ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
29.07.08                                                                                           Справа № 14/345
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді                              Юрченка Я.О.

суддів                                                  Зварич О.В.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Ярівський гранкар’єр», смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області

на рішення Господарського суду Рівненської області від 09.06.2008р.

у справі № 14/345

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошлях», м.Рівне

до Закритого акціонерного товариства «Ярівський гранкар’єр», смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області

про стягнення 794129 грн.

За участю представників:

позивача: Діонісьєв І.

відповідача : Андрійчук О.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.06.2008р. у справі № 14/345 задоволено позов ТзОВ фірми «Автошлях»до ЗАТ «Ярівський гранкар’єр», стягнуто з рахунку ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»на користь ТзОВ фірми «Автошлях»794120,00 грн. заборгованості, 7941,20 грн. витрат по держмиту, 118,00 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що 04.10.2004р. між ТзОВ фірми «Автошлях»та ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»було укладено Договір б/н купівлі-продажу акцій (в подальшому Договір) та Додаток № 1 до Договору. Згідно з умовами Договору ТзОВ фірми «Автошлях»продав, а ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»купив прості іменні акції ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»у кількості 786843 шт. номінальною вартістю 1,00 грн. за одну акцію на загальну суму 794120,00 грн. Згідно із Додатком №1 до Договору сторони досягли згоди щодо оплати вартості акцій ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»в термін до 01.11.2007р. В зазначений термін ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»оплату за придбані акції не здійснив.

Відповідно до ст.ст. 174,193 ГК України господарські зобов’язання виникають із господарського договору, суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Цивільним законодавством, зокрема, ст.ст.509,525 ЦК України встановлено, що зобов’язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З Додатку до Договору вбачається, що термін виконання зобов’язання встановлений до 01.11.2007р. Станом на день звернення позивача до суду ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»не здійснено оплату за придбані ним акції. Посилання ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»на норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом»у зв’язку із тим, що ухвалою по справі про банкрутство № 9/51 ТзОВ фірмі «Автошлях»було відмовлено у задоволенні кредиторських вимог на суму 794120,00 грн., судом не взято до уваги з посиланням на той факт, що ТзОВ фірма «Автошлях»на момент звернення до суду з кредиторськими вимогами до ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»було акціонером останнього і відповідало по зобов’язанням ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»перед кредиторами в межах своєї частки у статутному фонді, а, відтак, ТзОВ фірма «Автошлях»не може бути кредитором ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом»і його вимоги не є кредиторськими по відношення до ЗАТ «Ярівський гранкар’єр». Даний факт підтверджується текстом постанови Вищого господарського суду України по справі № 9/51 від 21.11.2006р. Проте, ТзОВ фірмі «Автошлях»законом не заборонено звертатися в суд в позовному провадженні з позовом про стягнення з ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»як зі сторони по договору купівлі-продажу акцій заборгованності за продані акції. На підставі наведеного судом першої інстанції позовні вимоги ТзОВ фірми «Автошлях»визнано такими, що грунтуються на нормах закону та договірних зобов’язаннях , є правомірним, а, відтак, позов судом задоволено.

Скаржник, відповідач у справі, з рішенням місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати з підстав неповного з’ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, припинити провадження у справі № 14/345 за позовом ТзОВ фірми «Автошлях»до ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»про стягнення 794120,00 грн. згідно з договором купівлі-продажу акцій від 04.10.2004р., додаткової угоди № 1 від 04.10.2004р., судові витрати покласти на ТзОВ «Автошлях», з мотивів, наведених в апеляційній скарзі. Зокрема скаржник покликається на те, що у провадженні Господарського суду Рівненської області у справі № 9/51 про банкрутство ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»перебувала справа між тими ж особами, про той же предмет і з тих же підстав та винесено рішення, що набрало законної сили, так як правовим наслідком винесення ухвали про відмову у визнанні вимог кредитора є позбавлення кредитора права брати участь у справі про банкрутство і отримати задоволення своїх вимог, що за своїм змістом рівнозначно відмові у задоволенні позовних вимог у позовному провадженні.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та представник позивача в судовому засіданні проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Розглянувши наявні матеріали справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 04.10.2004р. між ТзОВ фірми «Автошлях»та ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»було укладено Договір б/н купівлі-продажу акцій (в подальшому Договір) та Додаток № 1 до Договору. Згідно умов Договору ТзОВ фірми «Автошлях»продав, а ЗАТ «Ярівський гранкар’єр» купив прості іменні акції ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»у кількості 786843 шт. номінальною вартістю 1,00 грн. за одну акцію на загальну суму 794120,00 грн. Згідно із Додатком №1 до Договору сторони досягли згоди щодо оплати вартості акцій ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»в термін до 01.11.2007р. В зазначений термін ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»оплату за придбані акції не здійснив. З запереченнями ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»про те, що вимоги ТзОВ фірми «Автошлях»на суму 794120,00 грн. за продані акції слід вважати погашеними колегія суддів не погоджується з огляду на наступне: постановою Вищого господарського суду України у справі № 9/51 від 21.11.2006р. встановлено, що вимоги ТзОВ фірми «Автошлях»на суму 794120,00 грн. по заборгованості, що виникла за договором купівлі-продажу акцій ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»від 04.10.2004р. ТзОВ фірмою «Автошлях»було заявлено як акціонером і засновником ЗАТ «Ярівський гранкар’єр», а, відтак, на підставі ст.1 Закону України України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом»дані вимоги не можуть бути зараховані до складу грошових зобов’язань ЗАТ «Ярівський гранкар’єр».

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2002р. визначено, що частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими незабороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, в тому числі судовий захист. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом. Вимоги боржника, які не підлягають до задоволення в межах провадження у справі про банкрутство, або не були заявлені кредиторами, або такі, що заявлені ними після закінчення встановленого ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом»можуть бути предметом позову. Враховуючи той факт, що зобов’язання ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом»перед ТзОВ фірмою «Автошлях»не є грошовими зобов’язаннями, то і вимога ТзОВ фірми «Автошлях»до ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»не може вважатися погашеною і слугувати підставою для залишення позову без розгляду в рамках позовного провадження.

Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції відносно клопотання про призначення експертизи. Згідно із ст.41 ГПК України для роз’яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідачем у справі не заявлявся зустрічний позов про визнання Договору купівлі-продажу акцій недійсним, а, відтак, предметом дослідження у суді першої інстанції є питання проведення оплати за придбані акції, виконання сторонами договірних зобов’язань відповідно до Договору. Крім того, питання які пропонувалися суду для призначення експертизи, не спрямовані за своєю суттю на визначення дійсності чи недійсності укладеного Договору.

Щодо застосування строку позовної давності, то апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору б/н від 04.10.2004р. оплата за продані ТзОВ фірмою «Автошлях» акції має бути здійснена покупцем (ЗАТ «Ярівський гранкар’єр») в термін до 01.11.2007р. ТзОВ фірма «Автошлях»звернулось до суду з позовом 19.11.2007р., таким чином, при зверненні до суду позивачем не було порушено строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України.

Цивільним законодавством, зокрема ст.509 ЦК України встановлено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку, при цьому, відповідно із ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З Договору вбачається, що термін виконання зобов’язання встановлений до 01.11.2007р., проте станом на день звернення до суду ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»не здійснено оплату за акції, які йому було передано ТзОВ фірмою «Автошлях». Відповідачем не було представлено доказів проведення оплати за придбані ЗАТ «Ярівський гранкар’єр»акції у суді першої інстанції. Факт неоплати незаперечувався відповідачем у справі і в апеляційній інстанції.

Відповідно до ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відтак, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Тому керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Рівненської області від 11.06.2008р. у справі № 14/345 залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Ярівський гранкар’єр», смт.Томашгород Рокитнівського району Рівненської області - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя                                                                      Юрченко Я.О.

Суддя                                                                                          Зварич О.В.

Суддя                                                                                          Якімець Г.Г.