ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

(вступна і резолютивна частина)

"28"
березня 2008 р.
Справа № 21/17-НА

за
позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1 м.
Полонне

до
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі
Територіального управління у Хмельницькій області м. Хмельницький

про
скасування постанов про застосування фінансових санкцій № 030750 від 16.04.2007
року, № 030751 від 16.04.2007 року, № 030782-№ 030786 від 23.04.2007 року

Суддя  Огороднік К.М.                    Секретар судового засідання
Козій Т.М.

Представники сторін:

позивача              ОСОБА_1 -за довіреністю

відповідача            Савченко В.А. -за довіреністю

В
судовому засіданні згідно ч. 3 ст. 160 КАС України проголошено вступну і
резолютивну частини постанови.

Постанова
виноситься 28.03.2008 року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась
перерва.

Позивач
звернувся до суду з позовом про скасування постанови Територіального управління
Головавтотрансінспекції у Хмельницькій області про застосування фінансових
санкцій № 030750, № 030751, № 030782 - № 30786.

Вважає постанови такими,
що не відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи. В
обґрунтування позову посилається на те, що у відповідності до статті 60 Закону
України „Про автомобільний транспорт” за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції.
Вважає, що позивач не є перевізником, а тому не може нести відповідальність за
порушення, яке передбачено абзацом 3 статті 60 Закону України „Про
автомобільний транспорт”. Вказує, що представники Територіального управління
Головавтотрансінспекції у Хмельницькій області вийшли за межі своїх
повноважень. Посилається на ст. 19 Конституції України.

Відповідач
проти позову заперечує, вважаючи позовні вимоги безпідставними,
необгрунтованими. Вказує, що оспорювана постанова прийнята на підставі
протоколів. якими зафіксовано порушення з боку позивача вимог Закону України
„Про автомобільний транспорт”. В обґрунтування посилається на положення Закону
України „Про автомобільний транспорт”.

Розглядом
матеріалів справи встановлено наступне:

16.04.2007
року постановою відповідача № 030750 до позивача застосовано фінансові санкції
в сумі 510 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність
за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону України „Про автомобільний
транспорт” (експлуатація легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без
наявності ліцензійної картки).

16.04.2007
року постановою відповідача № 030751 до позивача застосовано фінансові санкції
в сумі 510 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону України „Про
автомобільний транспорт” (експлуатація легкового автомобіля, облаштованого як
таксі, без наявності ліцензійної картки).

23.04.2007
року постановою відповідача № 030782 застосовано до позивача фінансові санкції
в сумі 510 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону України „Про
автомобільний транспорт” (експлуатація легкового автомобіля, облаштованого як
таксі, без наявності ліцензійної картки).

23.04.2007
року постановою відповідача №030783 до позивача застосовано фінансові санкції в
сумі 510 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону України „Про
автомобільний транспорт” (експлуатація легкового автомобіля, облаштованого як
таксі, без наявності ліцензійної картки).

23.04.2007
року постановою відповідача № 030784 до позивача застосовано до позивача
фінансові санкції в сумі 510 грн. за порушення законодавства про автомобільний
транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону
України „Про автомобільний транспорт” (експлуатація легкового автомобіля,
облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки).

23.04.2007
року постановою відповідача № 030785 застосовано до позивача фінансові санкції
в сумі 510 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону України „Про
автомобільний транспорт” (експлуатація легкового автомобіля, облаштованого як
таксі, без наявності ліцензійної картки).

23.04.2007
року постановою відповідача № 030786 до позивача застосовані фінансові санкції
в сумі 510 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 Закону України „Про
автомобільний транспорт (експлуатація легкового автомобіля, облаштованого як
таксі, без наявності ліцензійної картки).

Позивач,
вважаючи, що вказані постанови суперечать вимогам чинного законодавства та
фактичним обставинам, просить їх скасувати.

Досліджуючи
надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення,
оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

Законом
України „Про автомобільний транспорт”, із змінами та доповненнями, (надалі -
Законом) передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби
українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення
пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних
перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових
перевірок (ст. 6). Державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання,
які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства
про автомобільний транспорт здійснює урядовий орган державного управління з
питань контролю на автомобільному транспорті .

Контрольно-наглядові
функції у сфері автомобільного транспорту загального користування покладено на
Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті  та її територіальні органи, що визначено
Положеннями про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті
(затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 року № 1190)
та про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті (затверджено Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від
14.12.2005 року № 888).

Процедура
здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального
користування на момент спірних відносин визначалась Порядком здійснення
державного контролю на автомобільному транспорті загального користування
(затвердженого постановою КМУ від 29.01.2003 року № 143).

Відповідно
до ст.39 Закону автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному
транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення, зокрема документи для нерегулярних
пасажирських перевезень:  для
автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством
України;  для водія автобуса -
посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний
засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із замовником транспортних
послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені
законодавством України.

Як
вбачається з актів проведення перевірки, під час перевірок автотранспортних
засобів, що належить позивачеві, було зафіксовано, що позивач здійснював
експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без  наявності ліцензійної картки.

При
цьому, водії позивача із зафіксованими порушеннями погодились, про що свідчать
їх пояснення, протоколи засвідчили своїми підписами.. При цьому позивача
повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний
транспорт із зазначенням місця і часу, що відмічено у протоколі.

Відповідно
до абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону за порушення законодавства про автомобільний
транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, в тому числі за
експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності
ліцензійної картки - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян;

На
підставі актів, за порушення законодавства про автомобільний транспорт
начальником територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Хмельницькій області винесено оспорювані постанови
про застосування до позивача у відповідності до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону
фінансових санкцій.

Судом
враховується, що доказів, які б спростовували встановлені відповідачем факти
порушень, позивачем не подано, а заперечення позивача спростовуються
вищенаведеним.

З
огляду на викладені обставини, суд вважає позовні вимоги позивача про
скасування оскаржуваних постанов про застосування фінансових санкцій безпідставними,
тому у позові необхідно відмовити. При цьому, враховуються положення ст.71 КАС
України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається.

При
цьому, доводи позивача про те, що порушення вчинялись не ним, а особами, які
керували транспортними засобами на підставі договорів оренди, судом до уваги не
приймаються з огляду на те, що суду не надано нотаріально-посвідчених договорів
оренди та тимчасових реєстраційних талонів.

У
зв'язку із відмовою в задоволені позову судові витрати понесені позивачем
покладаються на нього.

Керуючись
ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7
„Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У
задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно
ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява
про  апеляційне оскарження подається
протягом  10 днів з дня
проголошення,  апеляційна скарга  подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського  апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції.

Згідно
ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя                                                                      К.М. Огороднік

Постанова оформлена в
повному обсязі та підписана 01.04.2008 року.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.