ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.08.08р.

Справа № 16/140-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжпостачбуд", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Містобудівник", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 14 981 грн. 84 коп.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Містобудівник", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжпостачбуд", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання недійсним правочину по видачі простого векселя від 30.06.2004р. №7206 номіналом 13 445 грн. 07 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжпостачбуд": Сахненко О.А.- представник, дов. від 07.05.2008р.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Містобудівник": Перепелиця С.Л.- представник, дов. від 14.04.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерву до 01.08.2008р.

Позивач з просить стягнути з відповідача 17 263 грн. 47 коп., що складає 13 445 грн. 07 коп. - суму неоплаченого простого векселя від 30.06.2004р. №7206 та 3 818 грн. 40 коп. - відсотків за простим векселем від 30.06.2004р. №7206.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що: - 30.06.04р. був емітований відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Містобудівник" на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжпостачбуд" простий вексель №7206 номіналом 13 445 грн. 07 коп. в якості розрахунку за надані товари та послуги, умови оплати векселя –за пред’явленням; - вищезазначений вексель був переданий векселедавцем векселедержателю за актом прийому-передачі векселів від 30.06.04р.; - векселедержатель пред’явив простий вексель №7206 протягом року від дати складання, а саме 30.06.05р.; - відповідач не здійснив оплату зазначеного векселя, хоча вексель був пред’явлений йому до платежу 30.06.05р., про що свідчить акт пред’явлення до платежу векселя №7206 від 30.06.05р.

Позивач з урахуванням змінених позовних вимог (позовна заява (зміна), вх.№8804 від 18.06.08р.) і просить стягнути з відповідача: - 13 445 грн. 07 коп. - суму неоплаченого простого векселя від 30.06.2004р. №7206 та 1 536 грн. 77 коп. - відсотків від простроченої суми за простим векселем від 30.06.2004р. №7206.

Відповідач у відзиві (вх.№8811 від 18.06.08р.) на позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у зв'язку зі спливом строку позовної давності та пояснює наступне: - в додатках до позовної заяви відсутній акт пред'явлення спірного векселя до платежу, а документ датований 30.06.2005р. є актом пред'явлення до платежу іншого векселя - від 25.02.2004р. №72036, який не є предметом позовних вимог; - жодним документом, доданим до позову, та самим позовом не підтверджується факт "товарності векселя", тобто, того що він дійсно був виданий для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, як це зазначено в статті 4 Закону України "Про обіг векселя в Україні" №2374-ІІІ від 05.04.2001р.; - згідно статті 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні" на момент видачі векселя векселедавець повинен мати перед трансантом зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем; - умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладаються в письмовій формі; - оскільки позивачем у справі не доведено, що простий вексель від 30.06.2004р. №7206 номіналом 13 445 грн. 07 коп. був виданий в розрахунок за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, і що такий розрахунок був передбачений письмовим договором, укладеним між сторонами, що призводить до порушення вимог статті 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні" і позбавляє вексель вексельної сили і робить його простою борговою розпискою, відносини за якою регулюються не вексельним, а цивільним законодавством; - позовна давність за звичайним борговим зобов'язанням (позика) згідно статті 257 ЦК України становить 3 роки; - перебіг позовної давності за зобов'язанням, що виникло 30.06.2004р. закінчився 30.06.2007р.; - позовна вимога про стягнення з відповідача 1 536 грн. 70 коп. відсотків з простроченої суми за простим векселем №7206 є необґрунтованою, оскільки позивачем не визначено термін прострочення грошового зобов'язання, як не визначено і саме зобов'язання та строк його виконання, отже, застосування норми частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України до правовідносин, що виникли між сторонами спору є неправомірним.

В подальшому відповідач звернувся до господарського суду із зустрічною позовною заявою (вх. №3090 від 18.06.08р.) про визнання недійсним правочину по видачі простого векселя від 30.06.2004р. №7206 номіналом 13 445 грн. 07 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Криворіжпостачбуд" у відзиві (вх. №10378 від 15.07.08р.) на зустрічний позов просить відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог у зв'язку із пропуском строку позовної давності та зазначає, що: - визнання судом правочинів, на підставі яких було видано вексель недійсними не спричиняє недійсність векселя як цінного папера та не перериває індосаментний ряд; - позивач за зустрічним позовом порушив вимоги статті 257 Цивільного кодексу України у зв'язку зі сплином трьохрічного строку з моменту укладення оскаржуваного правочину - 30.06.04р.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Криворіжпостачбуд” змінило позовні вимоги (позовна заява (зміна), вх.№8804 від 18.06.08р.) і просить стягнути з відповідача 14 981 грн. 81 коп., що складає 13 445 грн. 07 коп. - суму неоплаченого простого векселя від 30.06.2004р. №7206 та 1 536 грн. 77 коп. - відсотків від простроченої суми за простим векселем від 30.06.2004р. №7206.

В обґрунтування змінених позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю “Криворіжпостачбуд” посилається на те, що відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язання є правовідносинами, в яких одна сторона (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов’язань, тому у боржника виникло зобов’язання по оплати простого векселя від 30.06.2004р. №7206.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представниками сторін не заявлялися.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- 30.06.2004р. Товариством з обмеженою відповідальністю “Містобудівник” на ім’я Товариства з обмеженою відповідальністю “Криворіжпостачбуд” було емітовано простий вексель №7206 номінальною вартістю 13 445 грн. 07 коп.; строк платежу у векселі зазначений “за пред’явленням”;

- як вбачається з матеріалів справи зазначений вексель було передано Товариством з обмеженою відповідальністю “Містобудівник” Товариству з обмеженою відповідальністю “Криворіжпостачбуд” в рахунок розрахунків по акту пред’явлення до оплати векселя №7203;

- відповідно до статті 21 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" вексель є цінним папером, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю);

- Товариство з обмеженою відповідальністю “Містобудівник” вважає, що оскільки вексель від 30.06.2004р. №7206 є безтоварним, то правочин по видачі простого векселя є недійсним.

Враховуючи викладене суд вважає вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Містобудівник” за зустрічною позовною заявою про визнання недійсним правочину по видачі простого векселя, виходячи з наступного:

- відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, є підставою недійсності правочину;

- частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків;

- згідно із частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному абу у кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони;

- таким чином, правочин по видачі спірного простого векселя зафіксований у самому векселі від 30.06.2004р. №7206, який є одностороннім правочином і підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю “Містобудівник”;

- тому Товариство з обмеженою відповідальністю безпідставно просить визнати недійсною саме дію по видачі простого векселя від 30.06.2004р. №7206.

Що стосується вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Криворіжпостачбуд” щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Містобудівник” заборгованості за простим векселем від 30.06.2004р. №7206, то вони також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

- відповідно до статті 34 Уніфікованого Закону про переказні та прості векселі вексель строком “за пред’явленням” підлягає оплаті при його пред’явленні ; він повинен бути пред’явлений до платежу протягом одного року від дати його складання;

- Товариством з обмеженою відповідальністю “Криворіжпостачбуд” не надано доказів в підтвердження пред’явлення спірного векселя до платежу, тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за простим векселем;

- Товариство з обмеженою відповідальністю “Криворіжпостачбуд” безпідставно посилається на статтю 509 Цивільного кодексу України, як на підставу стягнення заборгованості за простим векселем, оскільки вексельні зобов’язання щодо оплати за векселем регулюються нормами спеціального вексельного законодавства, яке не було дотримано Товариством з обмеженою відповідальністю “Криворіжпостачбуд”.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі по зустрічній позовній вимозі слід віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Містобудівник", а судові витрати у справі за первісним позовом - за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжпостачбуд”.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Судові витрати за зустрічним позовом віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „Містобудівник”.

В задоволенні первісного позову відмовити.

Судові витрати за первісним позовом віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжпостачбуд".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО