СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08"
квітня 2008 р.

10:40

Справа
№  1/90/08

м. Миколаїв

За
позовом: Фізична особа -підприємець ОСОБА_1                   /5АДРЕСА_1/ До відповідача: 1. Державна
податкова адміністрація у Миколаївській області                                /54009, м.
Миколаїв, вул. Лягіна, 6/                            2. Державна
податкова інспекція у                               Центральному
районі  м. Миколаєва                              /54030,  м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/  про: визнання недійсним та
скасування рішення ДПІ у Центральному районі          від 27.06.2007р.  № /0.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Сорогіна А.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1.,
підприємець.

Від І відповідача:
Томашевський О.О., довіреність від 08.01.2008р.

Костенко Д.М.,
довіреність від 13.03.2008р.

Від ІІ відповідача:
Науменко В.Б., довіреність від 13.03.2008р.

Замниборщ А.Б.,
довіреність від 13.03.2008р.

Позивач звернувся
до господарського суду з позовом про визнання недійсним та скасування рішення
ДПІ у Центральному районі від 27.06.2007р.
№ /0 про застосування штрафної санкції в сумі  1 756, 25 грн.,  обґрунтовуючи свій позов тим,  що
перевірка проведена з порушенням
статті 19 Конституції України, статей 11-1 та 11-2  Закону України “Про державну податкову
службу в Україні”.

1-й та 2-й відповідачі  позов не визнають з тих підстав, що планова
перевірка проведена відповідно статей 15, 16 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”  та пункту
2  статті 11 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” (а.с.31-33, 53).,  за результатами перевірки складено акт, яким
зафіксовано порушення позивачем вимог пунктів 1статті 3  Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу,
передбаченого пунктом 1 статті 17 вказаного закону (а.с.25-26,32-33).

Розглянувши  надані сторонами докази, заслухавши пояснення
позивача та представників відповідача,  -
суд

в с т а н о в и в:

14.06.2007 року 1-й відповідач здійснив  планову
перевірку дотримання позивачем вимог законодавства при здійсненні
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу,  про що склав акт перевірки  № 14000607/23-50 (а.с.15-16).

За результатами перевірки позивачу
направлено рішення від 27.06.2007р.  №
/0  про застосування штрафних
санкції в сумі 1 576, 25 за порушення вимог пункту 1 статті 3  Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, яке позивач просить скасувати.

Позовні вимоги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного:

статтею
19 Конституції України  встановлено,
що  органи державної влади, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
статтям 8 та 9 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні” Державні податкові адміністрації в областях здійснюють,    в тому числі,  і такі функції як    безпосередній  контроль за додержанням порядку проведення
готівкових   розрахунків   за
товари   (послуги)   у встановленому  законом
порядку, наявністю торгових патентів.

Отже, здійснюючи перевірку позивача  щодо дотримання ним вимог Закону України “Про
застосування  реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,  працівники 1-го відповідача діяли в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні», органи державної
податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на
підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних
з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно
від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами,
їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають
статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із
законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Статтею
11-1 вказаного Закону передбачені підстави та порядок проведення органами
державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів).

Отже,
вказані вище норми -  пункт 1 статті  11
та  стаття 11-1 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні» стосуються проведення перевірок
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів) та не стосуються перевірок дотримання суб'єктами
господарювання вимог Закону України “Про застосування    реєстраторів    розрахункових    операцій
у    сфері    торгівлі, громадського харчування та
послуг”

Право  податкового органу щодо проведення перевірок
з питання  додержанням порядку   проведення
готівкових  розрахунків  за товари (послуги) встановлено пунктом 2
стаття 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні»,
який зазначає, що такі перевірки здійснюються
у встановленому законом порядку.

У
відповідності з нормами статей 15, 16 Закону України “Про застосування    реєстраторів    розрахункових    операцій
у    сфері    торгівлі, громадського харчування та
послуг”, контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових
або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Здійснена
перевірка є плановою (а.с.31). Повноваження осіб, що здійснювали перевірку,
підтверджені направленнями від 14.06.2007 року, факт їх пред'явлення засвідчує
розписка працівника позивача (а.с.27-28). Оформлення направлень різним почерком
чи різними чорнилами не може бути підставою для визнання перевірки
неправомірною.

Таким
чином, перевірка позивача була проведена у відповідності з вимогами діючого
законодавства України, а саме статей 15 та 16 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”  та пункту
2  статті 11 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні”.

Стаття
1 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”  визначає, що реєстратори розрахункових
операцій застосовуються фізичними
особами  -  суб'єктами
підприємницької  діяльності або
юридичними    особами    (їх    філіями,
відділеннями,   іншими
відокремленими  підрозділами)  (далі
-  суб'єкти  підприємницької діяльності),  які
здійснюють  операції з розрахунків
у готівковій та/або  в  безготівковій формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних  чеків,  жетонів
тощо)  при  продажу
товарів  (наданні послуг)  у
сфері  торгівлі,  громадського харчування та послуг.

Як
свідчить акт перевірки від 14.06.2007 року (а.с.15-зворотна сторона),  пояснення представників відповідача Замниборща
В.Б., Костенко Д.М., які здійснювали перевірку, розрахункова операція  на суму покупки 24 грн. (пиво, горілка,
чіпси)  не була проведена  через реєстратор розрахункових операцій,  також встановлено факт не проведення
розрахунків через  реєстратор розрахункових
операцій на суму 291, 25 грн., що є порушенням пункту 1 статті 3 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” .

Отже,
2-м відповідачем правомірно застосована штрафна санкція за порушення пункту 1
статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (не
проведення розрахункової операції через
реєстратор розрахункових операцій), що відповідно пункту 1 статті 17
вказаного закону складає 1 576, 25 грн.

Доказом вчинення позивачем
правопорушення, а саме порушення пункту 1 статті 3  Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” є також постанова Центрального районного суду міста Миколаєва
(а.с.30). Відповідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного
судочинства України  обставини,
встановлені судовим рішення в адміністративній, цивільній або господарській
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті ж самі сторони, або особа, щодо якої встановлені ці
обставини.

Посилання позивача на пункт 6 статті
9 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” є безпідставним,
оскільки він не стосується суб'єктів господарювання, які здійснюють реалізацію
підакцизних товарі. Оскільки позивач здійснював продаж горілки, яка є
підакцизним товаром, то вказана норма  на
нього не поширюється.

За
таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Постанова
у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову
повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя