ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" липня 2008 р. Справа №8/284-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Спеціалізована пересувна механізована колона №1”, м. Вишневе

до відповідача Акціонерного товариства фірми „Украгазбуд” в особі Управління механізації будівництва №17, м. Бориспіль

про стягнення 22 340,00грн.,

Суддя Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: Очеретний Ф. М. –довір. №115/юр від 09.04.2008р. - представник;

від відповідача: Волянська О.О. –довір. б/н від 01.01.2008р. - представник.

Суть спору:

Стягується 20 000грн. 00коп. збитки згідно контракту №1/06 від 26.01.2006р., 2 234грн. 00коп. інфляційних та господарські витрати.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на відсутність порушень умов контракту №1/06 від 26.01.2006р., неправомірне застосування збитків в силу ст. 224 Господарського кодексу України та відповідно інфляційних відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Також у своїх запереченнях відповідач посилається на ст. 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” –ведення мораторію на вимог кредиторів по справі №23/668-15/518-б про банкрутство АТФ „Укргазбуд”.

Позов задоволенню не підлягає.

судом встановлено:

26 січня 2006р. між ТОВ „Спеціалізована пересувна механічна колона №1” (позивач) та управлінням механізації будівництва №17 АТФ „Укргазбуд” (відповідач) укладено контракт за №1/06 на виконання земляних робіт по влаштуванню котловану та вивезенню ґрунту із котлована на будмайданчик на відстань 100м для будівництва будинку по вул. Витянська, 1А в м. Вишневе. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України управління механізації будівництва №17 акціонерного товариства фірми „Укргазбуд” створено без права юридичної особи, головною організацією являється акціонерне товариство фірма „Укргазбуд” –юридична особа.

На виконання умов контракту позивач розрахувався за виконані роботи: 30.01.2006р. – 5000грн. 00коп., 26.01.2006р. –20 000грн. 00коп., 07.02.2006р. –30 000грн. 00коп., 17.02.2006р. –5 000грн. 00коп., 14.03.2006р. –10 000грн. 00коп., всього на загальну суму 70 000грн. 00коп.

Згідно акту прийоми виконаних робіт (послуг) від 31.01.2006р. відповідач в повному об‘ємі надав послуги механізмів та автотранспорту для виконання земляних робіт згідно контракту №1/06 від 26.01.2006р. на суму 50 000грн. 00коп., тобто, відповідач умови договору виконав. Разом з цим, позивачем зайво сплачено 20 000грн. 00коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Нормативно обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на положення ст. 623, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 224 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене позивач заявляє вимогу про стягнення збитків, у зв‘язку із тим, що відповідач порушив зобов‘язання по контракту №1/06.

Однак суд з такими доводами позивача погодитись не можу, оскільки, як свідчать матеріали справи зобов‘язання по контракту №1/06 відповідачем виконано в повному обсязі та в обумовлені строки –акт прийоми виконаних робіт (послуг) від 31.01.2006р., згідно якого позивач виконані роботи прийняв, претензій до якості позивач до відповідача не має, тобто порушень зобов‘язань по контракту з боку відповідача не має.

Щодо помилково перерахованих коштів, то це розрахунки в порядку глави 74 Цивільного кодексу України, постанови Правління Національного банку України

від 21 січня 2004 року № 22 „Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті”, а не договірні збитки. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні”, помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Чорна Л.В.