Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2008 р. Справа № 37/425-07

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Шепітько І.І., судді Камишевої Л.М., судді Лакізи В.В.

при секретарі –Погребняк А.М.

за участю

Прокурора –Марченко М.Ю. посвідчення № 47 від 22.04.2004 року

представники сторін:

позивача –Корсун-Цуркан О.Б. за дорученням № 1053 від 02.04.2008 року

третьої особи –Костюка О.М. посвідчення № 28

відповідача –Бадалова О.Р. за дорученням від 10.11.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вхідний № 989Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 02 квітня 2008 року по справі

за позовом Харківського міжрайонного прокурора Харківської області, м.Харків в інтересах держави в особі Харківської районної державної адміністрації Харківської області, м.Харків

3-тя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –Тернівська сільська рада Харківського району Харківської області, с.Тернова

до Юридично-комерційної приватної фірми «Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону»Харківська обл., Харківський район, с.Перемога

про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02 квітня 2008 року (суддя Доленчук Д.О.) позов задоволено, визнано недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки від 10.11.2004 року, укладений між головою Харківської районної державної адміністрації та Юридично-комерційною приватною фірмою «Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону». Стягнуто з відповідача на користь державного бюджету України 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 02 квітня 2008 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Підставами скасування рішення господарського суду першої інстанції відповідач вважає неповне з‘ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що підтвердженням того, що Харківською райдержадміністрацією Харківської області були в повному обсязі виконані всі дії, передбачені чинним законодавством України, є видане головою Харківської райдержадміністрації розпорядження № 397 від 09.11.2004 року «Про надання «Юридично-комерційній приватній фірмі «Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону»в дострокову оренду строком на 50 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2311,5306 га, розташованої за межами населеного пункту на території Тернівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що скарга не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з’ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. На цій підставі просить рішення господарського суду Харківської області від 02 квітня 2008 року залишити без змін , а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вказує на те, що розпорядження голови Харківської райдержадміністрації № 397 від 09.11.2004 року "Про надання земельної ділянки Юридично-комерційній приватній фірмі "Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону" скасоване розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації № 272 від 05.05.2008 "Про скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації № 397 від 9 листопада 2004 року», яке не оскаржене та не скасоване, у зв’язку з чим відсутнє волевиявлення Харківської райдержадміністрації на укладення договору оренди.

Прокурор та третя особа погоджуються з позицією позивача та просять рішення господарського суду Харківської області від 02 квітня 2008 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши прокурора та представників сторін, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 10 листопада 2004 року між Харківською районною державною адміністрацією Харківської області (орендодавець) та Юридично-комерційною приватною фірмою «Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону»укладено Договір оренди земельної ділянки ( т.1 а.с.5-9). Відповідно до п.1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокове платне користування земельну ділянку на підставі розпорядження Харківської райдержадміністрації № 397 від 09.11.2004 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, яка знаходиться за межами населеного пункту, згідно з планом землекористування. Згідно з п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2198,8102 га, в тому числі сільськогосподарських угідь - 1604,0485 га, несільськогосподарських угідь - 594,7617 га. У п.6 Договору зазначено, що Договір укладено терміном на 50 років. Даний договір було зареєстровано в Харківському районному відділі реєстрації ХРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис за № 3 від 11.11.2004 року.

Вказаний Договір оренди укладено на підставі Розпорядження Харківської райдержадміністрації № 397 від 09.11.2004 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди земельних ділянок Юридично-комерційною приватною фірмою "Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону" на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області. Надано Юридично-комерційній приватній фірмі "Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону" в довгострокову оренду строком на 50 років, земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею - 2311,5306 га, в тому числі: сільськогосподарських угідь - 1604,0485 га, розташовану за межами населеного пункту на території Тернівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зобов'язано юридично-комерційну приватну фірму "Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону" до використання земельної ділянки приступити після укладання договорів оренди та їх державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У ч.1 ст. 123 Земельного кодексу України зазначено, що надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з п.5 ч.4 ст.15 Закону України "Про оренду землі" невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки є проект відведення земельної ділянки, у випадках передбачених цим Законом.

Відповідно до п.3 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26 травня 2004 року, проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень якої належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено сторонами у судовому засіданні, рішення про надання відповідачу дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки Харківською районною державною адміністрацією Харківської області не приймалося, що протирічить наведеним вище нормам чинного законодавства.

Твердження відповідача про те, що на момент укладення Договору оренди Порядок розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок не діяв, колегія суддів вважає безпідставним у зв’язку з тим, що Договір оренди укладено 10 листопада 2004 року, а Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України 26 травня 2004 року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 2271 від 28 вересня 2007 року скасовано як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства Розпорядження Харківської райдержадміністрації № 163 від 10.05,2004 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою ВАТ "Перемога" . Таким чином колегія суддів дійшла висновку про те, що при укладенні спірного договору оренди не відбулось належного вилучення земельної ділянки у ВАТ "Перемога".

Крім того, розпорядження голови Харківської райдержадміністрації № 397 від 09.11.2004 року "Про надання земельної ділянки Юридично-комерційній приватній фірмі "Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону" скасоване розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації № 272 від 05.05.2008 "Про скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації № 397 від 9 листопада 2004 року»і це розпорядження Харківської райдержадміністрації в установленому законом порядку не скасоване та не визнане недійсним.

Також слід зазначити, що Указом Президента України від 08.08.1995 року № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" було встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств підлягають паюванню. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель .Передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Цим Указом передбачалося, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

Відповідно до п. 5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація повинна проводиться відповідною районною державною адміністрацією.

Пунктом 6 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" було передбачено, що у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

З матеріалів справи вбачається, що акціонери ВАТ "Перемога" Костюк Т.Г., Іщенко П.Ю., Власова К.Г., Сорокіна Л.О., Гарбузова Р.М. звертались до Харківської районної державної адміністрації та до Тернівського сільського голови Бабак В.І. з проханням виділити земельні паї в натурі та надати їм землю для ведення особистого селянського господарства, проте Харківська районна державна адміністрація уклала Договір оренди з відповідачем. З відповідними заявами, також, звертався до Харківської районної державної адміністрації і Тернівський сільський голова Бабак В.І. З витягу з журналу реєстрації звернень громадян до Харківської районної державної адміністрації вбачається, що до Харківської районної державної адміністрації надходили заяви від 27.10.2003 № 1206, № 1207 від гр. Костюк Т.І. про виділення земельного паю. Представник позивача пояснив, що зазначені заяви відповідно до резолюції голови райдержадміністрації направлені на виконання до районного відділу земельних ресурсів.

Відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що при укладенні Договору оренди земельної ділянки від 10.11.2004 року порушено вимоги чинного законодавства, а саме: ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України та Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", у зв’язку з чим господарський суд Харківської області правомірно визнав Договір оренди земельної ділянки від 10.11.2004 року, укладений між головою Харківської районної державної адміністрації Харківської області та ЮКПФ "Центр сприяння розвитку сільського господарства регіону" недійсним на майбутнє.

Частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, передбачено те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, не відповідають матеріалам справи, тому рішення господарського суду Харківської області від 02 квітня 2008 року прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 02 квітня 2008 року по справі № 37/425-07 залишити без змін.

Головуючий суддя (підпис) Шепітько І.І.

суддя (підпис) Камишева Л.М.

суддя (підпис) Лакіза В.В.