ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2008 р. Справа № 47/157-08

вх. №

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання Сімонова Т.О.

Без виклику представників сторін.

розглянувши справу за позовом ВАТ "Мегабанк" м.Х-в

до ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" м. Ізюм

про стягнення 2640200,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 27.06.08р. позовні вимоги задоволеноповністю. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Ізюмський

тепловозоремонтний завод» на користь Відкритого акціонерного товариства "Мегабанк" заборгованість у розмірі 2640200,0грн, що складається з 2040200,0грн. суми неповернутого кредиту та суми штрафу за недотримання умов п. 4.2.1. кредитного договору №76/2007 від 30.05.2007р. у розмірі 600000,00грн. Видано наказ.

Позивач, 09.07.08р. звернувся до суду із заявою про прийняття додаткового рішення у порядку ст. 88 ГПК України мотивуючи свої вимоги тим, що судом під час прийняття рішення не вирішено питання про розподіл господарських витрат.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що в ході судового засідання було розглянуто питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті держмита в сумі 25500,00 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн., але при виготовленні повного тексту рішення, в його резолютивній частині не вказано щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 України в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами.

Згідно з ст. 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення державного мита з бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем при поданні позову було сплачено державне мито у сумі 4 040,20 грн. відповідно до меморіального ордеру № 1396-9 від 11.04.2008 р. та у сумі 21 459,80 грн. відповідно до меморіального ордеру № 1396-1 від 11.04.2008 р. на загальну суму 25 500,00 грн. та сплачено 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

Положеннями ч. 4 ст. 49 ГПК України визначено, що стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі 25 500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на відповідача.

За таких обставин враховуючи положення ст. 49, 84 та 88 ГПК України суд вважає вимоги заявника обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 69, 75, 84, 88 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Заяву позивача задовольнити.

Винести додаткове рішення по справі №47/157-08, яким:

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Ізюмський тепловозоремонтний завод» (643000, Харківська обл., м. Ізюм, в`їзд Ювілейний, 1 п/р 260006301 в ВАТ “Мегабанк”, МФО 351629, код 01056356) на користь Відкритого акціонерного товариства “Мегабанк” (61002, м. Харків, вул. Артема, 30, , кор./рах. 0 в Управлінні НБУ Харківської області, МФО 351447) 25 500,00 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот) гривень 00 копійок державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Суддя Швед Е.Ю.