ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" липня 2008 р.

Справа № 28/9-08-122

За позовом Державне підприємство "МОРСЬКИЙ ТОРГІВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЮЖНИЙ";

до відповідача Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

3-тя особа відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІС-РУДА";

про визнання недійсним рішення 0грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: не з’явився;

Від відповідача: Калюжна М.В. - за дорученням.

Від третьої особи: Кутателадзе О.Д. –за дорученням;

Суть спору: позивач –Державне підприємство „Морський торгівельний порт „Южний”, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15 листопада 2007 року за №74-рш.

Позивач у судовому засіданні по суті позовних вимог пояснив наступне: 23 листопада 2007 року на адресу позивача надійшло рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.11.2007 року за №74-рш „Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції”, згідно якого визнано , що на ринку послуг, які надає порт судновласникам (вантажовласникам), які заходять у порт для навантаження-розвантаження в межах акваторії порту за 2006, 2007 роках Державне підприємство „Морський торгівельний порт „Южний” займає монопольне становище з часткою 100%, визнано дії порту, які полягають у застосовуванні різних цін у вигляді знижки до портових зборів і плат на однакові послуги для різних суб’єктів господарювання, є порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.2 ч.2 ст.13 Закону України „Про захист економічної конкуренції” у вигляді застосування різних цін до рівнозначних угод із суб’єктом господарювання, продавцями чи покупцями без об’єктивно виправданих на те причин, керуючись ст.52 Закону України „Про захист економічної конкуренції”, за вчинені порушення накладено штраф в розмірі 17 000 гривень та зобов’язано позивача припинити порушення, про що повідомити територіальне відділення в двомісячний строк з дня отримання рішення. На думку позивача вказане рішення слід визнати недійсним оскільки, обставини не відповідають висновкам викладеним у рішенні; неправильне застосування нормам матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення; неповного з’ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

7 лютого 2008 року Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до суду з заявою про залучення до участі у справі третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –ТОВ „ТІС-РУДА”.

Відповідач 11 лютого 2008 року надав відзив на позовну заяву в якому вимоги позивача не визнає та просить суд у задоволені позову відмовити повністю з підстав викладених у відзиві на позов.

Ухвалою суду від 11 лютого 2008 року клопотання відповідача задоволено та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „ТІС-РУДА”.

Позивач не погоджуючись з обставинами викладеними у відзиві на позов, надав обґрунтовані заперечення на відзив від 25 лютого 2008 року.

17 березня 2008 року ухвалою суду продовжено строк розгляду справи за клопотанням сторін до 22 травня 2008 року та ухвалою суду від 21 травня 2008 року строк розгляду справи продовжено до 22 липня 2008 року, за клопотанням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, вимоги позивача не визнає та просить суд у задоволені позову відмовити повністю, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи в судове засідання з’явився, просить суд у задоволені позову відмовити повністю.

Дослідивши обставини справи так матеріали надані у ході розгляду справи, заслухавши пояснення представників сторін суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства „Морський торгівельний порт „Южний” підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

ДП «Морський торговий порт Южний»у відповідності з вимогами ст.84 КТМ України і Постанови КМ України «Про портові збори»від 12.10.2000р. № 1544 стягує портові збори, встановлені законодавством з суден, які заходять в морський торговий порт Южний. Розміри портових зборів та порядок їх стягнення визначається вказаною вище Постановою КМ України.

В силу вимог п.7 названої Постанови КМ України ДП «Морський торговий порт Южний»для суден, що заходять в порт під навантажувально-розвантажувальні роботи генеральних та навалювальних вантажів, може застосовувати знижку з усіх видів портових зборів у розмірі 50% встановленої Постановою КМ України ставки зборів.

Позивач, скористувавшись названим вище правом встановив таку знижку у розмірі 50% портових зборів для суден, що стають під навантажувально-розвантажувальні роботи на свої причали, де вивантажуються навалювальні вантажі, зокрема руда та вугіль.

Для суден, що прямують під навантажувальні роботи до причалу №18, власником якого є ТОВ «ТІС-РУДА», порт взагалі не встановив ніякої знижки, що приводить до того, що з вказаних суден стягуються усі 100% встановлених законодавством портових зборів.

Приймаючи таке рішення, порт порушив вимоги ст.3 положення «Про портові збори», оскільки КМ України визначив, що портові збори нараховуються на умовний об’єм судна, який розраховується в кубічних метрах і відповідає показникам (довжина судна, ширина та висота борту), визначеним в обмірному свідоцтві судна. Тобто розмір портових зборів стягується з судна незалежно від того, до якого з причалів, розташованих в морському порту це судно прямує. Порт вправі прийняти рішення про надання знижки в об’ємі до 50 % встановлених портових зборів, однак така знижка повинна надаватися всім суднам, а не тільки тим, що заходять на причали належні порту.

Рішення порту про надання знижки тільки тим суднам, які становляться біля причалів порту приводять до дискримінації інших учасників ринку і створюють нерівні умови економічної конкуренції між господарюючими суб’єктами в порту Южний. Так, в результаті такого рішення, для трейдера, який укладає договір на навантажувальні роботи з портом, в цілому, якщо судно підходить до причалу порту наявні серйозні конкурентні переваги, перед трейдером, який здійснює навантаження на причалах, що належать ТОВ «ТІС-РУДА», якщо перевантажується однорідний вантаж. В цілому транспортна логістика трейдера, який працює з причалами порту буде за вартістю менш витратна , оскільки вартість витрат на портові збори у господарюючого суб’єкту порту на 50 % менше, ніж вартість витрат у ТОВ «ТІС-РУДА». Таке становище створює передумови анти конкурентної переваги порту перед підприємством, що порушує антиконкурентне законодавство. При цьому, такі переваги порт створює для себе, користуючись тим, що саме йому законодавець передав повноваження на стягнення портових зборів. Порт у відповідності з вимогами ст.1 Закону України «Про захист економічної конкуренції»є у сфері стягнення портових зборів органом адміністративно-господарського управління і контролю, оскільки держава, в особі КМ України делегувала йому повноваження із стягнення портових зборів і встановленню знижок з портових зборів.

Приймаючи рішення про те, що суднам, які заходять до причалів порту під завантаження навалювальних вантажів, зокрема руди і вугілля встановлена знижка 50% ставки зборів, а суднам, які заходять до причалу, належному ТОВ «ТІС-РУДА»100% ставки зборів, порт здійснив анти конкурентні дії, як орган адміністративно-господарського управління і контролю та порушив п.2 ч.6 ст.15 Закону «Про захист економічної конкуренції», зокрема, надав окремому суб’єкту господарювання ДП «Морський торговий порт Южний»пільги та переваги, що поставили його у привілейоване становище відносно прямого конкурента ТОВ «ТІС-РУДА», яке перевантажує однорідну номенклатуру вантажів.

Порт зобов’язаний привести свій наказ про встановлення знижок з портових зборів у відповідність із законодавством і поставити всі судна, які заходять у морський порт в однакове становище при сплаті портових зборів. Цю обставину і відмітила у своїй постанові адміністративна колегія Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України, у справі № 49-01/2007.

Прийнявши вірне по суті рішення, колегія невірно кваліфікувала дії порту і тому застосувала замість ст.15 вказаного Закону статтю 13, що призвело в подальшому до встановлення штрафу за порушення антимонопольного законодавства.

Суд вважає, що дії порту Южний необхідно кваліфікувати як порушення ст.15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», тобто порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у нашому випадку є антиконкурентні дії ДП «Морський торговий порт Южний», як органу адміністративно-господарського управління і контролю (п.3 ст.50 названого Закону).

При вказаній судом кваліфікації дій порту, в силу ч.2 ст.19 Конституції України, адміністративна колегія не могла застосувати ст.52 вказаного Закону і накласти в якості відповідальності за порушення на ДП «Морський торговий порт Южний»штраф у розмірі 17000грн., оскільки дана міра відповідальності не передбачена при порушенні ст.15,ч.3 ст.50, а також ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», тому суд вважає можливим, в цій частині відмінити рішення адміністративної колегії та привести його у відповідність з вимогами закону. В іншій частині рішення відповідає вимогам закону.

Аналізуючи положення чинного законодавства, матеріали справи і викладене вище, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині не підлягають задоволенню з підстав їх необґрунтованості та недоведеності та пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним п.3 рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України від 15.11.2007р. № 74-рш, як такий, що не відповідає вимогам ст.15, п.3 ст.50 та ст.52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

3.В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання суддею.

Рішення підписане 22 липня 2008 року.

Суддя Гуляк Г.І.