ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:

суддів:

Кравчука Г.А.,

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

за участю представників сторін:

позивача

Вардзєлової О.В. дов. б/н від 29.10.2007 р.

відповідача

не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод”

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2008 року

у справі

№13/308-07-8653 господарського суду Одеської області

за позовом

Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод”

до

Державного підприємства “Одеська залізниця”

про

стягнення 18 919,02 грн.

В С Т А Н О В И В:

Закрите акціонерне товариств ( надалі ЗАТ) „Макіївський металургійний завод" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Одеської залізниці про стягнення 19 543,50 грн. вартості недостачі вантажу. При цьому вказаний позов від імені ЗАТ „Макіївський металургійний завод" поданий до суду ТОВ „ІНТЕРІОР” на підставі виданої ЗАТ „Макіївський металургійний завод" довіреності від 06.07.2007 р. за №0109/89/7.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, про що 13.12.2007 р. подав до господарського суду Одеської області відповідну заяву, згідно з якою просив суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу в сумі 18 919,02 грн., із врахуванням норми недостачі 0,5% .

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.01.2008 року у справі №13/308-07-8653 (суддя Панченко О.Л.), в задоволені позовних вимог відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності, встановленого нормами ст. 136 Статуту залізниць України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2008 року (судді: Журавльов О.О., Тофан В.М., Михайлов М.В.) судове рішення залишене без змін. У постанові, з посиланням на норми ст.ст. 130, 133 Статуту залізниць України, суд апеляційної інстанції відзначив, що пред'являти залізниці позови та претензії у випадку нестачі вантажу має право лише

Доповідач: Шаргало В.І.

вантажоодержувач, водночас останній має право передати це право вантажовідправнику, або вищій організації, або уповноваженій особі, яка виступає від його імені. Вантажоодержувачем згідно поданої залізничної накладної є ДП "Іллічівський морський торговельний порт".

Не погоджуючись з прийнятими у справі рішенням та постановою, ЗАТ „Макіївський металургійний завод" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою (скарга від імені підприємства також подана ТОВ „ІНТЕРІОР”), в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 1, 2, 28 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 130, 133 Статуту залізниць України, просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши в судовому пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що 24.02.2007 р. зі станції Ясинувата Донецької залізниці ЗАТ „Макіївський металургійний завод" у вагоні №56964778 відправлено ДП „Іллічівський морський торговельний порт" (станція призначення Іллічівськ –експорт Одеської залізниці) чавун переробний рядовий в кількості 68 700 кг, що підтверджується наявною у матеріалах справи залізничною накладною №49223596.

За результатами вагової перевірки станцією Знам'янка Одеської залізниці складений комерційний акт №АЄ 878794/144, згідно з яким, при перевантаженні товару встановлено брутто 79 200 кг, тара з бруса 22 000 кг, нетто 57 200 кг, що становить різницю ваги проти документів в сторону зменшення на 11 500 кг.

При прибутті вантажу в супроводі охорони ВОХР 03.03.2007 р. на станцію призначення Іллічівськ в доповнення до акту станції Знам'янка №АЄ 878794/144 складений комерційний акт №БК 012546/46, згідно з яким, здійснено комісійне перевантаження вагону №56964778 і виявлено, що по документу значиться: вага брутто - не вказано, тара - 20 700 кг, нетто - 68700 кг. Справді вага брутто –78 650 кг, тара згідно документу –20 700 кг, нетто – 57 900 кг, тобто менше на 10 750 кг проти документів. У комерційному акті станції Знам'янка Одеської залізниці вага нетто 57200 кг, тара з бруса 22000 кг, тобто недостача проти документів 11 500 кг. Завантаження вантажу рівномірне, нижче бортів 1500-1600 мм, над 3, 4 люками поглиблення, розміром 3000х1000х150 мм. Вантаж маркований вапном, маркування порушено. Люки закриті, щільно ув’язані. Вагон справний.

У зв'язку з виявленою нестачею 20.07.2007 р. ЗАТ „Макіївський металургійний завод" звернулося до залізниці з претензію за вих.№672 про відшкодування вартості недостачі вантажу в сумі 19543,50 грн. При цьому претензію до залізниці від імені ЗАТ „Макіївський металургійний завод" також було заявлено ТОВ „ІНТЕРІОР”. 27.08.2007р. за вих.№223/4 залізницею надана відповідь на претензію ЗАТ „Макіївський металургійний завод", згідно з якою, претензія останнього залізницею розглянута і відхилена. У листопаді 2007 року ТОВ „ІНТЕРІОР” від імені ЗАТ „Макіївський металургійний завод" звернулося до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 9 Цивільного кодексу України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Згідно зі ст. 258 цього Кодексу для окремих видів вимог може бути встановлена спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Нормами ст. 136. Статуту залізниць України передбачено, що позови до залізниць, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані тільки у разі повної або часткової відмови залізниці задовольнити претензію чи у разі неодержання від залізниці відповіді в установлений термін. Позови подаються до арбітражного суду або до суду за місцем знаходження залізниці, якій була пред'явлена претензія, у двомісячний термін з дня одержання відповіді залізниці або з дня закінчення терміну, встановленого для відповіді.

Господарським судом встановлено, що позивач звернувся до суду поза межами встановленого строку позовної давності, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 22). При цьому у відзиві на позов залізниця просила відмовити в позові з мотивів пропуску цього строку.

Відповідно до частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Щодо посилань суду апеляційної інстанції на ст.ст. 130, 133 Статуту залізниць України, то судова колегія касаційної інстанції погоджується з позицією цього суду, що в даному випадку право на звернення з позовом належить одержувачу вантажу, оскільки позов подано саме з приводу недостачі вантажу (п. б ч.2 ст. 130 Статуту).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що під час розгляду справи господарськими судами фактичні обставини справи встановлено на основі повного і об'єктивного дослідження матеріалів справи, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а відтак, у касаційної інстанції відсутні підстави для скасування прийнятих у справі рішень.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Макіївський металургійний завод" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.03.2008 року у справі №13/308-07-8653 залишити без змін.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.