КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

11.06.08 р.                                                                                          № 5/81

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді          Поліщука В.Ю. (доповідач по справі),

суддів:                              Жук Г.А.,

Агрикової О.В.,

при секретарі судового засідання Лисунь Г.Д.,

розглянувши апеляційне подання Військового прокурора Дніпропетровського гарнізону,

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.02.2008 року,

у справі №5/81 (суддя Гетя Н.Г.),

за позовом Військового прокурора Дніпропетровського гарнізону (м.Дніпропетровськ),

в інтересах держави в особі 971 Управління начальника робіт (м.Дніпропетровськ),

орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерство оборони України (м.Київ),

до Виробничо-технічного підприємства «Квант»(м.Комсомольськ, Полтавська область),

про стягнення заборгованості,

в судове засідання з’явились представники учасників апеляційного провадження:

від прокуратури: Гриненко Г.Є. –помічник відділу прокуратури Київського гарнізону (посвідчення №612 від 27.07.06 року),

від 971 Управління начальника робіт: не з’явився;

від Міністерства оборони України: не з’явився;

від ВТП «Квант»: Турко А.Г. –представник (довіреність б/н від 11.02.2008 року);

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону звернувся до Господарського суду Полтавської області в інтересах держави, в особі 971 Управління начальника робіт (орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерство оборони України), з позовною заявою до Виробничо-технічного підприємства «Квант»про стягнення з ВТП «Квант»на користь Міністерства оборони України в особі 971 Управління начальника робіт 204 854 грн. 40 коп. –в рахунок погашення заборгованості, що виникла через невиконання умов Договору №23 від 10.06.2002 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.02.2008 року по справі №5/81 провадження по справі було припинено на підставі п. 1) ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційним поданням (вх.№2-04/2/231/782 від 18.04.2008 року), в якому апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.02.2008 року по справі №5/81 та направити справу на розгляд до Господарського суду Полтавської області. Свої вимоги апелянт обґрунтовує неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм процесуального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.05.2008 року було поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 28.02.2008 року у справі №5/81, розгляд апеляційного подання Військового прокурора Дніпропетровського гарнізону на ухвалу Господарського суду Київської області від 28.02.2008 року по справі №5/81 прийнято до провадження та призначено розгляд апеляційного подання за участю представників учасників судового процесу.

Представник Військового прокурора Дніпропетровського гарнізону, в судовому засіданні апеляційного господарського суду від 11.06.2008 року, вимоги апеляційного подання підтримала, просила апеляційний господарський суд апеляційне подання задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати повністю та направити справу №5/81 на розгляд до Господарського суду Полтавської області.

В судове засідання від 11.06.2008 року, апеляційного господарського суду, 971 Управління начальника робіт та Міністерства оборони України явку уповноважених представників не забезпечили, про причини не направлення уповноважених представників суд апеляційної інстанції не повідомлено, хоча про час і місце розгляду апеляційного подання були повідомлені належним чином (про що свідчать матеріали справи).

Представник відповідача, в судовому засіданні апеляційного господарського суду проти вимог апеляційного подання заперечував, просив апеляційне подання залишити без задоволення. При цьому, представник відповідача вважає, що спірну ухвалу місцевого господарського суду слід змінити в силу того, що Міністерство оборони України не є належним позивачем у цій справі.

В судовому засіданні, що відбулось 11.06.2008 року колегією суддів апеляційного господарського суду, за згодою представників прокуратури та відповідача було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційної інстанції.

Переглядаючи судове рішення господарського суду першої інстанції, апеляційний господарський суд, керується приписами ст.101 ГПК України, відповідно до якої, апеляційний господарський суд не зв’язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та зібрані судом, оцінивши докази, які мають значення для справи, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Судова колегія апеляційного господарського суду, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційне подання підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути скасовано виходячи з наступних підстав.

Під час апеляційного провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що припиняючи провадження у справі №5/81, місцевий господарський суд зазначив, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки заявником та позивачем не надано доказів про те, що 971 Управління начальника робіт Міністерства оборони України є юридичною особою.

Заступник військового прокурора Дніпропетровського гарнізону звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Міністерства оборони України –центрального органу виконавчої влади, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах та 971 Управління начальника робіт Міністерства оборони України до ВТП «Квант»про стягнення заборгованості у сумі 204 854 грн. 40 коп.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.02.2008 року у справі №5/81 провадження по справі було припинено на підставі п. 1) ст. 80 ГПК України.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись з таким висновком місцевого господарського суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», та ст.ст.2,10 Закону України «Про оборону України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості, організаційно Збройні Сили України складаються з військових об’єднань, з’єднань, частин, підрозділів, військових установ і навчальних закладів. Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснює Міністерство оборони України, яке відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України»та п.1) Положення «Про Міністерство оборони України»(затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №3080 від 3.08.2006 року), Міністерство оборони України –є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили. Міністерство оборони України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері оборони. Організаційно Збройні Сили України складаються з військових об’єднань, з’єднань, частин, підрозділів, військових установ і навчальних закладів. Вони будуються на засадах централізованого керівництва, тобто підпорядкованості зверху до низу у відповідності з їх організаційною структурою відповідно до наведеного Закону.

Відповідно до «Положення про 971 управління начальника робіт»(том 1, арк. справи 124-129), вказаний суб’єкт господарювання є державною установою, що заснована Міністерством оборони України.

Таким чином, Міністерство оборони України, уповноважене державою виконувати відповідні функції у відносинах, що виконуються внаслідок її фінансово-господарської діяльності, від якої залежить стан виконання поставлених перед нею завдань.

Відповідно з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду, вважає, що заявник правомірно визначив Міністерство оборони України в якості органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Поряд з цим, місевий господарський суд дійшов помилкового висновку стосовно того, що Міністерство оборони України є позивачем у цій справі (таку ж помилкову позицію висловив представник відповідача під час апеляційного провадження).

Стосовно посилання Господарського суду Полтавської області у спірній ухвалі від 28.02.2008 року на те, що 971 Управління начальника робіт не є правонаступником прав та обов’язків військової частини А-3191, то колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись з таким висновком виходячи з наступних доказів, які містять матеріали справи.

Як свідчать матеріали справи, Військова частина А-3191 мала ще й найменування –971 Управління начальника робіт. Факт існування подвійного найменування підтверджується «Положенням про структурний підрозділ Центрального спеціалізованого будівельно-монтажного управління військову частину А-3191 (УНР)»(том 1, арк. справи 78-82), копією Виписки з директиви МОУ від 02.12.2002 року. При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що військова частина А-3191 (971 Управління начальника робіт), як юридична особа не ліквідовувалась, а з урахуванням особливостей Міністерства оборони України та за рішенням Міністра оборони України лише ліквідувало своє умовне найменування, а тому посилання місцевого господарського суду на відсутність правонаступництва є не обґрунтованим.

Зазначений факт правонаступництва 971 Управлінням начальника робіт прав та обов’язків військової частини А-3191 підтверджений також постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.10.2007 року по справі №5/158 за позовом Військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави, в особі 971 Управління начальника робіт до ВТП «Квант», яка набрало законної сили.

Відповідно до вимог ст.35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Поряд з цим, посилання Господарського суду Полтавської області в ухвалі від 28.02.2008 року по справі №5/81 на те, що 971 Управління начальника робіт не є юридичною особою, також не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»та Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 року №749 «Про порядок реєстрації військових частин, як суб’єктів господарської діяльності у Збройних Силах України», визначено механізм реєстрації військових частин, як суб’єктів господарської діяльності, а також процедуру включення військових частин до відповідного реєстру.

При цьому, реєстрація військових частин, як суб’єктів господарської діяльності проводиться Міністерством оборони України, відповідно до цього порядку та «Положення про порядок ведення реєстрів військових частин, як суб’єктів господарської діяльності», що затверджується Міністерством оборони України.

Згідно Довідки №68/05 від 22.08.2005 року з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України виданої Головним управлінням оборонного планування Генерального штабу Збройних Сил України, 971 Управління начальника робіт є юридичного особою (том 1, арк. справи 138-139).

Зі змісту апеляційного подання вбачається, що вказана довідка ЄДРПОУ та копія Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи були надані представником 971 Управління начальника робіт під час судових засідань місцевого господарського суду, але судом були безпідставно залишені без уваги.

Посилання місцевого господарського суду у спірній ухвалі на Лист (в ухвалі зазначено як "довідка") Головного міжрегіонального управління статистики у м.Києві (вих.21-10/987 від 20.02.2007 року) (том 1, арк. справи 135) як на доказ відсутності за позивачем статусу юридичної особи не може бути взяти до уваги в силу того, що позивач зареєстрований в м.Дніпропетровськ, а не в м.Києві.

Статтею 2 ГПК України передбачено, що господарські суди мають порушувати справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до них в інтересах держави; прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захист), а також указує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що вимоги апеляційного подання є обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що місцевим господарським судом при припиненні провадження по справі №5/81 було неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи. За таких підстав, апеляційне подання підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Полтавської області від 28.02.2008 року має бути скасована.

Зважаючи на наведене, керуючись ст.ст.43,33,34,43,99,101, п.2) ст.103, ст.ст.104, 105,106 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційне подання Військового прокурора Дніпропетровського гарнізону на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.02.2008 року у справі №5/81 –задовольнити.

2.          Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.02.2008 року у справі № 5/81 –скасувати.

3.          Матеріали справи №5/81 повернути до Господарського суду Полтавської області для розгляду позовних вимог по суті.

4.          Копію цієї постанови суду надіслати учасниками судового провадження.

Повний текст постанови було виготовлено та підписано16.06.2008 року

Головуючий суддя                                                            Поліщук В. Ю.

судді:                                                                                Жук Г.А.

Агрикова О.В.

Дата відправки 25.06.08