СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

09 червня 2008 року

м. Севастополь Справа № 2-24/17400-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Волкова К.В.,

секретар судового засідання                                        Дікан Л.І.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 17.03.2008 у справі № 2-24/17400-2007А

за позовом малого приватного підприємства "Маркур" (вул. Терешкової, 17, с. Скалисте, Бахчисарайський р-н, АР Крим, 98440)

до Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим (вул. Сімферопольська, 3, місто Бахчисарай, 98403)

про визнання нечинною податкової вимоги, скасування податкових повідомлень-рішень та спонукання до виконання певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.03.2008 у справі № 2-24/17400-2007А позов задоволено.

Визнано нечинною першу податкову вимогу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим № 1/334 від 23.10.2007. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим списати з особового рахунку позивача податковий борг у сумі 3 510, 43 грн з єдиного податку шляхом внесення змін та визнання сплаченою зазначеної суми. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим від 28.11.2007 № /0 на суму 3 633 грн, № /0 на суму 3 804, 70 грн, № /0 на суму 1 031, 61 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 06, 80 грн судових витрат.

Постанова мотивована тим, що позивач належним чином виконав свої зобов’язання щодо повного та своєчасного перерахування сум податків до бюджету.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену постанову, у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до підпункту 16.5.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" платник податків не звільняється від обов'язку сплатити суму податкового боргу, якщо ця сума не сплачена до бюджету, у тому числі з вини банку.

Сторони у судове засідання не з’явилися. Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду, проте вони не реалізували своє процесуальне право на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, а тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність їх представників.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Позивач платіжним дорученням від 23.06.2001 № 66 здійснив оплату єдиного податку за червень місяць у сумі 3 050 грн через ОПЕРО акціонерного комерційного банку „Україна” міста Сімферополя (т. 1, а. с. 27). Прийняття платіжного доручення на виконання обслуговуючим банком „Україна” підтверджується відповідними відмітками банку на цьому дорученні. Перерахування з розрахункового рахунку позивача через акціонерний комерційний банк „Україна” у червні 2001 року 3 050 грн єдиного податку підтверджується також довідкою Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим № 560 від 23.11.2007 (т. 1, а. с. 41).

Проте, оскільки переказ грошей не було завершено і вказана сума не надійшла за призначенням до державного бюджету через те, що стосовно обслуговуючого позивача банку „Україна” застосовано ліквідаційну процедуру, відповідачем зазначена сума єдиного податку не відображена в картці особового рахунку позивача, що стало причиною виникнення податкового боргу.

З урахуванням зазначених обставин, 23.10.2007 Державна податкова інспекція у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим прийняла та надіслала на адресу позивача першу податкову вимогу № 1/334 (т. 1, а. с. 24).

Крім того, 28.11.2007 Державною податковою інспекцією у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим проведено перевірку своєчасності сплати малим приватним підприємством "Маркур" єдиного податку за звітний період з 20.01.2004 по 22.10.2007, за результатами якої складений акт № 350/15-01/22245216 (т. 1, а. с. 33).

Перевіркою встановлено порушення підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

На підставі зазначеного акту 28.11.2007 Державна податкова інспекція у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим прийняла та надіслала на адресу позивача податкові повідомлення-рішення № /0 про застосування штрафних санкцій у сумі 3 633 грн, № /0 про застосування штрафних санкцій у сумі 3 804, 70 грн, № /0 про застосування штрафних санкцій у сумі 1 031, 61 грн (т. 1, а. с. 42-44, розрахунок фінансових санкцій –т. 1, а. с. 35-39).

Позивач просить визнати нечинною першу податкову вимогу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим № 1/334 від 23.10.2007 та зобов'язати відповідача списати з особового рахунку податковий борг у сумі 3 510, 43 грн з єдиного податку, а також визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим від 28.11.2007 № /0, № /0, № /0.

Судова колегія вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України „Про платіжні системи та переказ грошей в Україні” ініціювання переказу грошей вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банки повинні забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання. Згідно з підпунктом 16.5.2 пункту 16.5 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Таким чином, здійснення платником будь-яких додаткових дій, окрім подачі платіжних документів, законодавством не передбачено.

Відповідно до підпункту 16.5.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за порушення строків перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, а також несе іншу відповідальність, встановлену Законом, за порушення порядку своєчасного і повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків, зборів звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне перерахування таких платежів до бюджетів і державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню і штрафні санкції.

Отже, після отримання з банку завірених розрахункових документів позивач свої зобов'язання перед Державним бюджетом України виконав.

Доводи відповідача про те, що підпункт 16.5.1 пункту 16.5 статті 16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" звільняє платника податку лише від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, однак, не звільняє його від зобов'язання сплатити податок, суперечать її дійсному змісту. Визначальним в даному випадку є те, з чиєї вини не відбулося повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. Коли це не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Таким чином, позовні вимоги про визнання нечинною першої податкової вимоги Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим № 1/334 від 23.10.2007 та зобов'язання відповідача списати з особового рахунку податковий борг з єдиного податку в сумі 3 510, 43 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними та скасовання податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим від 28.11.2007 № /0, № /0, № /0, то вони підлягають задоволенню, оскільки позивачем надані платіжні доручення, із яких вбачається, що податкові зобов’язання з сплати єдиного податку відповідно до розрахунків цього податку за період з 20.01.2004 по 22.10.2007 (т. 1, а. с. 122-134; т. 2, а. с. 1-40) виконані своєчасно та в повному обсязі, що виключає правомірність застосування до позивача штрафних санкцій.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.03.2008 у справі № 2-24/17400-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                        І.В. Черткова

Судді                                                                      Ю.М. Гоголь

К.В. Волков