КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2008                                                                                           № 49/172

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Дзюбка П.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

ліквідатор:не з’явився

від боржника:не з’явився

від ДПІ:Ярова Л.М.дов. №275/9/10-017 від 04.06.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м.Києва

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 04.02.2008

у справі № 49/172

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Трісс-Будіндустрія"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Омега"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.02.2008 року, що прийнятау справі №49/172-б за заявою ініціюючого кредитора ТОВ “ТРІСС – БУДІНДУСТРІЯ” (надалі – Ініціюючий кредитор) про визнання банкрутом ТОВ “Альянс - Омега” (надалі - Боржник) затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс та ліквідовано банкрута, як юридичну особу у зв’язку з банкрутством.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ДПІ у Голосіївському районі м. Києва звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, а справу направити на новий розгляд на стадію ліквідаційної процедури.

Вважає , що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 36 ГПК України та ст.ст. 1, 12, 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”( далі Закон) та ст. 19 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців”.

Представник ДПІ у Голосіївському районі м. Києва в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції не з’явились представник Ініціюючого кредитора та Боржника, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників Ініціюючого кредитора та Боржника.

Апеляційний господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються апеляційні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановила, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін із наступних мотивів:

Київським апеляційним господарським судом за результатами дослідження матеріалів справи встановлено такі обставини, що мають значення для справи.

24.07.2007р. ухвалою господарського суду м. Києва порушено провадження у справі про банкрутство за № 49/172-б.

Постановою Господарського суду м. Києва від 02.08.2008 р. Товариство визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру з всіма передбаченими законодавством наслідками, ліквідатором банкрута призначено Ініціюючого кредитора.

ДПІ у Голосіївському районі м. Києва в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції невірно витлумачено приписи ст. 52 Закону, це полягає в тому, що порушення справи з застосуванням спрощеної процедури банкрутства передбачає наявність в сукупності кількох ознак, які визначені даною нормою Закону. Скаржник зазначає, що відповідно до декларацій наданих ТОВ “Альянс - Омега” за 2005р, 2006р. та 2007 р. Боржником здійснювалось фінансово-господарську діяльність. Судом першої інстанції також неповно з’ясовано обставини справи, а саме факту наявності чи відсутності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням відповідно до вимог ст. 19, 20 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців”, п.п. 8.2 Інструкції №80 “Про порядок обліку платників податків”.

Однак, з даним твердженням Скаржника, апеляційний суд не може погодитись враховуючи наступне.

Стаття 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачає особливості банкрутства відсутнього боржника. Згідно з частиною 1 вказаної статті незалежно від розміру вимог до боржника та строку виконання зобов'язань кредитором може бути подана заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Отже, за правилами цієї статті справа про банкрутство може бути порушена у разі наявності хоча б однієї з перелічених умов, а також за наявності інших ознак, що

Провадження у справі про банкрутство Товариства відбувається у порядку, передбаченому ст. 52 Закону, норми якої встановлюють особливості провадження у справах про банкрутство відсутнього боржника. Дана норма передбачає кілька умов, які є обов’язковими для порушення провадження у справі про банкротство з застосуванням спрощеної процедури, однією з таких умов є відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. Факт відсутності керівних органів за місцезнаходженням Боржника підтверджується листом начальника Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, з якого вбачається, що ТОВ “Альянс - Омега” не знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Деміївська, 35, к.199 (адреса місцезнаходження Боржника) (арк. спр. 20), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №299949, відповідно до якого станом на 01.08.2007 р. статус відомостей про юридичну особу не підтверджено, та довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №299971 станом на 01.08.2007 р., з якої вбачається, що 11.10.2006 р. державним реєстратором внесено інформацію щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу, як то передбачено Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців”.

А від так даний аргумент ДПІ у Голосіївському районі не приймається апеляційним судом до уваги, як такий що недоведений та необґрунтований належними та допустимими законодавством засобами.

Здійснення Боржником фінансово-господарської діяльності у 2005р, 2006р. та 2007 р. не може бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки це не передбачено чинним законодавством України.

Посилання скаржника, щодо неповноти дослідження обставин справи судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не приймається апеляційним судом до уваги, оскільки а ні ст. 32, а ні ст. 52 Закону, а ні норми що стосуються формування та затвердження реєстру вимог кредиторів не закріплено обов’язок господарського суду перевіряти звіт ліквідатора щодо оборотних коштів у підприємства протягом його діяльності та ґрунтовного і повного аналізу фінансово-господарської діяльності, проведеного ліквідатором під час здійснення своїх повноважень, за результатами яких було складено останнім звіт ліквідатора.

ДПІ у Голосіївському районі м. Києва не надало Київському апеляційному господарському суду жодних доказів, що підтверджують той факт, що ліквідатор не дослідив в повному обсязі фінансово-господарську діяльність та не проаналізував фінансове становище боржника..

Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 04.02.2008р. Відповідно до ст. 33 ГПК ДПІ у Печерському районі м. Києва не довело ті обставини, на які посилається, як обставину своїх вимог і заперечень.

Додатково, апеляційний суд зазначає, що згідно норм ГПК України (ст.91) апеляційну скаргу має право подати сторона по справі, якою ДПІ у Голосіївському районі м. Києва не є. Однак, згідно практики Вищого Господарського суду України, застосовуючи аналогію права (ст.107 ГПК України), апеляційну скаргу можуть подавати і особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов’язків.

Однак, а ні в апеляційній скарзі, а ні в судовому засіданні ДПІ у Голосіївському районі м. Києва не було доведено та обґрунтовано порушення її прав, обов’язків чи охоронюваних законом інтереси в результаті прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали про визнання боржника банкрутом. Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 04.02.2008р. Відповідно до ст. 33 ГПК ДПІ у Голосіївському районі м. Києва не довело ті обставини, на які посилається, як обставину своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що ухвала місцевого суду відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, винесена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”, а тому відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 99, 101-103, 105, ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ДПІ у Голосіївському районі м. Києва на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.02.2008 р. у справі № 49/172-б залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.02.2008 р. у справі №49/172-б залишити без змін.

2.          Матеріали справи № 49/172-б повернути Господарському суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану ухвалу.

Головуючий суддя

Судді

25.06.08 (відправлено)