ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2008 р.

№
16/59-05

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Грейц
К.В.,

суддів
:

Бакуліної
С.В.,  Рогач Л.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги

Олександрівського
сільського споживчого  товариства

на
постанову

від
04.02.2008 року Харківського апеляційного
господарського суду

у
справі

№
16/59-05

господарського
суду

Харківської
області

за
позовом

СПД ФО
ОСОБА_1.

до

1.          Олександрівського сільського
споживчого  товариства; 2.          СПД ФО ОСОБА_2

про

виселення
та стягнення 10 912,00 грн.

в
судовому засіданні взяли участь представники :

від
позивача:

не
з'явились

від
відповідача-1: від відповідача-2:

не
з'явились не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням
Господарського суду Харківської області (суддя Здоровко Л.М.) від 15.06.2005 року,
залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду
(головуючий суддя -Бондаренко В.П., судді -Лакіза В.В., Шепітько І.І.) від
04.02.2008 року, у справі № 16/59-05 позов задоволено; виселено Олександрівське
сільське споживче товариство з приміщень №№9, 10, 12 загальною площею 113,4 м2
у будівлі лі. “В-1” за адресою: Харківська область, Валківський район,
с.Серпневе, вул. 70-річчя Жовтня, 7 і приміщень №№ 1-4 загальною площею 91,2 м2
у будівлі літ.“Г-1” за адресою: Харківська область, Валківський район,
с.Серпневе, вул.70-річчя Жовтня, 3; стягнуто з відповідача-1 на користь
позивача збитки в сумі 10 912,00 грн., державне мито в сумі 279,12 грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,0
грн.; провадження по позовних вимогах до відповідача-2 припинено.

В
касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалені по справі судові акти
повністю та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм матеріального права, а саме: п.4 ст.219, 225, 284
ГК України, ч.1 ст.638, ч.2 ст.640, ст.ст.765, 769 ЦК України.

Відзиву
на касаційну скаргу позивач не надіслав.

Сторони
не скористалися наданим процесуальним правом на участь в засіданні суду
касаційної інстанції.

Заслухавши
заперечення на касаційну скаргу представника позивача, перевіривши повноту
встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові
апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду
України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що 24.11.2004 року позивач на підставі
договору купівлі-продажу нерухомого майна, засвідченого приватним нотаріусом
Валківського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №2219,
придбав у ВАТ “Перше серпня” нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою:
Харківська область, Валківський район, с. Серпневе, вул. 70-річчя Жовтня, 3;
24.11.2004 року позивач на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна,
засвідченого приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу
ОСОБА_3 за реєстровим №2221, придбав у ВАТ “Перше серпня” нежитлову будівлю з
належними до неї службовими спорудами, що знаходиться за адресою: Харківська
область, Валківський район, с. Серпневе, вул. 70-річчя Жовтня, 7.

Об'єкти
нерухомості були передані за актом приймання-передачі від 25.11.2005 року від
ВАТ “Перше серпня” позивачу та зареєстровані за останнім Валківським БТІ за
реєстровими №№ 1520352, 1520097.

15.12.2004
року позивач уклав з ПП “Лаціо” договір оренди № 1 нежитлових приміщень №№ 9,
10, 12 загальною площею 113,4 м2, розташованих у с.Серпневе
Валківського району Харківської області по вул. 70-річчя Жовтня, 7, та договір
оренди № 2 нежитлових приміщень №№ 1-4 загальною площею 91,2 м2,
розташованих у с.Серпневе Валківського району Харківської області по вул.
70-річчя Жовтня, 3 (т.1 а.с.26-29).

За
умовами вказаних договорів оренди позивач був зобов'язаний до 01.01.2005 року
передати приміщення орендареві, ПП “Лаціо”. Однак, відповідач-1 безпідставно
відмовився звільнити спірні приміщення та продовжує використовувати їх для
своєї підприємницької діяльності, як об'єкти роздрібної торгівлі і громадського
харчування, що підтверджується відповідними матеріалами справи..

Позивач
звернувся до суду з остаточними вимогами про виселення відповідача-1 із
належних йому на праві власності нежитлових будівель, оскільки він є їх єдиним
власником, а відповідач-1 займає останні не на підставах, передбачених діючим
законодавством, у зв'язку з чим підлягає виселенню.

Внаслідок
прострочення позивачем передачі спірних приміщень в оренду ПП “Лаціо” позивач
14.03.2005 року за визнаною претензією сплатив останньому за період з
01.01.2005 року по 10.03.2005 року штрафні санкції, передбачені п.7.4 договорів
оренди, в сумі 4774 грн., у тому числі: за договором оренди № 1 від 15.12.2005
року - 2646 грн.; за договором оренди № 2 від 15.12.2004 року - 2128 грн.

Позивач
в позові зазначав, що у зв'язку з винними діями відповідача-1 він зазнав
збитків в сумі 10912 грн., у тому числі: реальні збитки в сумі 4774 грн., як
витрати, здійснені ним по сплаті штрафних санкцій ПП “Лаціо” за прострочення по
передачі спірних приміщень в оренду, та збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі
6138 грн., як неодержаний від ПП “Лаціо” доход у вигляді орендної плати за
оренду спірних приміщень протягом січня - березня 2005 року, які підлягають
стягненню з відповідача-1.

Судами
обох інстанцій обґрунтовано задоволено позовні вимоги, оскільки відповідно до
ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Доводи
відповідача-1 з посиланням на рішення Господарського суду Харківської області
від 09.03.2005 року по справі № 11/18-05, яким визнано недійсними пункти 7 та 8
рішення виконкому Благодатненської сільської ради від 10.04.2003 року № 17, на
підставі яких ВАТ “Перше серпня” були видані свідоцтва про право власності на
спірні будівлі по вул. 70-річчя Жовтня № 3 та № 7 в с. Серпневе, і яке їх
згодом продало позивачу, правомірно не взяті судами до уваги виходячи із
наступного.

Рішенням
Господарського суду Харківської області від 09.03.2005 року по справі №
11/18-05 відповідачу-1 відмовлено в задоволенні його позовних вимог стосовно
оформлення за ним права власності на будівлі № 3 та № 7 по вул. 70-річчя Жовтня
в с. Серпневе у зв'язку з тим, що ним не надано передбачених діючим
законодавством документів, на підставі яких здійснюється оформлення права
власності. Дане рішення суду відповідачем-1 не оскаржено і набуло чинності.

Як
вбачається з вказаного рішення, суд у цій справі не вирішував питання щодо
недійсності договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 24.11.2004 року, на
підставі яких позивач набув право власності на спірні приміщення, а тому суди
правомірно не порахували дане рішення підставою для припинення права власності
позивача.

Крім
того, рішенням господарського суду Харківської області від 21.06.2007 року по
справі № 46/509-05 Олександрівському сільському споживчому товариству
відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу №№ 2219 та 2221 від 24.11.2004 року, укладених між ВАТ “Перше
серпня” та СПДФО ОСОБА_1. Вказане рішення залишено в силі постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 10.10.2007 року та набрало
законної сили.

Відповідно
до ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під
час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Твердження
відповідача-1 стосовно того, що він не займає приміщення в будівлі № 3 по вул.
70-річчя Жовтня в с. Серпневе Валківського району Харківської області, а тому
не підлягає виселенню з нього, спростовані судами посиланням на наявні у справі
докази: довідку виконкому Благодатненської сільської ради від 13.04.2005 року №
02-07/92 з переліком всіх будівель по вул. 70-річчя Жовтня в с. Серпневе, в
якій за № 3 знаходиться магазин-кафе, а за № 7 - магазин, а будівля № 5 по вул.
70-річчя Жовтня у с. Серпневе не значиться; рішенням Господарського суду
Харківської області від 09.03.2005 року по справі

№
11/18-05, з якого вбачається, що відповідач-1 звертався до суду за захистом
свого права саме стосовно будівель № 3 і № 7 по вул. 70-річчя Жовтня в с.
Серпневе.

Оскільки
судами з посиланням на докази, які містяться у матеріалах справи, доведений
факт перебування відповідача-1 у спірних приміщеннях, суди обґрунтовано
задовольнили позовні вимоги в частині виселення Олександрівського сільського
споживчого товариства із приміщень, які ним безпідставно займаються.

Стосовно
позовних вимог в частині стягнення 10912 грн. збитків, то вони також правомірно
задоволені судами, виходячи з наступного.

Відповідно
до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її
цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. Збитками в
даному випадку є реальні витрати, понесені позивачем у сумі 4774 грн., як
витрати, здійснені ним по сплаті штрафних санкцій ПП “Лаціо” за прострочення по
передачі спірних приміщень в оренду, та упущена вигода в сумі 6138 грн., як
неодержаний від ПП “Лаціо” доход у вигляді орендної плати за оренду спірних
приміщень. Матеріалами справи підтверджуються збитки в сумі 10912 грн., яких
зазнав позивач, оскільки вони виникли саме у зв'язку з винним діями першого
відповідача, що підтверджує безпосередній причинний зв'язок між неправомірними
діями відповідача-1 і завданою шкодою.

Колегія
суддів не бере до уваги доводи касаційної скарги стосовно перебування у будівлі
№ 7 по вул.70-річчя Жовтня у с.Серпневе ПП “Shining Star” з посиланням на
матеріали справи, оскільки отримання ліцензії на право торгівлі за
вищезазначеною адресою не є доказом фактичного перебування цього підприємства
за означеною адресою (т.2 а.с.113,114). Крім того, відповідно до ч.1 ст.101 ГПК
України, додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Суду першої інстанції докази стосовно перебування ПП
“Shining Star” у будівлі № 7 по вул.70-річчя Жовтня у с.Серпневе не надавались,
в запереченнях на позов в якості підстав для відмови в позові до відповідача-1
про таке не зазначалось.

Інші
доводи касаційної скарги зводяться до посилань на недоведеність встановлених
судом обставин справи, що не допускається в силу приписів ч.2 ст.111 ГПК
України.

Беручи
до уваги все наведене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія
суддів не вбачає підстав для скасування постанови Харківського апеляційного господарського
суду.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119,
ст. 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд
України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Олександрівського сільського споживчого товариства від 22.02.2008 року №
8 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.02.2008
року у справі № 16/59-05 залишити без задоволення, а постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 04.02.2008 року у справі № 16/59-05 -без
змін.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна
Л.Рогач