ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008 р.

№ 16/390

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

Н. Дунаєвської,

І. Воліка (доповідача), М. Михайлюка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну cкаргу

Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на постанову

від 18.03.2008

Луганського апеляційного господарського суду

за скаргою

Державного підприємства (ДП) "Шахта "Голубівська" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі

№ 16/390

за позовом

Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) "Укренерговугілля" (правонаступник ДП "Укренерговугілля")

до

ДП "Шахта "Голубівська"

про

стягнення 28 028 419,28 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

не з'явились;

відповідача

не з'явились;

органу ДВС

Чорноволов В.А. (дов. від 05.02.2008 № 25-22/112)

ВСТАНОВИВ:

ДП "Укренерговугілля" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ДП "Шахта "Голубівська" заборгованості за договором постачання електричної енергії від 18.11.2003 № 12 за активну електроенергію в розмірі 22 733 002,39 грн. та за реактивну електроенергію в розмірі 276 870,58 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 2 717 559,02 грн. та 3 % річних у розмірі 2 300 987,29 грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 16.07.2007 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

23.01.2008 ДП "Шахта "Голубівська" в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України звернулося до господарського суду зі скаргою № 55 від 23.01.2008 на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по виконанню наказу господарського суду Луганської області від 30.08.2007 № 16/390, яким з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти у сумі 28 028 419,28 грн., та просить господарський суд визнати недійсною постанову від 25.12.2007 про арешт коштів боржника, а також відновити пропущений строк, передбачений законодавством на оскарження дій ДВС, мотивуючи тим, що скарга помилково була направлена до Луганського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування поданої скарги відповідач зазначив, що в межах виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду від 30.08.2007 державним виконавцем постановою від 25.12.2007 накладено арешт на грошові кошти у сумі позову, що знаходяться на його реєстраційних рахунках в УДК в Луганської області. На думку скаржника, накладення арешту здійснено всупереч вимогам Бюджетного кодексу України та Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, так як грошові кошти, які надійшли на вказані рахунки, є коштами державного бюджету, та повинні витрачатися виключно на виконання плану використання бюджетних коштів відповідачем на період 2007року.

Заявою від 01.02.2008 ДП "Шахта "Голубівська" уточнені вимоги, а саме, відповідач просить господарський суд скасувати постанову органу ДВС про накладення арешту на рахунки №№ 59, 2459, 5956, відкриті в установі державного казначейства –ГУДКУ в Луганській області, МФО 804013, у зв’язку з тим, що дані рахунки скаржник використовує для отримання державних цільових коштів на виплату заробітної плати і відрахувань з фонду заробітної плати.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.02.2008 у справі № 16/390 (суддя Р. Шеліхіна) скаржнику поновлений строк на подання скарги на дії ДВС, скаргу ДП "Шахта "Голубівська" на дії відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено; відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зобов'язано негайно зняти арешт з грошових коштів у сумі 593 000 грн., які знаходяться на реєстраційних рахунках ДП "Шахта “Голубівська” в УДК в Луганській області, накладений постановою від 25.12.2007.

Ухвала суду мотивована наступними обставинами, що встановлені в ході судового розгляду.

На виконання плану використання бюджетних коштів відповідачем на період 2007року, затвердженого Міністерством вугільної промисловості , і який є додатком № 26 до Порядку виконання державного бюджету, було відкрито реєстраційні рахунки №№ 59, 2459, 5956, в установі державного казначейства –ГУДКУ в Луганській області, грошові кошти на яких були піддані арешту за оскаржуваною у справі постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.12.2007.

На вказані рахунки надходять кошти Державного бюджету України, які можуть використовуватися виключно на виконання державного бюджету Міністерством вугільної промисловості, що підтверджується Порядком використання коштів Державного бюджету України Мінвуглепромом, кошторисом заявника, затвердженим Міністерством вугільної промисловості, Планом використання бюджетних коштів на 2007, затвердженим Міністерством вугільної промисловості України.

Кошти Державного бюджету України, які надходять на реєстраційні №№ 59, 2459, 5956, відкриті заявником в Управлінні державного казначейства України у Луганській області, та відповідно до Порядку використання коштів Державного бюджету України використовуються за такими основними напрямками діяльності: виплата заробітної плати та видаткових нарахувань на заробітну плату працівникам шахти “Голубівська” та інше.

Згідно зі ст. ст. 30, 87 Бюджетного кодексу України видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що пов'язані з реалізацією державних програм, які мають виключно державне значення. Відповідно до ст. 7 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.

Згідно зі ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна.

Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Відповідно до ст. 176 Цивільного кодексу України держава не відповідає за зобов'язаннями створених нею юридичних осіб.

Таким чином, власником грошових коштів, які знаходяться на реєстраційних рахунках №№ 59, 2459, 5956, відкритих скаржником в Управлінні державного казначейства України у Луганській області, є держава Україна в особі Міністерства вугільної промисловості України, яке і є розпорядником коштів з державного бюджету.

Разом з цим, відповідач, є підрозділом Міністерства вугільної промисловості і підпорядкованим підприємством органу, уповноваженого державою на цільове використання грошових коштів з державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону України “Про виконавче провадження” стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом, а отже, виконавче провадження має здійснюватись згідно з Законом України “Про виконавче провадження” та іншими законами України.

Державне казначейство України та його територіальні органи не є ані банками, ані кредитними установами (організаціями).

Виходячи зі змісту Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1232, Державне казначейство України є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінфіну і йому підпорядковується.

Зазначеним положенням Державне казначейство України та його територіальні органи не наділені кредитними функціями.

Згідно з п. п. 2.2.2. Порядку відкриття рахунків у національній валюті в органах Державного казначейства, затвердженому наказом Державного казначейства України від 02.12.2002 № 221 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17.12.2002 за N 976/7264, бюджетні рахунки для операцій клієнтів за бюджетними коштами це рахунки для здійснення операцій за асигнуваннями, передбаченими на виконання відповідних програм і заходів у державному та місцевих бюджетах, які відкриваються розпорядникам та одержувачам коштів і поділяються на:

·          реєстраційні рахунки, які відкриваються розпорядникам коштів бюджетів за відповідними кодами бюджетної класифікації видатків для обліку операцій з виконання загального фонду кошторисів;

·          спеціальні реєстраційні рахунки, які відкриваються розпорядникам коштів бюджетів за відповідними кодами бюджетної класифікації видатків для обліку операцій з виконання спеціального фонду кошторисів;

·          рахунки одержувачів коштів, які відкриваються одержувачам коштів бюджету за відповідними кодами бюджетної класифікації видатків загального та/або спеціального фондів для обліку операцій з виконання плану використання бюджетних коштів.

Постановою від 25.12.2007 державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти на суму, на яку задоволений позов у даній справі, що знаходяться на реєстраційних рахунках заявника (відповідача) в УДК в Луганської області.

Виходячи з наведених законодавчих положень, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що Державне казначейство України та його територіальні органи не є ані банками, ані кредитними установами (організаціями); грошові кошти, які знаходяться на реєстраційних рахунках суб’єктів господарювання в Державному казначействі України або його територіальних органів, є бюджетними коштами, тобто коштами державного або місцевого бюджетів, а не власними коштами підприємств –боржників, а отже, положення ст. ст. 50, 63 Закону України “Про виконавче провадження” щодо звернення стягнення на кошти боржника, які знаходяться в установах банків та інших кредитних організаціях, не можуть застосовуватися до бюджетних коштів, акумульованих на реєстраційних рахунках в Державному казначействі України або його територіальних органах.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 18.03.2008 (колегія суддів: Л. Бородіна, Л. Іноземцева, Р. Якушенко) ухвала господарського суду Луганської області від 01.02.2008 у справі № 16/390 залишена без змін з тих же мотивів.

Не погоджуючись з даною постановою, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оскаржив її до Вищого господарського суду України. Касаційна скарга органу ДВС ґрунтується на порушенні господарськими судами першої та апеляційної інстанції процесуальних норм права та неправильному застосуванні матеріальних норм, у зв'язку з чим скаржник просить про скасування судових рішень у справі.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів (ч. 2 ст. 50 Закону України “Про виконавче провадження”). Положеннями ст. 63 цього ж Закону визначено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом.

За чинним законодавством примусове списання грошових коштів з рахунків платника (боржника) в установах банків підлягає певній класифікації залежно від категорії боржника та виду валюти, яка підлягає списанню:

·          списання грошових коштів з рахунків боржника в національній валюті;

·          списання грошових коштів з рахунків боржника в іноземній валюті;

·          списання грошових коштів з кореспондентських рахунків банків;

·          списання коштів з рахунків боржника, відкритих в органах Державного казначейства.

Порядок примусового списання коштів державного бюджету з рахунків Державного казначейства України визначений, зокрема, Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 № 489-V, в статті 33 якого встановлено, що виконання рішення, яке прийнято органом державної влади, що відповідно до закону має право на його застосування, про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, здійснюється Державним казначейством України за попереднім інформуванням Міністерства фінансів України. Рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного бюджету, передаються до Державного казначейства України. Безспірне списання коштів з рахунку державного бюджету здійснюється виключно органами Державного казначейства України за черговістю надходження рішень за рахунок і в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Так вищеназваною нормою Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 № 489-V, передбачені конкретні випадки списання коштів з рахунків боржника, відкритих в органах Державного казначейства, які полягають у наступному.

Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів, у 2007 році за вимогою органів державної виконавчої служби України здійснюється органами Державного казначейства України в межах бюджетних призначень, затверджених у Державному бюджеті України на цю мету, в такому порядку.

Державне казначейство України у терміни, визначені у приписі, списує у безспірному порядку на користь зазначеної фізичної особи встановлену до відшкодування суму коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України; відшкодовані суми обліковуються Державним казначейством України та відображаються у звітності про виконання державного бюджету; у разі потреби у таких видатках понад обсяг бюджетних призначень в установленому законодавством порядку подаються відповідні пропозиції щодо виділення коштів з резервного фонду державного бюджету або внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Списання коштів з бюджету за рішеннями судів щодо відшкодування вартості конфіскованого та безхазяйного майна, що перейшло у власність держави, здійснюється у розмірах сум коштів, що надійшли до бюджету від реалізації цього майна.

Списання коштів за відповідним рішенням на користь працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу бюджетної установи, які мають право на безоплатне або пільгове матеріальне і побутове забезпечення, здійснюється Державним казначейством України з єдиного казначейського рахунку за рахунок і в межах бюджетних асигнувань, встановлених на утримання цієї установи.

Списання коштів за відповідним рішенням на користь працівників установ системи освіти по виплатах, передбачених абзацами восьмим - десятим частини першої статті 57 Закону України "Про освіту", здійснюється Державним казначейством України з єдиного казначейського рахунку за рахунок і в межах відповідних бюджетних призначень.

Кошти, відшкодовані державою з Державного бюджету України згідно з цією статтею, вважаються збитками Державного бюджету України. Позивачем у справах про відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України, згідно з цією статтею, виступають органи прокуратури за поданням відповідних матеріалів органами Державного казначейства України.

Органи Державного казначейства України виконують рішення, які прийняті органами державної влади, про списання коштів з рахунків розпорядників бюджетних коштів з відображенням в обліку органів Державного казначейства України відповідних бюджетних зобов'язань. Цей порядок поширюється на місцеві бюджети.

У зв'язку з викладеним, господарський суд касаційної інстанції погоджується з висновками попередніх судових інстанцій щодо обґрунтованості скарги відповідача на дії ДВС та необхідності зняття арешту з реєстраційних рахунків у зв'язку з безпідставністю постанови органу ДВС в цій частині, однак з власних викладених мотивів.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на те, що господарські суди першої та апеляційної інстанцій надали неправильну оцінку доказам по справі, не можуть бути прийняті Вищим господарським судом України до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені в ухвалі або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України ухвала місцевого та постанова апеляційного господарських судів ґрунтуються на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги не спростовують висновку господарських судів першої та апеляційної інстанцій, у зв’язку з чим підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 18.03.2008 у справі № 16/390 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                              Н. Дунаєвська

Судді:                                                                                 І.Волік

М. Михайлюк