії" інформації, зазначеної в п. 4.1 цього договору. Порядок розрахунку платежів за перетоки реактивної електроенергії наведений у додатку 9-а, для споживачів із багатозонним обліком у додатку 9-6, при цьому обсяг перетоків, за яким основний споживач здійснює економічну компенсацію втрат позивача, встановлюється з урахуванням обсягів перетоків реактивної електроенергії субспоживачів, але за винятком перетоків, що пов’язані з передачею електроенергії до мереж позивача. Основний споживач стягує платежі за перетоки реактивної енергії із субспоживачів за умовами договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Позивачем виставлялись рахунки відповідачу на оплату перетоків реактивної енергії з 1 січня 2001 по 1 листопада 2003р. на загальну суму 1599702,84грн.

Суд першої інстанції встановивши, що у період 1 січня 1999 р. по 1 січня 2002 р. договірні відносини між сторонами були відсутні, враховуючи вимоги п. 8.11 Правил користування електричною енергією, дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення заборгованості по оплаті перетоків реактивної електроенергії за період з 1 січня 1999 р. по 1 січня 2002 р. є безпідставним і у їх задоволенні слід відмовити.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за перетоки реактивної енергії в період з 1 січня 2002р. по 1 січня 2004р. в сумі 1099528,94 грн. та нарахованих на дану суму заборгованості інфляційних втрат та 3 % відсотків річних, суд першої інстанції встановивши, що позивач належним чином виконав зобов’язання встановлені договором від 1 січня 2002р. № 57 –ц, відповідач доказів сплати позивачу заборгованості щомісячних втрат позивача за перетоки реактивної електроенергії у розмірі 1099528,94 грн. суду не надав, зважаючи на вимоги ст.ст. 161, 214 ЦК УРСР, дійшов висновку, що позов цій частині підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції, посилаючись на ті ж підстави, залишив рішення суду першої інстанції в частині стягнення основного боргу без змін, змінивши при цьому розмір інфляційних втрат та 3 % річних, а також, відповідно до ст. 25 ГПК України, здійснив заміну відповідача його правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 1117 ГПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущене неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. 11110 ГПК України, як підстави для скасування або зміни судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову господарського суду другої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28 лютого 2008р. у справі № 34/33 –без змін.

Головуючий           Гончарук П.А.

Судді Вовк І.В.

Стратієнко Л.В.