КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

23.06.08 р.                                                                                          № 380/9-23

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Шевченко В. Ю. (доповідач по справі),

суддів:

Ільєнок Т.В.

Міщенко П.К.

секретар судового засідання Лисунь Г.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:           Крицький Р.Г. –представник, довіреність №933/к/ від 11.02.08 р.;

від відповідача:           не з’явився

від прокурора:           не з’явився

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.05.2008р.

по справі №380/9-23 (суддя Ореховська О.О.)

за заявою                    Прокурора м. Полтави в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Полтаві

до                              Приватного підприємства „Промтехекспепорт”

про                              визнання боржника банкрутом

в с т а н о в и в :

Прокурор м. Полтави звернувся в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м. Полтаві до господарського суду Полтавської області із заявою до Приватного підприємства „Промтехекспепорт” про визнання його банкрутом.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.05.2008р. по справі №380/9-23 відмовлено у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство, з посиланням на п.2 ст.8 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” з тих підстав що вимоги кредитора становлять менше 300 мінімальних розмірів заробітних плат (а.с.1).

Не погоджуючись із ухвалою, ДПІ у м. Полтаві звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та повернути справу на розгляд до місцевого суду. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовуються порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема ст.ст.1, 6 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” №2343-ХІІ від 14.05.1992р.

В судовому засіданні 23.06.2008р. представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представники відповідача та прокуратури в судове засідання не з’явилися. Прокурор м. Полтави надіслав пояснення, в яких вимоги апеляційної скарги вважає обґрунтованими.

Нез’явлення представників відповідача та прокуратури не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши подані матеріали, проаналізувавши застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала –скасуванню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” №2343-ХІІ від 14.05.1992р. (далі –Закон України №2343-ХІІ), право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор, в тому числі і органи державної податкової служби чи інші органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Як вбачається із заяви прокурора та документів доданих на вимогу апеляційного суду, податковий борг Приватного підприємства „Промтехекспепорт” перед бюджетом становить 166135,32 грн., в т.ч.: 60166,09 грн. по податку на прибуток та 30125,10 грн. штрафних санкцій; 48070,00 грн. по податку на додану вартість та 24112,60 грн. штрафних санкцій; 478,63 грн. по податку з доходів фізичних осіб та 1241,69 грн. штрафних санкцій, а також 1896,22 грн. штрафна санкція за порушення законодавства про патентування та 44,99 грн. пені.

У підтвердження неплатоспроможності ПП „Промтехекспепорт” виконати грошові зобов'язання перед бюджетом у сумі 166135,32 грн. кредитором надано копію податкових повідомлень-рішень № №, № та № від 26.12.2006р., №/ш та №/ш від 27.03.2007р., які не оспорювалися боржником в адміністративному та судовому порядках.

Відмова місцевого господарського суду у прийнятті заяви про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків ПП „Промтехекспепорт”, податковий борг якого складається із сум пені та штрафних санкцій, обґрунтовувався абз.7 ст.1 Закону України №2343-XII, яким передбачено, що до складу грошових зобов'язань боржника не зараховується недоїмка (пеня та штрафи), визначена на дату подання до господарського суду заяви.

Судова колегія апеляційного суду не погоджується з висновком місцевого суду про те, що до безспірних кредиторських вимог відноситься лише сума податкового боргу 108714,72грн. без урахування штрафних санкцій в сумі 57420,60грн. (166135,32грн. –57420,60грн.) з огляду на таке.

Відповідно ч.3 ст.6 Закону України №2343-ХІІ, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно абз.8 ст.1 Закону України №2343-ХІІ, безспірними вимогами кредитора є вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991р. №1251-XII визначено, що під податком і збором (обов'язковим платежем) слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками податків у порядку і на умовах, визначених законами України про оподатковування.

Згідно з Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000р. (далі –Закон України №2181-ІІІ), який вважається спеціальним Законом з питань оподаткування, несвоєчасно сплачені пеня та штрафні санкції, поряд з непогашеними податковими зобов'язаннями, відносяться до податкового боргу і вважаються узгодженими в порядку передбаченому цим Законом.

Підпунктом 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону №2181-III, встановлено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, коли платник оскаржує вказане податкове повідомлення-рішення.

Отже, чинні податкові повідомлення-рішення є документами, які підтверджують суму вимог кредитора, стягнення якої з боржника здійснюється відповідно до законодавства.

Передбачені ст. 16 та ст. 17 Закону № 2181-III санкції, які застосовуються до платника податків за порушення податкового законодавства, а саме: пеня, штраф та інші фінансові санкції залежно від характеру таких заходів та органів, що їх застосовують, вважаються публічно-правовими санкціями.

Сторонами правовідносин у податковій сфері щодо нарахування пені за порушення встановлених строків погашення податкового боргу є держава (в особі відповідного органу Державної податкової служби України) з одного боку, та платник податків –з іншого.

Оскільки такі санкції нараховуються відповідно до законодавства з питань оподаткування, місцевий суд неправомірно застосував положення ст. 1 Закону №2343-XII щодо визначення терміна «грошове зобов'язання»до зобов'язань, які стосуються сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Закон України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” №2343-ХІІ відмежовує податкові органи від решти кредиторів та передбачає певні особливості провадження у справі про банкрутство платника податків, за яким значиться податковий борг. Зокрема безспірними вимогами податкових органів як кредиторів є сума непогашеного податкового боргу платника податків, в тому числі і сума пені та штрафних санкцій, нарахованих на суму недоїмки.

Штрафні санкції за порушення порядку обрахування та сплати: податку на прибуток, податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб, вартості патентів, пеня на загальну суму 57420,60 грн.,- були визначені ПП „Промтехекспорт”, зокрема, податковими повідомленнями-рішеннями №/0, №/0 та №0 від 26.12.2006р., №/0 та №/0 від 27.03.2007р., рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 26.12.2006р. Зазначена заборгованість становить частину податкового боргу, і відповідно, повинна враховуватися як сума безспірних кредиторських вимог.

Враховуючи викладене, висновок місцевого суду про те, що вимоги ДПІ у м. Полтаві до ПП „Промтехекспепорт” на час звернення із заявою становлять менше ніж 300 мінімальних розмірів заробітних плат, не ґрунтується на положеннях чинного законодавства України і є помилковим.

Згідно ч.2 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги (подання) на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

За викладених обставин, апеляційна скарга Державної податкової інспекції у м. Полтаві підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Полтавської області від 05.05.2008р. скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101-106 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в :

1.          Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.05.2008р. по справі №380/9-23 задовольнити.

2.          Ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.05.2008р. по справі №380/9-23 скасувати.

3.          Матеріали справи №380/9-23 передати на розгляд господарського суду Полтавської області.

4.          Постанова набиває чинності з дня її прийняття.

Головуючий суддя:                                                                      Шевченко В. Ю.

Судді:

Ільєнок Т.В.

Міщенко П.К.

Дата відправки 01.07.08