СУД
Постанова

Іменем України

12
травня 2008 року

Справа
№ 20-9/249

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Черткової
І.В.,

суддів                                                                      Волков
К.В..,

Щепанської О.А.,

за
участю представників сторін:

позивача:
не з'явився;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу
закритого акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" на
рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Рибіна С.А.) від
21.01.2008 у справі № 20-9/249

за
позовом суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
(АДРЕСА_1) (АДРЕСА_2)

до закритого акціонерного товариства
"Європейський страховий альянс" (вул. Басейна, 7-в, місто Київ 4,
01004) (вул. Сенявіна 1, оф. 2, місто Севастополь, 99011)

про
стягнення 16 033,34 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду міста Севастополя від 21.01.2008 у справі № 20-9/249 позов суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
задоволено частково.

Стягнуто
з закритого акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"
на користь позивача 12 774, 81 грн основної заборгованості, 127, 75 грн витрат
зі сплати державного мита, 94, 40 грн витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. У решті позову відмовлено.

Рішення
мотивовано тим, що висновок відповідача про поширення на договір № 16-11
прокату автомобіля вимоги нотаріального посвідчення є помилковим, а тому
відмова у виплаті страхового відшкодування є неправомірною.

Не
погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить зазначене рішення скасувати, у позові відмовити.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що на договір прокату, укладеного з фізичною особою,
повинні розповсюджуватися вимоги статті 799 Цивільного кодексу України щодо
форми договору найму транспортного засобу, тобто письмова форма та нотаріальне
посвідчення.

У
судовому засіданні 05.05.2008 відповідач підтримав свої вимоги.

Представник
позивача у судовому засіданні 05.05.2008 просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, рішення суду залишити без змін.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
24.03.2008 суддю Волкова К.В. замінено на суддю Гоголя Ю.М.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
07.04.2008 суддю Гоголя Ю.М. замінено на суддю Волкова К.В.

У
судовому засіданні оголошувалася перерва з 05.05.208 до 12.05.2008.

При
повторному розгляді справи в порядку статті 101 Господарського процесуального
кодексу України судова колегія встановила наступне.

04.05.2005
між закритим акціонерним товариством “Європейський страховий альянс”
(страховик) та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (страхувальник) був
укладений договір страхування транспортних засобів № 9 000 052 (т. 1, а. с. 6).

Згідно
з пунктом 1.1 договору страховик приймає на себе зобов'язання на умовах “Правил
добровільного страхування автотранспортних засобів” № 0609 від 14.11.2001
відшкодувати збитки, які може понести страхувальник за результатами
пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу в період управління
транспортним засобом самим суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 або
його співробітниками, які мають право на управління застрахованим по даному
договору транспортним засобом, а також в період передачі застрахованого по
даному договору транспортного засобу в оренду на підставі договору “Про прокат
автомобіля”.

Пунктом
2.1 договору встановлена страхова сума, яка складає 20 000,00 грн. Страхова
сума для кожного окремого об'єкту страхування (транспортного засобу) вказана в
додатку № 1 до договору (т. 1, а. с. 11).

Відповідно
до пункту 7.1 договору всі доповнення та додатки до договору, які оформлені
належним чином (укладені в письмовій формі і підписані представниками сторін),
є невід'ємною частиною  цього договору.

Строк
дії договору встановлений сторонами з 05.05.2005 до 04.05.2006 (пункт 3.1
договору).

16.11.2005
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (орендодавець) та ОСОБА_2
(орендар) укладений договір № 16-11 на прокат автомобіля ВАЗ 2107 державний
НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 12).

17.11.2005
о 02 год. 30 хв. сталася дорожньо-транспортна подія за участю транспортного
засобу - автомобіля ВАЗ 2107 державний НОМЕР_1, яке належить суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1. Під час події автомобілем керував ОСОБА_2
на підставі договору прокату автомобіля № 16-11 від 16.11.2005, що
підтверджується матеріалами справи.

Зазначені
обставини зафіксовані в довідці Відділу Державної автоінспекції УМВС України
міста Севастополя № 18/5 від 17.11.2005 (т. 2, а. с. 81).

24.02.2006
директором Кримської дирекції закритого акціонерного товариства “Європейський
страховий альянс” Токаревою А.А. затверджений страховий акт № 79 (т. 1, а. с.
13) до договору страхування № 9 000 052 від 04.05.2005 за Правилами страхування
№ 0609 від 14.11.2001. В даному акті, з урахуванням звітів експертної компанії
“Укравтоекспертиза-Холдинг” № 3863, 3942, визначена сума виплати страхового
відшкодування в розмірі 12 774,81 грн.

На
виконання пункту 5.1 договору страхування транспортних засобів № 9 000 052 від
04.05.2005, пункту 9.1 Правил страхувальник повідомив страховика про настання
страхового випадку, подав заяву про страхову виплату на ім'я директора
Кримської дирекції закритого акціонерного товариства “Європейський страховий
альянс” Токаревої А.А.

Листом  (вих. № 25 від 28.03.2006 - т. 1, а. с. 4)
Кримської дирекції закритого акціонерного товариства “Європейський страховий
альянс” було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за даним страховим
випадком з тих підстав, що договір прокату є різновидом договору найму. У
зв'язку з цим на цей договір поширюються вимоги частини другої статті 799
Цивільного кодексу України, згідно з якими договір найму транспортного засобу
за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки
нотаріальне посвідчення зазначеного договору не здійснено, відповідач вважає,
що договір є нікчемним. Тому відповідно до пункту 5.9 договору страховик
підлягає звільненню від сплати страхового відшкодування.

Викладене
стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення суми
основного боргу.

Судова
колегія вважає висновки відповідача помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 1 статті 787 Цивільного кодексу України за    договором прокату, який є підвидом договору
найму (оренди), наймодавець,   який
здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм,  передає
або зобов'язується  передати  рухому
річ  наймачеві у користування за
плату на певний строк.

Із
даного визначення вбачається, що особливістю даного підвиду договору найму
(оренди) є необхідна умова здійснення наймодавцем підприємницької діяльності з
передання речей у найм. У зв'язку з цим законодавець встановлює, що такий
договір є публічним, а також договором приєднання, де плата за прокат речі
встановлюється за тарифами наймодавця.

Матеріалами
справи підтверджується, що позивач - суб'єкт підприємницької діяльності  ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з
надання послуг автопрокату (т. 1, а. с. 14 -17). Укладений між позивачем та
ОСОБА_2 (орендар) договір № 16-11 на прокат автомобіля ВАЗ 2107 державний
НОМЕР_1 відповідає положенням Цивільного кодексу України щодо договорів
прокату. Цивільним кодексом України не встановлено вимоги нотаріального
посвідчення щодо форми договорів прокату. У листі від 29.06.2006 за вих. № 119
(т. 1, а. с. 18) відповідач сам зазначає на те, що при наданні автомобіля в
прокат, договір прокату нотаріально не посвідчується та є законною підставою
для відшкодування матеріальних збитків. Отже, підстав вважати, що договір №
16-11 від 16.11.2005 є нікчемним, немає.

Доводи
відповідача про те, що при укладенні договорів найму автомобілів позивач
порушив вимоги статті 799 Цивільного кодексу України, що тягне за собою
нікчемність зазначених договорів, не ґрунтуються на законі. Глава 58 Цивільного
кодексу України складається із 6 параграфів. Параграф перший присвячений
загальним положенням про найм (оренду). Положення параграфу 2 зазначеної глави
регулюють відносини щодо прокату. За таких умов, визначаючи особливості найму
(оренду) транспортних засобів, законодавець у параграфі 5 не зазначив на те, що
положення про найм (оренду) транспортних засобів поширюється на їх прокат.
Відсутність цього зазначення дає підстави для висновку про те, що законодавець
не мав за мету поширити чинність положень параграфу 5 глави 58 Цивільного
кодексу України на прокат автомобілів. Такий висновок відповідає сутності
відносин щодо прокату. Автомобіль на умовах прокату може надаватись на короткий
строк, який може становити один день і навіть декілька годин. У таких
відносинах застосування нотаріальної форми не відповідало б їх характеру.

Договори
прокату та найму транспортних засобів істотно розрізняються за правовим
режимом. Договір прокату є договором приєднання, а також публічним договором. У
зв'язку з цим наймодавцеві за таким договором надається право встановлювати
типові умови договору прокату (стаття 787 Цивільного кодексу України).

Наймодавцеві
надається також право встановлювати тарифи плати за прокат речі.

Наймач
за договором прокату має право відмовитися від договору. З іншого боку, наймач
не має права на укладення договору піднайму та переважного права на купівлю
речі. Є і інші відмінності між цими двома договорами, що виключає застосування
до договору прокату транспортних засобів положень Цивільного кодексу України
про найм (оренду) транспортного засобу. Це стосується і положення статті 799
Цивільного кодексу України про форму договору найму транспортного засобу.

Таким
чином, позовні вимоги про стягнення 12 774,81 грн страхового відшкодування
підлягають задоволенню.

Що
стосується позовних вимог про стягнення суми інфляційного відшкодування в
розмірі 1 931, 48 грн, 3% річних в сумі 563, 56 грн та штрафних санкцій у сумі
763, 49 грн, то судова колегія вважає необхідним зазначити наступне. Обов'язок
сплати зазначених сум відповідно до вимог чинного законодавства виникає при
простроченні боржником виконання грошового зобов'язання. З матеріалів справи
вбачається, що відповідач відмовив позивачеві у виплаті страхового
відшкодування. Відповідно до пункту 5.10 договору страхування (т. 1, а. с. 10)
страхове відшкодування виплачується в строк до 15 днів після надання
страхувальником всіх необхідних документів. Порядок обчислення строку виплати
страхового відшкодування у випадку прийняття рішення про відмову у виплаті
страхового відшкодування названим договором не встановлено. На цей випадок
пунктами 5, 10 договору на страховика покладається лише обов'язок у 15-денний
строк надіслати повідомлення про причини відмови від виплати страхового
відшкодування. Оскільки строк виплати страхового відшкодування для таких
випадків не встановлений ні законодавством, на договором, то виключається
можливість застосування до страховика заходів відповідальності, передбачених
статтею 625 Цивільного кодексу України.

Позовні
вимоги про стягнення суми інфляційного відшкодування в розмірі 1 931, 48 грн,
3% річних в сумі 563, 56 грн та штрафних санкцій у сумі 763, 49 грн задоволенню
не підлягають.

Доводи
відповідача про порушення судом першої інстанції правил територіальної
підсудності, не приймаються судовою колегією, оскільки відповідно до частини 4
статті 15 Господарського процесуального кодексу України, якщо    юридичну
особу   представляє
уповноважений   нею
відособлений   підрозділ,    територіальна    підсудність    спору визначається  з урахуванням
частин  першої - третьої цієї
статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу. Згідно з
положенням про Кримську дирекцію закритого акціонерного товариства
"Європейський страховий альянс" місцезнаходженням останньої є місто
Севастополь (т. 1, а. с. 27). Отже, вимоги закону стосовно територіальної
підсудності справи суд першої інстанції не порушував.

З
огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому рішення суду
першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись
статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства "Європейський страховий
альянс" залишити без задоволення.

2.Рішення
господарського суду міста Севастополя від 21.01.2008 у справі № 20-9/249
залишити без змін.

Головуючий суддя
І.В. Черткова

Судді
К.В. Волков

О.А.
Щепанська