ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2008 р.                                                   Справа № 12/2382

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача – Климова А.Р. і Блохіна В.В. за довіреністю, відповідача –Ніколаєва О.В. за довіреністю, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом дочірнього підприємства “Фесто” до закритого акціонерного товариства “Завод пакувальних машин „УпМАШ” про стягнення 13807 грн. 98 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену продукцію в сумі 43276 грн. 89 коп., інфляційних втрат –6909 грн. 35 коп., 3 % річних –775 грн. 43 коп., що разом складає 50961 грн. 67 коп., та відшкодування судових витрат.

В судовому засіданні позивач, з урахуванням повної сплати суми боргу відповідачем після подачі позову, заявив про зменшення розміру позовних вимог і просив стягнути станом на 08.07.2008 року інфляційні втрати – 12697 грн. 86 коп., 3 % річних –1110 грн. 12 коп., що разом складає 13807 грн. 98 коп., та відшкодувати судові витрати. Представники позивача позов в такому розмірі з підстав, викладених в позовній заяві, підтримали і просили суд його задовольнити.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив суд позивачу відмовити зважаючи на те, що штрафні санкції позивачем нараховані понад шестимісячний строк, передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позовні вимоги задовольняє повністю з наступних підстав.

Із пояснень представників сторін, видаткових накладних, виписок із особового банківського рахунку позивача, інших письмових доказів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що сторони в усній формі уклали угоду про поставку продукції, відповідно до умов якої позивач зобов’язався поставляти по видатковим накладним відповідачу продукцію, а відповідач –приймати її і оплачувати її вартість.

Станом на 15.02.2008 року заборгованість відповідача перед позивачем по зобов’язаннях оплати поставленої продукції складала 42877 грн. 29 коп., розмір заборгованості погоджений сторонами, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків. Вимога позивача від 21.02.2008 року № 2 про добровільну сплату зазначеної заборгованості відповідачем не виконана, що стало підставою звернення до суду.

Платіжними дорученнями від 01.07.2008 року № 478 на суму 42445 грн. 56 коп. і від 07.07.2008 року № 502 на суму 431 грн. 94 коп. відповідач сплатив позивачу зазначену заборгованість після подачі позову.

Заява позивача про зміну розміру позовних вимог від 08.07.2008 року вх. № 13310, в якій він відмовився від вимоги про стягнення основного боргу, прийнята судом.

Згідно ст.ст. 179, 193, 202 ГК, 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов’язків (зобов’язань); зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору, вимог законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, припиняється після його належного виконання.

Відповідно до ст.ст. 625 ч. 1 ЦК, 194 ч. 2 ГК України, неможливість виконання (в т.ч. і через тяжкий фінансовий стан), неналежне виконання зобов’язання третьою особою не звільняє сторони від обов’язку виконати зобов’язання в натурі.

Відповідно до ст.ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування позивачем інфляційних втрат і 3 % річних здійснено за період з вересня 2007 року по червень 2008 року включно, їх розрахунок відповідачем не спростовується, судом перевірений і визнаний вірним.

З урахуванням викладеного суд позовні вимоги визнає обґрунтованими і задовольняє, заперечення представника відповідача –необґрунтованими і відхиляє.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачене державне мито в розмірі 509 грн. 62 коп. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу., а всього –627 грн. 62 коп.

Керуючись ст. 49 ст.ст. 82-84 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з закритого акціонерного товариства “Завод пакувальних машин „УпМАШ”, м. Черкаси, вул. Чехова, 104, ідентифікаційний код 31278290, р/р в ЧФ ВАТ АБ „Укргазбанк”, МФО 354842 на користь дочірнього підприємства “Фесто”, м. Київ, вул. Борисоглібська, 11, ідентифікаційний код 13683489, р/р 1413 в ЗАТ „ОТП Банк”, МФО 300528 –12697 грн. 86 коп. інфляційних втрат, 1110 грн. 12 коп. –три відсотки річних, 627 грн. 62 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          В.М. Грачов