КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2008                                                                                           № 36/139

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Махмудова О.С. (довіреність № 35 від 03.10.2007 р.);

від відповідача – не з’явився

від третьої особи – не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг-Сервіс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.04.2008

у справі № 36/139

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг-Сервіс"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство-2240"

третя особа           Дніпровська районна у м. Києві рада

про                                                  витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Лізинг-Сервіс” звернулось з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Київське автотранспортне підприємство-2240” про витребування з чужого незаконного володіння відповідача малих архітектурних форм у вигляді торгівельних рядів з чотирьох наметів у кількості чотирьох одиниць, що на праві власності належать позивачу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.02.2008 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Дніпровську районну у м. Києві раду.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.04.2008 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано доказів того, що порушені його права як власника майна, доказів наявності у цьому вини відповідача, а також того, що відповідач заволодів майном без достатньої правової підстави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі та витребувати майно позивача з незаконного володіння відповідача.

Позивач обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не в повному обсязі з’ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи, а також, на думку позивача, суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення Господарського суду м. Києва без змін, а скаргу – без задоволення.

Третя особа відзиву на апеляційну скаргу не надала.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з’явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача та третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

21.07.2003 р. між позивачем (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Ромакс” (продавцем) був укладений договір купівлі-продажу № 44/07, відповідно до умов якого продавець зобов’язався передати у власність покупцю вісім торгових рядів, поділених по чотири намети в кожному, а покупець зобов’язався прийняти зазначене майно і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

Товариством з обмеженою відповідальністю “Ромакс” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Лізинг-Сервіс” взаємні зобов’язання за вищевказаним договором виконані в повному обсязі.

29.01.2007 р. невідомими особами було демонтовано та вивезено в невідомому напрямку чотири торгівельні ряди з чотирьох наметів, розташовані на проспекті Возз’єднання, 4-6 у місті Києва, що є приватною власністю позивача.

Позивач звернувся до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою № 1 від 05.02.2007 р., в якій просив вияснити, де знаходиться торговельний ряд та встановити осіб, причасних до цих подій.

Як вбачається з листа № 2219/07 (копія міститься в матеріалах справи), Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві було проведено перевірку та встановлено, що торговий ряд позивача було демонтовано комісією згідно рішення Дніпровської районної у м. Києві ради № 83 від 28.12.2006 р. та відправлено на зберігання в АТП-2240.

Колегія суддів погоджується з твердженням позивача про те, що відповідач незаконно володіє його майном (4 торговельними рядами з 4 наметів), виходячи з наступного.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається на той факт, що Відкрите акціонерне товариство “Київське автотранспортне підприємство-2240” неодноразово зверталось до Товариства з обмеженою відповідальністю “Лізинг-Сервіс” з листами, в яких пропонувало останньому отримати демонтовані МАФ (копії листів від 20.11.2007 р. та від 31.01.2008 р., а також оригінали повідомлень про їх вручення містяться в матеріалах справи).

Відповідно до висновків суду першої інстанції, відповідей на дані листи відповідач не отримував.

Але судом не враховано ту обставину, що в матеріалах справи міститься лист № 6 від 04.03.2008 р., відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю “Лізинг-Сервіс” просить Відкрите акціонерне товариство “Київське автотранспортне підприємство-2240” повідомити дату та час повернення демонтованих МАФ для направлення повноважного представника для їх прийому.

Відповіді на вищевказаний лист позивачем отримано не було.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що демонтовані МАФ знаходяться на законних підставах у відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідачем до матеріалів справи не додано доказів правомірного володіння спірними торговельними рядами позивача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач обґрунтував позовну заяву та апеляційну скаргу належним чином, докази того, що відповідач неправомірно заволодів майном позивача, є достатніми для задоволення позовних вимог.

Тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва від 16.04.2008 р. підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Лізинг-Сервіс” задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва від 16.04.2008 р. у справі № 36/139 - скасувати.

Позов задовольнити повністю.

Витребувати з незаконного володіння Відкритого акціонерного товариства “Київське автотранспортне підприємство-2240” (02105, м. Київ, вул.П.Усенка, 8, ) малі архітектурні форми у вигляді торгівельних рядів з чотирьох наметів у кількості чотирьох одиниць, що на праві власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю “Лізинг-Сервіс” (02218, м. Київ, вул. Райдужна, 13-а, ).

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Київське автотранспортне підприємство-2240” (02105, м. Київ, вул.П.Усенка, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Лізинг-Сервіс” (02218, м. Київ, вул.Райдужна, 13-а, ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення 149 (сто сорок дев’ять) грн. 70 коп. державного мита за розгляд позовної заяви, 74 (сімдесят чотири) грн. 85 коп. державного мита за розгляд апеляційної скарги та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та.

Видачу наказів доручити Господарському суду м. Києва.

Матеріали справи № 36/139 повернути Господарському суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді