ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2008 р.

11:00

Справа № 13/48/08

м. Миколаїв

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Артіль»ЛТД

вул. Чкалова, 22, м. Миколаїв, 54017

до: Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва

вул. Потьомкінська, 24, м. Миколаїв, 54030

Суть спору: про визнання противоправним та скасування рішення суб’єкта владних повноважень, зобов’язання відповідача надати органу державного казначейства висновок про суму ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Суддя Смородінова О.Г.

Секретар судового засідання Вязовський М.А.

Представники:

Від позивача

Ковширін М.М., довіреність від 19.12.2007 року.

Від відповідача

Науменко А.С., довіреність від 08.01.08 р.; Барановська С.В., довіреність від 05.12.07 р.; Маковеєнко О.В., довіреність від 29.02.08 р.;

Суть спору:

Позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення –рішення від 12.05.08 р. № /0 та зобов’язання ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва надати до Державного казначейства висновок для відшкодування бюджетної заборгованості за лютий 2008 р. в сумі 236 900,00 грн.

28.07.08 р. позивач надав заяву щодо зміни позовних вимог, в якій просить визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення –рішення від 12.05.08 р. № /0 та зобов’язати ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва надати до Державного казначейства висновок для відшкодування бюджетної заборгованості за лютий 2008 р. в сумі 46 152,00 грн.

Відповідач позов не визнав та зазначає, що сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів за даними позивача складає 308000,00 грн. а за даними перевірки –207800,00грн.

Тобто, для отримання права на бюджетне відшкодування Законом встановлено додаткові дві умови: перша - від’ємне значення різниці податкових зобов’язань та податкового кредиту окремого звітного періоду повинно хоча б частково зберегтися за наслідками наступного податкового періоду (не бути погашеними додатними податковими зобов’язаннями наступного періоду); друга –таке від’ємне значення повинно бути оплачене постачальникам товарів.

Отже, сума такого від’ємного значення попереднього періоду –за січень 2008 р., фактично сплачена отримувачем товарів у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів склала 207800,00 грн.

10.07.08 р. в судовому засіданні оголошена перерва.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд –

встановив:

В період з 08.04.08 р. по 21.04.08 р. ДПІ у Центральному районі здійснила виїзну позапланову перевірку ТОВ «Артіль ЛТД»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період лютий 2008 року, за результатами якої складено акт від 25.04.08 р. № 597/23-700/13857386.

На підставі акту перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва прийняла податкове повідомлення-рішення від 12.05.08 р. № /0 про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування за лютий 2008 р. на 29100,00 грн., яке позивач просить визнати противоправним і скасувати.

На сторінці 45-46 акту зазначено, 1. що за даними перевірки, сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий 2008 р. в розмірі 182468,00 грн.

2. на порушення п.п.7.7.1, п.7.7.2 п. 7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»ТОВ «Артіль»ЛТД завищено суму бюджетного відшкодування за лютий 2008 р. на суму 29100,00 грн.

3. за результатами перевірки не можливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за лютий 2008 року на суму 25332,00 грн., що пов’язано з неотриманням відповідей по постачальникам ТОВ «Артіль ЛТД»на дату підписання довідки перевірки.

22.03.2008 р. позивач подав до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2008 р., розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 236900,00 грн.

Підпунктами 7.7.1, 7.7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Приписи вищевказаних норм Закону України "Про податок на додану вартість" свідчать, що на суму бюджетного відшкодування впливають значення показників декларацій податкових періодів.

Як встановлено судом, безпідставне зменшення відповідачем на 29100,00 грн. залишку від'ємного значення попереднього податкового періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду за лютий 2008р.) призвело до безпідставного зменшення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий 2008 року на 29100,00 грн.

Отже, податкове повідомлення-рішення № /0 від 12.05.2008р. щодо зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2008 року на суму 29100,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону “Про податок на додану вартість”, протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов’язаний у п’ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Якщо контрагент не виконав свого зобов’язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Враховуючи, що позивачем виконано всі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження свого податкового кредиту що підтверджується актом перевірки та, що відшкодування платнику податків бюджетної заборгованості з ПДВ здійснено не в повному обсязі, то уточнені позовні вимоги щодо зобов’язання Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва подати до Управління Державного казначейства України у Миколаївській області висновки про відшкодування з бюджету на користь позивача податку на додану вартість по деклараціям за лютий 2008 р. в сумі 46 152,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163 КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення –рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва № /0 від 12.05.2008р.

3. Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Центральному районі м. Миколаєва (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24, ) надати органу Державного казначейства висновок про відшкодування з бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артіль»ЛТД (54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова,20, ) податок на додану вартість за лютий 2008 р. в сумі 46152,00 грн.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.Г. Смородінова