Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" липня 2008 р.

Справа № 10/195

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Костриці О.О.

за участю представників сторін

від першого позивача Литвинчук Л.І. дор. №6487-10/3б-11д/110 від 19.11.2007р. (був присутній в судовому засіданні 09.07.2008р.)

від другого позивача: не з'явився

від відповідача Рудницька Т.М. дов. №592 від 02.04.2008р. (була присутня в судовому засіданні 09.07.2008р.)

представник прокуратури: Вихристюк О.Л. №80 від 01.08.2005р.(була присутня в судовому засіданні 09.07.2008р.); Сич Ю.М. посв. №4 (був присутній в судовому засіданні 17.07.2008р.)

В судовому засіданні 09.07.2008р. прийняли участь уповноважені представники Державної екологічної інспекції в Житомирській області: Галанзовський А.М. -головний спеціаліст, Свинарчук А.С. дов. №2740/2 від 05.06.2008р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Житомирського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації (м.Житомир) та Олевської районної державної адміністрації Житомирської області (м.Олевськ)

до Державного підприємства "Олевське лісове господарство" (м. Олевськ)

про стягнення 9392,50 грн.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувались перерви: 09.07.2008р. до 17.07.2008р., 17.07.2008р. до 18.07.2008р.

Прокурором в інтересах держави пред'явлено позов про стягнення з відповідача на користь Олевської районної державної адміністрації на розрахунковий рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища Комсомольської сільської ради 9392,50 грн. збитків.

В засіданні суду 09.07.2008р. представник прокуратури надав уточнення до позовних вимог, в яких просить суд стягнути з відповідача на користь Олевської районної державної адміністрації 517,50 грн. таксової вартості деревини та на розрахунковий рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища Комсомольської сільської ради 9392,50 грн. заподіяної довкіллю шкоди.

В засіданні суду 10.06.2008р. представник першого позивача пояснив, що не вбачає порушень інтересів держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації у даній справі (протокол судового засідання (а.с.56)).

10.06.2008р. другий позивач направив на адресу суду заяву, в якій вимоги прокурора підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в засіданні суду позовні вимоги прокурора з урахуванням уточнених позовних вимог не визнав, з підстав, що були викладені в запереченнях на позовну заяву та додатку до заперечень (а.с.26-29,58-59).

В судовому засіданні 09.07.2008р. прийняли участь уповноважені представники Державної екологічної інспекції в Житомирській області, які пояснили, що з матеріалів проведеної працівниками інспекції перевірки, не вбачають порушень у діях відповідача (протокол судового засідання а.с. 82).

17.07.2008р. на адресу суду від уповноважених представників Державної екологічної інспекції в Житомирській області надійшли викладені в письмовій формі пояснення по справі (а.с.85).

Сторони своїх представників в засідання суду 17.07.2008р. та 18.07.2008р. не направили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає в позовній заяві прокурор, 15-17 серпня 2007р., під часпроведення перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природнього середовища Житомирської області, щодо дотримання Державним підприємством "Олевське лісове господарство" (відповідач по справі) вимог природоохоронного законодавства, було виявлено незаконну порубку 21 дерева невстановленими особами в кв. 36 вид.1 Комсомольського лісництва, за наслідками якої складено акт (а.с.6).

Свої вимоги прокурор обгрунтовує тим, що відповідач не організував належну роботу лісової охорони, не вжив передбачених законодавством заходів щодо встановлення правопорушників та приховав факт порубки дерев, який було виявлено працівниками лісової охорони 02.08.2007р. та лише 23.08.2008р. відповідачем була направлена інформація про порубку дерев в органи внутрішніх справ.

На підставі вищезаначеного акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства прокурором було пред'явлено позов в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації (перший позивач по справі) та Олевської районної державної адміністрації Житомирської області (другий позивач по справі) про стягнення з відповідача 9392,50 грн. збитків.

Крім того, керуючись ч.1 ст.225 Господарського кодексу України, прокурор просить суд стягнути з відповідача 517,50 грн. вартості втраченої деревини.

Суд вважає, що вимоги прокурора не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із акту перевірки дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства від 17.08.2007р. (а.с.6), складеного державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області, в кв.36 вид.1 Комсомольського лісництва пл.4,45 га виявлено незаконну рубку дерев сосни звичайної в кількості 21 шт., з діаметром пнів від 31 до 51 см, в даному акті зазначено, що на ділянці лісогосподарські заходи не проводились, пні невідклеймовані, акт складений про лісопорушення не встановленого зразка, лист звернення в правохоронні органи пред'явлений не був.

Вищезазначений акт був підставою для пред'явлення прокурором позову в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації (перший позивач по справі) та Олевської районної державної адміністрації Житомирської області (другий позивач по справі) до відповідача.

Разом з тим, відповідно до ст.ст.7,8 Лісового кодексу України, ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу; право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Згідно зі ч.2, п.1,3 ст.19 Лісового кодексу України, відповідач, як постійний лісокористувач, зобов'язаний, крім іншого, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення

Відповідно до ч.1,2,6 ст.86 Лісового кодексу України, організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб; власники лісів і постійні лісокористувачі зобов'язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. При цьому забезпечення охорони і захисту лісів покладається на органи виконавчої влади з питань лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до даного Кодексу.

Відповідно до ст.89 Лісового кодексу України, охорону і захист лісів на території України здійснюють: державна лісова охорона, що діє у складі центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства, органу виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальних органів центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, які належать до сфери його управління; лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів;

Частина 2 вищезазначеної статті, передбачає, що державна лісова охорона має статус правоохоронного органу.

Відповідно до ст.241 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи лісового господарства розглядають справи, передбачені статтями 49,63-70,75,77,188-5 цього Кодексу (в тому числі і справи щодо незаконної порубки, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка).

Згідно посадової інструкції лісника Державного підприємства "Олевське лісове господарство"(а.с.70), затвердженої директором підприємства, лісник здійснює охорону лісів, стаціонарних пунктів, спостереження за лісом; проводить державний контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу, що перебуває в користуванні підприємств, установ, організацій, підприємств сільського господарства і громадян; проводить у встановленому порядку огляд речей, а також вилучення у правопорушників лісової і мисливської продукції, знарядь порушень і документів на них. Складає протоколи про виявлені порушення лісового законодавства.

Відповідно до посадової інструкції лісничого Державного підприємства "Олевське лісове господарство" (а.с.66-69), затвердженої директором підприємства, лісничий організовує використання лісокультурних, лісо і гідролісомеліоративних та інших лісогосподарських робіт, профілактичних, протипожежних заходів, заходів з охорони лісів від самовільних рубань; перевіряє правильність складання підлеглими йому працівниками державної лісової охорони протоколів про лісопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, уповноваженими працівниками відповідача були вчинені відповідні дії по виявленню правопорушників, а саме: 02.08.2007р. було складено акт обстеження самовільної рубки (а.с.14), протокол про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства №26 (а.с.13) та занесено запис до книги обліку виявлених лісопорушень (а.с.79-81), що спростовує обставини зазначені в акті перевірки дотримання відповідачем вимог природохоронного законодавства від 17.08.2007р.

Слід також зазначити, що чинним законодавством України не встановлена типова форма акту обстеження самовільної рубки.

Крім того, на виконання приписів пункту 4.6 та 4.21 Статуту державної лісової охорони України (а.с.30-32) відповідачем були проведені заходи по виявленню викраденої лісопродукції, що підтверджується актами (а.с.44-49).

Згідно ст.253 Кодексу України про адміністативні правопорушення України, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки злочину, він передає матеріали прокурору, органу досудового слідства або дізнання.

Внаслідок вчиненням відповідачем комплексу заходів, спрямованих на встановлення особи правопорушника та виявлення викраденої лісопродукції, 23.08.2007р. Державним підприємством "Олевське лісове господарство" було направлено повідомлення до Олевського РВ УМВС України в Житомирської області (а.с.11) з проханням надати допомогу в розслідуванні факту скоєної самовільної рубки в Комсомольському лісництві кв.36 вид.1.

Слід зазначити, що чинним законодавством України взагалі не встановлений строк протягом якого відповідач повинен повідомити відповідний орган про виявлене правопорушення.

Посилання прокурора в позовних матеріалах на наказ відповідача від 23.08.2007р. за №211/а (а.с.18) "Про несвоєчасне надання протоколу про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства в лісгосп лісничим Комсомольського лісництва Журавським Р.П.", відповідно до якого за допущену самовільну і невиявлену самовільну рубку ліснику обх. №5 Басюку В.П. оголошено догану, майстеру лісу Яцкевич Я.М. попередження та лісничому Комсомольського лісництва ЖуравськомуР.П. за несвоєчасне надання в лісгосп протоколу вимог лісового законодавства оголошено догану є безпідставним, оскільки як вбачається із матеріалів справи, 30.08.2008р. відповідачем було видано наказ №215/А (а.с.65) "Про відміну дисциплінарного стягнення лісничому Комсомольського лісництва Журавському Р.П. та ліснику обх.№5 Комсомольського лісництва Басюку В.П.", згідно якого пункти 1,2,3 наказу №211/а від 23.08.2007р. про оголошення доган, попередження за допущення самовільної і невиявленої самовільної рубки в обх.№5 Комсомольського лісництва та несвоєчасне надання документів в управління лісгоспу відмінено, в зв'язку з тим, що лісовою охороною були здійснені всі належні заходи по виявленню викраденої лісопродукції.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.08.2007р. Олевським РВ УМВС в Житомирській області, по факту самовільної рубки лісу в кварталі 36 від 1 в Комсомольському лісництві, винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, у зв'язку з відсутністю складу злочину (а.с.53).

Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Норми даної статті передбачають відповідальність саме тих осіб, які заподіяли шкоду, разом з тим як вбачається з матеріалів справи, працівники лісової охорони самовільну рубку не здійснювали.

Слід також зазначити, що згідно роз'яснення Державного комітету лісового господарства України від 30.04.1999р. №03-01/981 та Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 28.04.1999р. №23-10/6-113, стягнення за самовільну рубку, пошкодження дерев і іншої лісової рослинності, передбачені таксами, для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству (постанова КМ України від 5 грудня 1996р. №1464), застосовуються до осіб, що безпосередньо здійснили ці порушення і вина їх визначена у встановленому законом порядку. Застосування вказаних вище такс до підприємств, організацій і громадян, що здійснюють охорону лісових насаджень, крім випадків, коли встановлено, що вони безпосередньо скоїли такі порушення, є неправомірним.

Крім того, в судовому засіданні 09.07.2008р. представники Державної екологічної інспекції в Житомирській області, зазначили, що з матеріалів проведеної працівниками інспекції перевірки, не вбачають порушень у діях відповідача (протокол судового засідання а.с. 82 ).

В силу ст. 218 Господарського кодексу України, підставою для господарсько - правової відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення відповідно статті 225 Господарського кодексу України, включається: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Зі змісту вищезазначених правових норм випливає, що підставою виникнення такої міри відповідальності, як стягнення збитків, є встановлення факту порушення зобов'язання, розміру збитків, та причинного зв'язку між порушенням зобов'язання та збитками. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Таким чином, прокурор не довів і належними доказами не підтвердив наявності вини відповідача в заподіянні збитків, причинного зв’язку між протиправними діями (наявність яких необхідно довести) відповідача та збитками другого позивача, оскільки не доведено, що відповідачем було неналежним чином організовано роботу лісової охорони Комсомольського лісництва.

Крім того, прокурор заявляючи позов в інтересах Житомирської обласної державної адміністрації та Олевської районної державної адміністрації Житомирської області не врахував, що згідно підпункту з) ст. 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" подання позовів про відшкодування збитків і втрат, заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, віднесено до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях.

Отже, за приписами зазначених норм, місцеві адміністрації не уповноважені на подання таких позовів, оскільки такою компетенцією держава наділила спеціально створений орган, зокрема, Державну екологічну інспекцію в Житомирській області, якою на виконання покладених функцій, передбачених підпунктом б) ст. 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положенням про Державну екологічну інспекцію в Житомирській області, затвердженим наказом Мінприроди України від 19.02.2007р. №55 і було складено акт від 17.08.2007р.

Аналогічну позицію викладено в постановах Вищого господарського суду України по справах №№35/158-06,11/242-07.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Житомирська обласна державна адміністрація (перший позивач) не підтримує пред’явлений в її інтересах позов і не має претензій до відповідача.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 9392,50 грн. заподіяної довкіллю шкоди та 517,50грн. таксової вартості деревини, є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Суддя

Костриця О.О.