ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2008 р. Справа № 35/143-08

вх. № 3426/5-35

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Дрань О.Я. з належно оформленою довіреністю (б/н від 04.03.2008р.) відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ДП НАЕК "Енергоатом" в. о. відокремленого підрозділу "Автокомплект" ДП НАЕК "Енергоатом", м. Київ

до ТОВ "НПП Констант", м. Харків

про стягнення 90402,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відокремлений підрозділ „Атомкомплект” Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” звернулось до господарського суду Харківського суду із позовом про стягнення неустойки за неналежне виконання договору поставки № від 04.09.2006р. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 04.09.2006р. між позивачем та відповідачем – Товариством з обмеженою відповідальністю „НПП „Констант” був укладений договір поставки №. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався в порядку і на умовах, визначених спірним договором поставити ЗІП до турбін виробництва ВАТ „Турбоатом” для ремонту енергоблоків відокремлених підрозділів ДП НАЕК „Енергоатом” – ВП „Запорізька АЕС”, ВП „Рівненська АЕС”, а позивач зобов`язувався прийняти та оплатити вищевказану продукцію.Строк поставки продукції вказувався в специфікаціях №1 та №2 до спірного договору, а саме по специфікації №1 граничний строк поставки продукції до 10.05.2007р., по специфікації №2 до 31.05.2007р. Відповідно до п.5.1. спірного договору передача продукції здійснювалась по акту приймання-передачі на складі вантажоодержувача. Відповідач, всупереч умовам договору та специфікаціям, порушив строки поставки продукції, а саме в специфікації №1 вказувалось, що граничною датою поставка продукції є 10.05.2007р., але згідно акту приймання-передачі №2 від 01.08.2007р. поставка була здійснена 01.08.2007р., акту приймання-передачі №5 поставка буда здійснена 26.09.2007р., акту приймання-передачі №6 поставка була здійснена 18.10.2007р. Відповідно до специфікації №2 граничний строк поставки продукції був до 31.05.2007р, всупереч цього згідно акту приймання-передачі №33 поставка буда виконана 29.10.2007р., згідно акту приймання-передачі поставка буда здійснена 22.01.2008р. Відповідно до п.7.2. спірного договору за порушення строків поставки продукції передбачена пеня у розмірі 0,1% вартості непоставленої в строк продукції за кожний день прострочення, але не більше 10% вартості несвоєчасно поставленої продукції. За прострочення поставки продукції понад тридцять днів, відповідач додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої продукції. 12.12.2007р. позивачем було надіслано до відповідача претензію про спонукання до вчинення дій по договору та стягнення неустойки за порушення строків поставки. Відповідь на претензію від відповідача не була отримана, тому позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку у розмірі 90402,68 грн. за несвоєчасно поставлену продукцію.

Представник позивача в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому воно приймається судом та підлягає задоволенню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з"явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлен належним чином. Відзив на позовну заяву та витребуваних ухвалою суду документів не представив.

Беручи до уваги, що відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України обов"язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, судом встановлено наступне, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № від 04.09.2006р., відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язується поставити ЗІП до турбін виробництва ВАТ „Турбоатом” для ремонту енергоблоків відокремлених підрозділів ДП НАЕК „Енергоатом” – ВП „Запорізька АЕС”, ВП „Рівненська АЕС”, а позивач зобов`язувався прийняти та оплатити вищевказану продукцію. Пункт 1.2. спірного договору вказує, що назва, одиниця виміру та загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна та строки поставки вказувались в специфікаціях до договору. Як вбачається із матеріалів справи, специфікація №1 до спірного договору встановлювала граничний строк поставки продукції, а саме до 10.05.2007р. Дана специфікація була підписана уповноваженими сторонами та скріплена печатками сторін по справі. Згідно специфікації №2 до спірного договору граничний строк поставки продукції повинен був здійсненний до 31.05.2007р. Відповідно до акту приймання-передачі товару №3 від 01.08.2007р. відповідачем згідно специфікації №1 було передано товар позивачу на загальну суму 150288,00 грн. Згідно акту приймання-передачі товару №5 від 26.09.2007р. відповідачем відповідно до специфікації №1 було передано товар позивачу на загальну суму 150636,00 грн. Згідно акту приймання-передачі товару №6 від 18.10.2007р. відповідачем відповідно до специфікації №1 було передано товар позивачу на загальну суму 44580,00 грн. Відповідно до акту приймання-передачі товару №33 від 29.10.2007р. відповідачем згідно специфікації №2 було передано товар позивачу на загальну суму 162936,00 грн. Відповідно до акту приймання-передачі товару №18 від 22.01.2008р. відповідачем згідно специфікації №2 було передано товар позивачу на загальну суму 931920,00 грн.

Згідно п.7.2 договору поставки № від 04.01.2006р. за порушення строків поставки продукції за договором постачальник - відповідач повинен сплатити покупцю – позивачу пеню в розмірі 0,1% вартості не поставленої в строк продукції за кожний день прострочки, но не більше 10% вартості несвоєчасно поставленої продукції. За прострочку продукції більш ніж тридцять днів постачальник – відповідач по справі додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої продукції. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до акту приймання-передачі товару №3 від 01.08.2007р. відповідачем були порушені строки поставки продукції, а саме поставка була здійснена 01.08.2007р. на суму 150288,00 грн., прострочка становить 83 днів, поставка продукції повинна бути здійснена згідно специфікації №1 в строк до 10.05.2007р. Відповідно до акту приймання-передачі товару №5 від 26.09.2007р. відповідачем були порушені строки поставки продукції, а саме поставка була здійснена 26.09.2007р. на суму 150636,00 грн., прострочка становить 139 днів, поставка продукції повинна була бути здійснена згідно специфікації №1 в строк до 10.05.2007р. Відповідно до акту приймання-передачі товару №6 від 18.10.2007р. відповідачем були порушені строки поставки продукції, а саме поставка була здійснена 18.10.2007р. на суму 44580,00 грн., прострочка становить 161 днів, поставка продукції повинна була бути здійснена згідно специфікації №1 в строк до 10.05.2007р. Відповідно до акту приймання-передачі товару №33 від 29.10.2007р. відповідачем були порушені строки поставки продукції, а саме поставка була здійснена 29.10.2007р. на суму 162936,00 грн., прострочка становить 151 днів, поставка продукції повинна була бути здійснена згідно специфікації №2 в строк до 31.05.2007р. Відповідно до акту приймання-передачі товару №18 від 22.01.2008р. відповідачем були порушені строки поставки продукції, а саме поставка була здійснена 22.01.2008р. на суму 931920,00 грн., прострочка становить 236 днів, поставка продукції повинна була бути здійснена згідно специфікації №2 в строк до 31.05.2007р.

Відповідно до ч.1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.2 ст.712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч.2 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки,або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Обгрунтований розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення строків виконання зобов`язання по поставці продукції в сумі 90402,68 грн. перевірений судом, ці нарахування не суперечать чинному законодавству, умовам спірного договору, тому приймаються судом, вимога в цій частині підлягає задоволенню, а сума стягненню з відповідача на користь позивача.

При таких обставинах, позов підлягає задоволенню в повному обсязі, витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.193, 231 ГК України, ст.663, 712 ЦК України, ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальнісью „НПП „Констант” (61038, пр-т Свободи, 48б, м. Харків, р/р 2 в ХФ „Кредитпромбанк”, МФО 350727, ) на користь відокремленого підрозділу „Атомкомплект” Державного підприємства Національної атомної енергогенеруючої компанії „Енергоатом” (01133, бульв. Л.Українки,26, м.Київ, р/р в „Райффайзен банк „Аваль”, м. Київ, МФО 300335, ) 50402,68 грн. пені, 30000,00 грн. штрафу, 904,03 грн. держмита та 118,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 15.07.08р.

Суддя