ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"05"
червня 2008 р.

Справа
№ 02/109-2А.

Господарський суд
Волинської області у складі: судді Костюк С.В.,

при
секретарі судового засідання Абрамович І. В.

за
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_1,
підприємець

від
відповідача : Виш А.
А., дов. № 14/01-139 від 29.02.2008 року

Розглянув
справу

за
позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Ковель

до
відповідача Ковельської
міжрайонної державної податкової інспекції, м.Ковель

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення від 26.09.2007 року № 00063217/0

Відповідно
до п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, спір розглядається за нормами КАС
України.

В
судовому засіданні сторонам роз'яснено права та обов'язки, передбачені
ст.ст.49, 51 КАС України. Заяви про відвід судді відповідно до ст.27 КАС
України не поступило.

Відповідно
до ст. 126 КАС України здійснюється повна фіксація судового процесу технічними
засобами, а саме: програмно-апаратним комплексом «Діловодство суду».

В
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть
спору: Позивач
-підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом про скасування
податкового повідомлення-рішення Ковельської МДПІ від 26.09.2007 року №
00063217/0 про визначення податкового зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 7344,00 грн., з якої 4896,00 грн. основний платіж та 2448,00
грн. штрафна санкція.

Обґрунтовуючи
заявлену вимогу зазначає, що при проведенні податкової перевірки зроблено
неправильний висновок щодо обов'язку сплати податку на додану вартість на
умовний продаж товарних залишків без інвентаризації товарно-матеріальних
цінностей. При цьому порушено п.п. 5.1.21 п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про
податок на додану вартість», ст. 19 Конституції України.

Відповідач
в запереченні на позов вимоги позивача відхиляє з тих підстав, що матеріалами
податкової перевірки виявлено порушення підприємцем ст. 9 закону України «Про
податок на додану вартість», а саме, при анулюванні реєстрації платника податку
на додану вартість, в ліквідаційній декларації з ПДВ, а саме в податковій
декларації по ПДВ за березень 2007 року не відобразив умовний продаж товарних залишків,
стосовно яких був нарахований податковий кредит у попередніх періодах, за
цінами придбання, у зв'язку з чим занижено суму податкового зобов'язання за
березень 2007 року на 1334,63 грн., також при придбанні у ТзОВ
«Технобудекспорт»в липні 2006 року пиломатеріалів на загальну суму 21363,46
грн., в т.ч. ПДВ -3560,58 грн., рахуються в залишку нереалізованої продукції.
Оскільки дані обсяги пиломатеріалів з ПДВ були відображені в складі податкового
кредиту по декларації за липень 2006 року та не використані підприємцем в
оподаткованих операціях в межах господарської діяльності платника податку, чим
порушено п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «про податок на додану
вартість». за дане порушення було донараховано ПДВ за липень 2006 року в сумі
3561,00 грн.. Твердження позивача щодо неправомірності висновків перевірки не
підтверджені нормами законодавчих актів та відповідними доказами, а тому
просить відмовити в позові.

З
матеріалів справи вбачається наступне.

Працівниками
Ковельської МДПІ проведена планова перевірка підприємця ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 26.05.2006
року по 31.03.2007 року, за результатами якої складений акт №
270/17-8822- від 14.08.2007 року.

При
перевірці встановлено, що за період з 26.05.2006р. по 06.03.2007р., за час
перебування СПД ОСОБА_1 платником податку на додану вартість ним не було
реалізовано товарів, придбаних у ТОВ " Технобудекспорт " по
податковій накладній № 82 від 19.06.2006р., а саме: пиломатеріали обрізні, брус
хвойних порід загальним обсягом 31,777 куб.м. , придбаний по ціні 210грн. без
ПДВ за один метр кубічний на загальну суму придбання-8007,80грн., в т.ч. ПДВ -
1334,63грн Відповідно, залишок товарів, стосовно яких був нарахований
податковий кредит, в цінах придбання ( звичайних цінах ) на момент виключення
підприємця з реєстру платників ПДВ, тобто станом на 06.03.2007 року за даними
перевірки мав становити - 8007,80грн., в т.ч. ПДВ - 1334,63грн..

Згідно
ст.9 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР "Про податок на додану
вартість" із змінами та доповненнями платник податку, в обліку якого на
день анулювання реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди,
стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих або поточному
податкових періодах, зобов'язаний визнати умовний продаж таких товарів за
звичайними цінами та відповідно збільшити суму своїх податкових зобов'язань за
наслідками податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання.

Перевіркою
було встановлено, що підприємцем ОСОБА_1 в порушення ст.9 вищезазначеного
Закону при анулюванні реєстрації платника податку на додану вартість, в
ліквідаційній  декларації з  ПДВ,
а  саме  в податковій декларації з ПДВ за березень
2007 року не було відображено умовний продаж товарних залишків, стосовно яких
був нарахований податковий кредит у попередніх періодах, за цінами придбання, у
зв'язку з чим занижено суму податкових зобов'язань за березень 2007 року (
рядок 9, колонка Б податкової декларації з податку на додану вартість ) на
1335,00 грн. ((210грн.х31,777куб.м.)х20%).

Крім
того перевіркою встановлено, що придбані у ТОВ " Технобудекспорт " в
липні 2007р. пиломатеріали загальним обсягом 55,634куб.м. ( 87,411 куб.м. -
31,777куб.м. ) по ціні 384грн. з ПДВ за один метр кубічний на загальну суму -
21363,46грн., в т.ч. ПДВ - 3560,58грн. рахуються в залишку нереалізованої
продукції. Вказані обсяги придбаних пиломатеріалів з (податком на додану
вартість були відображені в складі податкового кредиту податкової декларації з
ПДВ за липень 2006р., проте не використані підприємцем в оподатковуваних
операціях в межах господарської діяльності платника податку, чим порушено
пп.7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" від
03.04.1997р. № 168/97-ВР із змінами та доповненнями

В
порушення пп.7.4.1 п.7.4. ст.7, ст.9 Закону України „Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997р. № 168/97-ВР із змінами та доповненнями та
відповідно п.п. 7.7.1, п. 7.7 ст. 7 підприємцем за липень 2006р. та за

березень
2007р. занижено суму ПДВ на 4896,00 грн. ( 3561,00 грн. + 1335,00 грн.), яка
підлягає сплаті до бюджету у строки, встановлені законом для місячного

податкового
періоду.

Згідно висновку перевірки порушено
п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7, ст. 9 закону україни «Про податок на додану вартість»-
завищено суму податкового кредиту за липень 2006 року на 3561,00 грн. та
невизнано умовного продажу товарних залишків, стосовно яких був нарахований
податковий кредит на день анулювання реєстрації платника ПДВ та занижено
податкове зобов'язання з ПДВ за березень 2007 року на 1335,00 грн..

На підставі акту перевірки
Ковельської МДПІ 26.09.2007 року прийнято податкове повідомлення-рішення №
00063217/0 яким згідно п. 3 п. 4.2.2 ст. 4 Закону України «Про податок на
додану вартість»донараховано податок на додану вартість в сумі 4896,00 грн. та
застосовано штрафну санкцію в розмірі 2448,00 грн. на підставі п.п.17.13 п.
17.1 ст. 17 Закону України № 2181-ІІІ.

Зазначене податкове
повідомлення-рішення є предметом спору по даній справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що Ковельська
МДПІ при винесенні оспорюваного рішення діяла у відповідності до чинного
законодавства, а тому підстави для визнання його нечинним відсутні.

Даний висновок судом зроблено виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 Закону України «Про
податок на додану вартість»від 03.06.1997 року № 168/97-ВР із наступними
змінами та доповненнями платник податку, в обліку якого на день анулювання реєстрації
знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був нарахований
податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах, зобов'язаний
визнати умовний продаж таких товарів за звичайними цінами та відповідно
збільшити суму своїх податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду,
протягом якого відбувається таке анулювання.

В
порушення пункту 9.8 статті 9 даного Закону позивачем на день анулювання
реєстрації платником податку на додану вартість не включено до бази
оподаткування суму товарних залишків, стосовно яких був нарахований податковий
кредит у минулих податкових періодах в зв'язку з чим занижено суму податкового
зобов'язання за березень 2007 року на 1334,63 грн..

Відповідно
до підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону №168 підставою для нарахування
податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх утримувача.

Якщо платник податку придбаває
(виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника,
то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового кредиту (підпункт 7.4.4 пункту 7.4 статті 7
Закону №168).

Відповідно до абзацу 10 пункту 9.8
статті 9 Закону №168 платник податку, в обліку якого на день анулювання
реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був
нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах,
зобов'язаний визнати умовний  продаж
таких) товарів за звичайними цінами та відповідно збільшити суму своїх
податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого
відбувається таке анулювання.

При
анулюванні реєстрації останнім податковим періодом вважається період, який
розпочинається від дня, наступного за останнім днем попереднього податкового
періоду, та закінчується днем такого анулювання.

Відповідно
до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 вищезгаданого Закону, у разі коли
контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання
платника податків за підставами, викладеними у підпункті „б" підпункту
4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний
сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми
податкового зобов'язання) за кожний із податкових періодів, установлених для
такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду,
на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який
припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від
контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати,
незалежно від кількості податкових періодів, що минули. Таким чином позивачу
правомірно за результатами перевірки донараховано податку на додану вартість в
сумі 4896,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 2448,00 грн.

Виходячи
з приписів ст. ст.70, 71 КАС України за яким кожна сторона повинна довести
належними та допустимими доказами ті обставини, на яких грунтується її вимога
та заперечення, водночас позивач не довів неправомірність прийняття податкового
повідомлення-рішення від 26.09.2007 року, а тому суд відмовляє в задоволенні
позову.

Керуючись
Законами України «Про податок на додану вартість», «Про порядок погашення
зобов'язання платників перед бюджетними та державними цільовими фондами»,
ст.ст. 70, 71, 86, 158-160, Кодексу адміністративного судочинства України,
господарський суд, -

постановив:

В
позові відмовити.

Відповідно
до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.

На
постанову в 10-денний строк з дня виготовлення її повного тексту може бути
подано заяву про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана в 10-денний строк без
попереднього подання заяви.

Суддя