ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.08                                                                                 Справа № 7/306

За позовом Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Луганського міського комунального підприємства "Теплокомуненерго", м. Луганськ

до Міського комунального підприємства "Теплозабезпечення", м. Луганськ

про стягнення 245205 грн. 58 коп.

Суддя Т. Л. Калашник

в присутності представників:

від позивача - Бережний Р.В., довіреність № 08/70 від 05.05.08;

від 1-відповідача –Гонцул І.О., довіреність № 16-д від 01.04.08;

від 2-відповідача –не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення 184000 грн. 00 коп. боргу, 3% річних у сумі 10981 грн. 15 коп., інфляційних нарахувань у сумі 34704 грн. 77 коп. та пені у сумі у сумі 15519 грн. 66 коп.

1-Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у поясненнях № 15/42-4/1634 від 13.06.07 (т.1 а.с.51-52), посилаючись зокрема на те, що Договір зворотної фінансової допомоги № 141 від 04.08.04 був укладений між позивачем та 2-м відповідачем.

2-Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його представник у засідання суду не прибув. Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається по наявних у ній матеріалах.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача та 1-відповідача, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Між позивачем - Дочірнім підприємством "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (Підприємство) та 2-відповідачем - Міським комунальним підприємством "Теплозабезпечення" (Отримувач) було укладено договір № 141 від 04.08.04 (далі-Договір), за умовами якого Підприємство надає Отримувачу безпроцентну цільову зворотну фінансову допомогу в сумі 209000,00 грн. для виконання робіт (послуг) та постачання відповідної продукції (матеріалів) згідно Додатку № 1, який є невід’ємною частиною договору, строком на 1 рік з дати перерахування грошових коштів на поточний рахунок отримувача (п.1.1. Договору).

Отримувач зобов’язується повернути отримані від Підприємства по договору грошові кошти згідно графіку зазначеному у Додатку № 2, який є невід’ємною частиною договору (п. 2.3. Договору).

Згідно п. 1 Додатку № 2 до Договору, підприємство надає Отримувачу цільову зворотну фінансову допомогу який зобов’язується повернути отримані грошові кошти згідно графіка повернення фінансової допомоги:

- січень 2005 року –25,0 тис. грн.;

- лютий 2005 року –37,5 тис. грн.;

- березень 2005 року –41,5 тис. грн.;

- квітень 2005 року – 28,0 тис. грн.;

- травень 2005 року – 20,0 тис. грн.;

- червень 2005 року – 15,0 тис. грн.;

- липень 2005 року –16,0 тис. грн.;

- серпень 2005 року – 15,0 тис. грн.;

- вересень 2005 року –11,0 тис. грн.

У випадку порушення строків повернення грошових коштів згідно графіку зазначеному у Додатку № 2 , Отримувач сплачує Підприємству, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу (п. 3.5. Договору).

На виконання зазначеного договору, відповідно до платіжних доручень № 787 від 15.09.04 та №798 від 17.09.04, позивачем перераховано 2-відповідачу грошові кошти на загальну суму 209000 грн. 00 коп. (т.1 а.с.23-24).

Зобов’язання по поверненню позивачеві отриманих грошових коштів в зазначені вище обумовлені договором строки, 2-відповідачем не були виконані у повному обсязі та вчасно, тому позивач звернувся до суду.

1-Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у поясненнях № 15/42-4/1634 від 13.06.07 (т.1 а.с.51-52).

2-Відповідачем позовні вимоги не оспорено, доказів перерахування заборгованості не надано.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково за рахунок 2-відповідача, з огляду на наступне.

Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

На виконання укладеного Договору, позивачем перераховано 2-відповідачу грошові кошти на загальну суму 209000 грн. 00 коп., що підтверджено наданими платіжними дорученнями № 787 від 15.09.04 та №798 від 17.09.04 (т.1 а.с.23-24).

2-Відповідачем грошові кошти повернуто частково у сумі 25000 грн. 00 коп., не повернутими залишились 184000 грн. 00 коп., що підтверджено матеріалами справи та не спростовано 2-відповідачем.

Таким чином факт неналежного виконання 2-відповідачем умов договору підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 рішення Луганської міської ради № 22/5 від 27.07.04 МКП "Теплозабезпечення" реорганізовано шляхом його приєднання до ЛМКП "Теплокомуненерго" (1-відповідач).

Згідно п. 1 рішення Луганської міської ради № 5/7 від 20.06.06 "Про внесення змін до рішення Луганської міської ради № 22/5 від 27.07.04" встановлено строк проведення реорганізації до 01.01.07.

Як вбачається з матеріалів справи реорганізацію МКП "Теплозабезпечення" не завершено, не затверджено належний передавальний акт, який би містив положення про правонаступництво щодо всіх зобов’язань юридичної особи, що припиняється, стосовно усіх її кредиторів та боржників відповідно до вимог ст. 107 ЦК України.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 29.05.08 Міське комунальне підприємство "Теплозабезпечення" знаходиться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Як було встановлено при розгляді справи, за станом на день її слухання заборгованість 2-відповідача не змінилась та складає 184000 грн. 00 коп.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, то вимоги позивача у цій частині також цілком обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, у т.ч. ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Відповідальність за порушення строків повернення грошових коштів передбачена сторонами у п. 3.5 договору у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Позивачем зроблено розрахунок пені з загальної суми боргу 184000 грн. 00 коп. за період з 15.11.06 по 15.05.07. Розмір пені за розрахунком позивача склав 15519 грн. 66 коп.

Однак, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Тобто, розрахунок пені слід було обчислювати з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та відповідного графіка повернення фінансової допомоги (Додаток № 2 до Договору), з кожної суми окремо, а саме:

- лютий 2005 року –37,5 тис. грн., пеня за період з 01.03.05 по 01.09.05;

- березень 2005 року –41,5 тис. грн., пеня за період з 01.04.05 по 01.10.05;

- квітень 2005 року – 28,0 тис. грн., пеня за період з 01.05.05 по 01.11.05;

- травень 2005 року – 20,0 тис. грн., пеня за період з 01.06.05 по 01.12.05;

- червень 2005 року – 15,0 тис. грн., пеня за період з 01.07.05 по 01.01.06;

- липень 2005 року –16,0 тис. грн., пеня за період з 01.08.05 по 01.02.06;

- серпень 2005 року – 15,0 тис. грн., пеня за період з 01.09.05 по 01.03.06;

- вересень 2005 року –11,0 тис. грн., пеня за період з 01.10.05 по 01.04.06.

Позивачем необґрунтовано зроблено розрахунок пені за період з 15.11.06 по 15.05.07, тому у задоволенні позовних вимог щодо пені слід відмовити.

За вказаних обставин вимоги позивача за позовом підлягають до задоволення частково за рахунок 2-відповідача з віднесенням судових витрат на 2-відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 ГПК України.

У задоволенні позовних вимог щодо 1-відповідача відмовити.

Відповідно до ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", державне мито у сумі 0 грн. 94 коп., зайве сплачене позивачем за платіжним дорученням № 658 від 18.05.07, не повертається, оскільки минув рік з дня зарахування його до бюджету.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст. 232 ГК України, ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" та керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позовних вимог щодо 1-відповідача відмовити.

2. Позов задовольнити частково за рахунок 2-відповідача.

3. Стягнути з Міського комунального підприємства "Теплозабезпечення", м. Луганськ, вул. Карла Маркса, 54, на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ, бульв. І. Лепсе, 16, - заборгованість у сумі 184000 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 10981 грн. 15 коп., інфляційні нарахування у сумі 34704 грн. 77 коп., державне мито у сумі 2296 грн. 86 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 110 грн. 53 коп., видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог за рахунок 2-відповідача відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання : 19.06.08.

Суддя Т.Л.Калашник