ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.04.08
Справа №10/115/07

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя
Шевченко Т. М. судді  Шевченко Т. М.    , Зубкова Т.П.  , Колодій Н.А.

при секретарі:
Акімовій Т.М.,

за участю

представника позивача:
Бережної Н.М., довіреність № 3921-П-П від 01.09.2005 року,

відповідача: ОСОБА_1,
паспорт, НОМЕР_1, приватний підприємець,

представника
відповідача: ОСОБА_2, дов.№ВЕТ 509182 від 26.07.07р.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного
товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі Запорізького РУ ПриватБанку,
м. Запоріжжя,

на рішення
господарського суду Запорізької області від 08.06.2007р. у справі №10/115/07

за позовом Закритого
акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі Запорізького РУ
ПриватБанку, м. Запоріжжя,

до відповідача:
Приватного підприємця ОСОБА_1, с. Високе Михайлівського району Запорізької
області,

про стягнення 61
577,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням першого
заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №615 від
01.04.2008р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий
суддя - Шевченко Т.М. (доповідач), судді - Зубкова Т.П., Колодій Н.А.
Зазначеною колегією справу прийнято до свого провадження.

ЗАТ КБ «Приватбанк» в
особі Запорізького РУ ПриватБанка звернувся до господарського суду Запорізької
області з позовною заявою до Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення з
відповідача 61 577,41 грн. дебіторської заборгованості, яка виникла
внаслідок  понадлімітних витрат,
проведених ПП ОСОБА_1, з використанням ним платіжної картки НОМЕР_1.

Рішенням
господарського суду Запорізької області від 08.06.2007р. у справі №10/115/07
(суддя  Т.Г. Алейникова) в позові
відмовлено.

Рішення суду
мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження факту
подвійного отримання відповідачем 61 577,41 грн., зарахованих на його карточний
рахунок.

Не погоджуючись з
прийнятим у справі рішенням, ЗАТ КБ «Приватбанк» в особі Запорізького РУ
ПриватБанку звернулось з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного
господарського суду, просить скасувати рішення господарського суду і прийняти
нове, яким позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача, із
посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Заявник зазначає, що судом неповно досліджені докази та
обставини справи, не надано їм належної оцінки, що послугувало причиною
винесення незаконного та необґрунтованого рішення. Позивач стверджує, що в
матеріалах справи містяться документи, які підтверджують факт безпідставного
отримання відповідачем двічі однієї і тієї самої грошової суми - 61 577,41 грн.
внаслідок помилкового зарахування зазначеної суми на рахунок відповідача
працівником банку. Свої вимоги про стягнення з відповідача 61 577,41 грн. боргу
позивач обґрунтовує умовами п.п.2.2.10, 2.2.11 договору, ст. 35 Закону України
«Платіжні системи і переказ грошей в Україні», ст. 526, ст. 1212 ЦК України,
ст. 193 ГК України.

В судовому засіданні
10.08.2007р. представник позивача заявив клопотання про призначення
судово-бухгалтерської експертизи.

Ухвалою від
10.08.2007р. було призначено судово-бухгалтерську (аудиторську) експертизу,
провадження у справі зупинено до проведення вказаної експертизи та отримання
результатів експертизи.

Ухвалою від
29.02.2008р. провадження у справі поновлено після надходження висновків
експертної установи, розгляд справи призначено слуханням на 02.04.2008р.

За заявою
представників сторін судові засідання проводились без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні
02.04.2008р. представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, а також
зазначила, що результати експертизи підтверджують існування у відповідача боргу
перед банком в сумі 61 577,41 грн.

Представник
відповідача проти доводів позивача заперечував. Зазначив, що позивач не мав
права самостійно, без погодження з відповідачем, повертати приватному
підприємцю ОСОБА_3 перераховані на адресу відповідача грошові кошти у розмірі
61577,41 грн. та списувати їх з карткового рахунку ПП ОСОБА_1 Посилаючись на
статтю 35 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»,
вказує, що банком, в порушення вказаної статті, не було направлене відповідачу
відповідне повідомлення щодо помилкового зарахування коштів на його рахунок та
вимогою про ініціювання переказу цієї суми банку. Відповідач заперечує проти
отримання такого повідомлення та стверджує про відсутність таких доказів в
матеріалах справи. Вважає, що результати експертизи практично свідчать на
користь відповідача, так як підтверджують неправомірне списання банком коштів з
його рахунку. Просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без змін.

За згодою
представників сторін в судовому засіданні 02.04.2008р. було оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Згідно зі статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої
інстанції.

Відповідно до  приписів статті 101 Господарського
процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами  повторно розглядає справу. Апеляційний суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість
рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів,
дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши результаті експертизи, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і
процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну
скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Сутність спору:
позивач стверджує, що спірна сума 61 577,41 грн. була перерахована приватному
підприємцю ОСОБА_1  (відповідачу)  від ПП ОСОБА_3 та зарахована банком не лише
на картковий рахунок відповідача, а й на його платіжну карту; однак, після
встановлення банком, що названу суму було перераховано відповідачу на підставі
невірно оформленого платіжного доручення, працівником банку було здійснено
операцію  з повернення  приватному підприємцю ОСОБА_3 перерахованих
нею коштів, при цьому, грошові кошти
списано банком тільки з карткового рахунку відповідача, без відповідного
зменшення  видаткового ліміту платіжної
карти ПП ОСОБА_1 на суму 61 577,41 грн. Вказана сума залишились на платіжній
картці відповідача і була ним витрачена.

Як вбачається з
матеріалів справи, 06 жовтня 2004 року між позивачем та відповідачем був
укладений договір № zpmsz07k30 на здійснення розрахунково-касового
обслуговування, згідно з умовами
якого   банк відкриває Клієнту
поточний рахунок (поточні рахунки) у національній та іноземній валюті (в тому
числі картковий) та/або здійснює розрахунково-касове обслуговування відповідно
до діючих нормативних актів Національного банку України.

На виконання
наведеного договору випущена платіжна пластикова карта MasterCard НОМЕР_1, яка
передана в користування власникові - ПП ОСОБА_1.

На підставі заяви про
відкриття поточного рахунку від 06.10.2004р. ПП ОСОБА_1. відкрито картковий
рахунок НОМЕР_2.

Відповідно до умов
договору:

пункт 2.1.2  - Банк зобов'язався  надавати Клієнту послуги, які пов'язані з
переказом коштів на рахунок Клієнта, видачу грошей у готівковій формі, а також
здійснювати інші операції, згідно з додатком 1 протягом операційного дня Банку;

пункт 2.2.10  - Клієнт бере на себе зобов'язання негайно
повідомляти Банк про зарахування на рахунок Клієнта коштів, що йому не
належать;

пункт 2.2.11  - у разі помилкового переказу коштів на
рахунок Клієнта - протягом трьох робочих днів від дати надходження від Банку
повідомлення - повернути Банку еквівалентну суму грошей;

пункт 2.2.12  - не перевищувати платіжних лімітів,
встановлених на КПК ( корпоративна пластикова картка) Клієнта. При виникненні
перевитрати платіжного ліміту за будь-якою з карток, до 15 числа місяця,
наступного за звітним, відшкодувати зазначені перевитрати та комісію Банку,
обумовлену в тарифах, шляхом внеску коштів на картковий рахунок або шляхом
перерозподілу коштів по КПК.

Доказами, що містяться
в матеріалах справи, підтверджено, що платіжним дорученням від 30.11.2004 року
№ 4 платник ПП ОСОБА_3 з поточного карткового рахунку НОМЕР_2 ініціювала
переказ коштів в сумі 61 577,41 грн. на картковий рахунок ПП ОСОБА_1 НОМЕР_2,
із зазначенням «призначення платежу»: «НОМЕР_1*1005».

В той же день,
30.11.2004 року, вказані кошти були зараховані Михайлівським відділенням ЗРУ
ЗАТ КБ «ПриватБанк» на картковий рахунок та платіжну пластикову картку
відповідача, тобто відбулося збільшення витратного ліміту картки відповідача на
суму 61 577,41 грн., що підтверджується випискою по операціям з використанням
платіжної картки  НОМЕР_1.

Згідно з п. 3.8
Інструкції НБУ «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» від
21.01.2004 року № 22 реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та
документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачеві.
Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.
Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу».

Отже, в даному випадку
обов'язок правильного оформлення платіжного доручення № 4 від 30.11.2004 року
покладено на платника, тобто ПП ОСОБА_3.

Зі свого боку, банк
перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам інструкції.

Встановивши факт
неправильного оформлення платіжного доручення після завершення переказу,
співробітники банку здійснили повернення платіжного доручення приватному
підприємцю ОСОБА_3, що не відповідає пункту 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від
21.01.2004р. №22. Разом з тим, факт повернення банком приватному підприємцю
ОСОБА_3 61 577,41 грн. з причин неправильного оформлення нею платіжного
доручення на переказ даної суми підтверджується
доданими до справи документами, а саме:
згідно з меморіальним ордером №1 від 01.12.2004р. банком було повернуто
грошові кошти в сумі 61577,41 грн. з рахунку ПП ОСОБА_1 НОМЕР_2 на рахунок ПП
ОСОБА_3 НОМЕР_2 з призначенням платежу «Виправне повернення коштів».

Однак, документ,
необхідний для повернення коштів з метою зменшення доступного залишку по
платіжній карті № НОМЕР_1 у ПК «Приват-48» і приведення його у відповідність, у
зв'язку із поверненням грошей з карткового рахунку НОМЕР_2 приватного
підприємця ОСОБА_1, не оформлювався працівниками банку, зменшення видаткового
ліміту карти на суму 61 577,41 грн. здійснено не було.

Платіжним дорученням №
8 від 01.12.2004 року приватним підприємцем ОСОБА_3 був ініційований переказ на
аналогічну суму 61 577,41 грн. з її поточного карткового рахунку НОМЕР_3
одержувачеві ПП ОСОБА_1. на його інший поточний рахунок НОМЕР_4.

Платіжним дорученням №
9 від 01.12.2004р. ПП ОСОБА_1 ініціював перерахування коштів зі свого поточного
рахунку НОМЕР_4 на свій картковий рахунок НОМЕР_2 у сумі 61 577,41 грн.

Як зазначено в
Поясненнях Управління НБУ України в Запорізькій області (а.с.92),  30.11.2004р. на рахунок 2НОМЕР_2 ПП ОСОБА_1 в
ОДБ надійшли кошти у сумі 61 577,41 грн. та автоматизовано зараховані на карту
НОМЕР_1. У зв'язку з тим, що дану суму було перераховано на картковий рахунок з
іншого карткового рахунку 2605, що не відповідає Правилам, 01.12.2004 було
проведено в ОДБ повернення коштів у сумі 61 577,41 грн. При цьому кошти з
картки в ПК Приват-48 з вини банку списані не були. 01.12.2004р. з рахунку 2600
ПП ОСОБА_1. в ОДБ та в ПК Приват-48 надійшли в сумі 61 557,41 грн. та 20,00
грн.

В результаті не зменшення
доступного залишку платіжної картки по картковому рахунку ПП ОСОБА_1 НОМЕР_2 в
сумі 61 557,41 грн. при поверненні банком цих коштів ПП ОСОБА_3, виникла
розбіжність між залишком на поточному рахунку та платіжній картці відповідача.

Для з'ясування зазначених
вище обставин на стадії апеляційного розгляду справи було проведено
судово-бухгалтерську (аудиторську) експертизу.

Експертом зроблено
висновок про те, що на рахунку ПП ОСОБА_3 не було в наявності коштів для
перерахування повторно ПП ОСОБА_1. коштів в сумі 61 577,41 грн. 01.12.2004р.
без врахування повернення банком їй такої суми.

Проаналізувавши рух
коштів по рахунках ПП ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_3, експерт зробив висновок, що згідно
з платіжними дорученнями, меморіальними ордерами та чеками, журналами по
банкомату за період з 12.10.2004р. по 31.12.2004р. ПП ОСОБА_1. було
перераховано грошових коштів на поточний рахунок НОМЕР_4 та карткові рахунки
НОМЕР_2 в сумі 401 411,39 грн., отримано шляхом зняття з використанням
платіжної картки та здіснення інших витратних операцій в сумі 462 988,80 грн.,
тобто відповідачем було отримано грошових коштів більше на суму 61 577,41 грн.
(462 988,80 грн. - 401 411,39 грн.). Заборгованість ПП ОСОБА_1 перед банком
складає 61 577,41 грн.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про
платіжні системи та переказ грошей в Україні» неналежний отримувач зобов'язаний
протягом трьох робочих днів від дати надходження повідомлення банку-порушника
про здійснення помилкового переказу ініціювати переказ еквівалентної суми
коштів банку-порушнику, за умови отримання повідомлення цього банку про
здійснення помилкового переказу. Спори між банком-порушником та неналежним  отримувачем щодо помилкового переказу
розглядаються у судовому порядку.

Виконання банком вимог
зазначеної статті підтверджується листом №52 від 17.12.2004р., який міститься в
матеріалах справи (а.с.47).

Доказів повернення
відповідачем помилково переказаної йому банком суми  61 577,41 грн. в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи всі
обставини справи в їх сукупності, а також результати експертизи, колегія суддів
дійшла висновку, що сума 61 577,41 грн., яка була помилково не списана банком з
платіжної картки відповідача при поверненні цієї суми з його карткового рахунку
приватному підприємцю ОСОБА_3, є безпідставно отриманою відповідачем, тому
підлягає поверненню відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Доводи відповідача з
приводу того, що неправильне перерахування сталось з вини банку не береться до
уваги колегією суддів, тому що положення ст. 1212 ЦК України застосовуються
незалежно від того, з чиєї вини відбулося безпідставне набуття майна, провина
банку в даному випадку не має правового значення.

Колегія суддів вважає,
що господарським судом неповно були з'ясовані обставини, що мають значення для
справи, що призвело до прийняття неправильного рішення. Відповідно до п.1 ч.1
ст. 104 ГПК України це є підставою для скасування рішення місцевого
господарського суду.

Враховуючи обставини
справи, колегія суддів вважає, що спір виник з вини обох сторін, тому,
відповідно до ст. 49 ГПК України, є правильним
покладення  судових витрат у
справі на сторони (позивача та відповідача)
порівну.

Витрати за проведення
судової експертизи також покладаються на обидві сторони порівну, виходячи із
сплаченої позивачем експертній установі (на момент винесення постанови) суми
5875 грн., що підтверджується меморіальним ордером №70912UOOTT від 12.09.2007р.
та залишку несплаченої суми у розмірі
2257,80 грн.

На підставі
викладеного, керуючись  ст.ст. 49, 99,
101-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі Запорізького РУ
ПриватБанку, м. Запоріжжя, задовольнити.

Рішення господарського
суду Запорізької області від 08.06.2007 р. у справі №10/115/07 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного
підприємця ОСОБА_1, с. Високе Михайлівського району Запорізької області, на
користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в
особі Запорізького РУ ПриватБанку, м. Запоріжжя, 61 577,41 грн.  боргу, 307,89 грн. державного мита, 59 грн.
на ІТЗ судового процесу. Видати наказ.

Стягнути з Закритого
акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі Запорізького РУ
ПриватБанку, м. Запоріжжя, на користь ПП АФ «Запоріжаудіт»                          (69063, м. Запоріжжя,
пров.Тихий,8) 2257,80 грн. Видати наказ.

Стягнути з Приватного
підприємця ОСОБА_1, с. Високе Михайлівського району Запорізької області, на
користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в
особі Запорізького РУ ПриватБанку, м. Запоріжжя, 154 грн. державного мита за
апеляційною скаргою, 4066,40 грн. витрат за проведення судової експертизи.
Видати наказ.

Видачу наказів із
зазначенням відповідних реквізитів доручити господарському суду Запорізької
області.

Головуючий суддя
Шевченко Т. М.

судді
Шевченко Т. М.

Зубкова Т.П.
Колодій Н.А.