Господарський суд
Житомирської області
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "24" квітня 2008 р.

Справа № 5/219

Господарський
суд Житомирської області у складі:

Головуючого
судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю
представників сторін

від позивача ОСОБА_1 - приватний підприємець

від
відповідачаОСОБА_3 - приватний
підприємець

Розглянув
справу за позовом Приватного підприємцяОСОБА_1 (м. Житомир)

до Приватного підприємця ОСОБА_2(м. Житомир)

про стягнення 5738,04 грн.

Позивач
звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з
відповідача на свою користь 5738,04 грн. заборгованості за поставлений товар, з
яких 3585,26 грн. - сума основного боргу, 1237,27 грн. - інфляційні, 304,74
грн. - 3% річних та 610,77 грн. пеня.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві, надав уточнений розрахунок нарахування індексу інфляції.

Представник
відповідача в засіданні суду визнав борг у частині основного боргу.

Суд дослідив в
судовому засіданні документи, а саме: видаткову накладну, довіреність,
претензію, розрахунок боргу, свідоцтво про державну реєстрацію

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно усної
домовленості між сторонами, позивач відпустив, а відповідач прийняв товар на
загальну суму 3585,26 грн., що підтверджується видатковою накладною №ПП-000136
від 14.05.05р. та довіреністю ЯЕИ №222680 від 05.05.05р. (а.с.11-12).

Відповідно до
ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після
його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо
договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк
оплати товару.

Відповідач свої
зобов'язання щодо оплати товару не виконав, в результаті чого станом на день
звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді заборгованість
відповідача перед позивачем за отриманий товар становить 3585,26 грн.

На підставі ст.
530 ЦК України, якщо строк ( термін) виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

31.07.07р.  позивач направив відповідачеві письмову
вимогу про сплату основного боргу  в сумі
3585,26 грн., яка була залишена відповідачем без відповіді та без задоволення
(а.с. 9-10 ).

Враховуючи
викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 3585,26 грн. обгрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того,
позивач просить суд стягнути з відповідача 610,77 грн. пені за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.

Проте, суд
приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення
610,77 грн. пені, вважаючи, що позивач безпідставно нарахував її відповідачеві,
оскільки сторони не погодоли між собою відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до
ч.1 ст. 547 Цивільного кодексу України, правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється в письмовій формі.

Правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми
є нікчемним (ч.2 ст. 547 ЦК України).

Позивач також в
позовній заяві на підставі ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 304,74 грн. та інфляційних в розмірі 1237,27 грн.

Згідно ст. 625
ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Перевіривши
уточнений розрахунок нарахування індексу інфляції, згідно якого індекс інфляції
становить  462,50грн. суд приходить до
висновку, що уточнений розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства і
тому задовільняє позов у частині нарахування індексу інфляції  в розмірі 462,50грн., а відмовляє в позові в
частині стягнення індексу інфляції в сумі 774,77грн. (1237,27грн. -
462,50грн.).

Крім того,
перевіривши нарахування  3% річних, суд
вважає його неправильним і здійснює перерахунок, а саме: за період  із 11.08.07р. по  31.01.08.
три відсотки річних становитиме
51,27грн.,   виходячи з такого
розрахунку: 3585,26грн.  х 174 дні  х (3 : 365) : 100.   Тому суд задовільняє позов у частині
стягнення  51,27грн., а відмовляє в
частині стягнення 3% річних 253,47грн.

Відповідно до
вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач
позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів повного розрахунку з
позивачем суду не надав, суму основного боргу в засіданні суду та в акті звірки
визнав.

Згідно
ст.ст.  525, 526 ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в
сумі 3585,26грн., індексу інфляції 462,50грн. та 51,27грн. трьох відсотків
річних обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають
задоволенню. В частині стягнення  пені в
сумі  610,77грн., індексу інфляції в
розмірі 774,77грн. та 253,47грн.  трьох
відсотків річних суд відмовляє.

Витрати по
сплаті державного мита та інформаційно- технічного забезпечення судового
процесу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних
вимог, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись
ст.ст. 525, 526, 530, 547, 625 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49,  82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов
задовільнити частково.

2. Стягнути з
приватного підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_1в філії КБ
"Приватбанк" м. Житомир, МФО
311409, індентифікаційний НОМЕР_3,

-  на користь приватного підприємцяОСОБА_1,  АДРЕСА_2, р/р НОМЕР_2в ЖФ КБ "Захід
інкомбанк" м. Житомир, МФО 311670, ідентифікаційний № НОМЕР_4,

- 3585,26грн. -
основного боргу,

- 462,50грн. -
індексу інфляції,

- 51,27грн. -
3% річних,

- 72,86грн. -
витрат, пов'язаних із сплатою державного мита,

- 84,29грн. -
витрат за інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

3. Відмовити в
позові у частині стягнення пені в розмірі 610,77грн., 774,77грн. - індексу
інфляції та  253,47грн. - 3% річних.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня  його прийняття.

Суддя

Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - поз.

3-відп.