ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

07 липня 2008 р.           Справа 14/52-08

Господарський суд Вінницької області у складі: судді Залімського І.Г. при секретарі судового засідання Пилипчаку О.І., за участю представників сторін:

позивача: Петришин В.В. - представник за довіреністю

відповідача: Семенова Г.В. - представник за довіреністю

відповідача: Левадська А.В. - представник за довіреністю

розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Беркут-Транс" (вул. Тарнагородського, 42, м.Вінниця, 21022) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінавтотранс" (вул. Садова, 10, м. Вінниця, 21011) про стягнення 3543,46 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ :

Посилаючись на усну домовленість між сторонами, на довіреність ЯЖК№ 236701 від 07.08.03р. та видаткову накладну № 1467 від 29.08.03р. позивач просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 2983,27 грн., штрафні санкції в сумі 131,39 грн., 390,65 грн. втрат від інфляції, 3% річних в розмірі 38,15 грн., 500 грн. витрат на юридичну допомогу.

Відповідач в своєму відзиві підтвердив факт отримання запасних частин автомобілів, проти позову заперечив посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

Представниками сторін подано клопотання про незастосування технічної фіксації судового процесу, яке підлягає задоволенню як таке, що не суперечить вимогам ч.7 ст.81-1 ГПК України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку наданим доказам, в судових засіданнях встановлено наступне.

Протягом періоду з 15.01.03р. по 03.05.06р позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 26488,25 грн., що підтверджується видатковими накладними на 10 – ти аркушах та податковими накладними на 3 – х аркушах. Факт отримання товару відповідачем не заперечується, в тому рахунку поставки на суму 4750,88 грн., накладна про яку у сторін не збереглась, але підтверджується податковою накладною № 1420 від 30.05.03р. та відповідачем не заперечується.

Відповідач за вказаний товар частково розрахувався в сумі 23504,98 грн. про що свідчать платіжні доручення на 7 - ми аркушах та банківські виписки на 34 аркушах.

Як свідчать матеріали справи відповідачу було надіслано вимогу № 97 від 12.12.07р. про погашення заборгованості. Факт отримання даної вимоги підтверджується поштовим повідомленням № 16008 від 14.12.07р.

Судом з’ясовано, що вказана вимога залишена відповідачем без розгляду і задоволення.

Відповідно до ст. 165 ЦК УРСР, якщо строк виконання зобов"язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання в будь який час. Боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від дня пред"явлення вимоги

Згідно з ч. 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення Цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з ст.ст.525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.2. ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З урахуванням викладеного заперечення відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності є необґрунтованим та судом відхиляються. Крім того, в ході розгляду справи представником відповідача визнано відсутність факту пропуску позивачем строку позовної давності, проте останній формально наполягав на своїх запереченнях, викладених у відзиві.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення 2983,27 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач заявив до стягнення штрафні санкції в сумі 131,39 грн., 390,65 грн. інфляційних, 3% річних в розмірі 38,15 грн., 500 грн. витрат на юридичну допомогу.

В судовому засіданні представник позивача подав суду заяву про відмову від позову в частині стягнення 131,39 грн. штрафних санкцій, заявлених на підставі п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Відмова позивача від позову не суперечить чинному законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, у зв'язку із чим підлягає прийняттю, а провадження в цій частині припиненню.

Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що заявлена до стягнення суми втрат від інфляції та 3% річних обраховані позивачем правомірно, з дотримання вимог чинного законодавства, тому позов в частині стягнення 390,65 грн. втрат від інфляції, та 38,15 грн. 3 % річних підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач просить стягнути 500 грн. витрат на юридичну допомогу, про що свідчить платіжне доручення № 2687 від 12.05.08р.

Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, вказана сума заявлена ним в якості збитків, пов'язаних із необхідністю звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Вказані вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 55, 59, 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право на правову допомогу, є вільним у виборі захисника своїх прав та має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Таким чином, позивачем не доведено, що вказані збитки перебувають у безпосередньому і необхідному причинному зв’язку між неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань та понесеними витратами, а також спричинену цим неможливість позивача безпосередньо звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Також позивач подав суду заяву про стягнення з відповідача 27,94 грн. витрат, пов'язаних за отримання довідки управління статистики, та 150 грн. витрат, пов"язаних із отримання банківської довідки, в якості судових витрат.

Зазначені суми не підлягають до складу судових витрат з наступних підстав.

Відповідно до 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як пояснив представник позивача, відповідно до договірних зобов''язань із банківською установою, останньою надається щоденна інформація щодо руху коштів на рахунку позивача. Проте, відповідні документи позивача не збереглись, що викликало необхідність отримання додаткової інформації на платній основі.

Таким чином, зазначені витрати позивач поніс з власної ініціативи, крім того вони не відповідають визначенню судових витрат, наведеному у ст. 44 ГПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог, в сумі 3412,07 грн., в тому рахунку 2983,27 грн. основного боргу, 390,65 грн. втрат від інфляції, та 38,15 грн. 3 % річних.

Згідно положень ст. 49 ГПК України, судові витрати підлягають покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 82-84, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України -

Керуючись ст. ст. 82-84, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково в сумі 3412,07 грн.

2. У задоволенні позову в частині стягнення 500 грн. збитків, пов'язаних із витратами на юридичну допомогу відмовити.

3. Прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення 131,39 грн. штрафних санкцій, провадження у справі в цій частині припинити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінавтотранс" (вул. Садова, 10, м. Вінниця, 21011, ) на користь Приватного підприємства "Беркут-Транс" (вул. Тарнагородського, 42, м. Вінниця, 21022, ) 2983,27 ( дві тисячі дев'ятсот вісімдесят три гривні двадцять сім копійок) грн. основного боргу, 390,65 (триста дев'яносто гривень шістдесят п'ять копійок) грн., інфляційних втрат, грн. 38,15 ( тридцять вісім гривень п'ятнадцять копійок) - 3% річних, 23,57 (двадцять три гривні п'ятдесят сім копійок) грн. витрат, пов"язаних із зверненням до Головного управління статистики у Вінницькій області для отримання і подачі суду довідки про включення відповідача до ЄДРПОУ, 86,07 ( вісімдесят шість гривень сім копійок) грн. державного мита, 99,57 ( дев'яносто дев'ять гривень п'ятдесят сім копійок) грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити сторонам.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України 10.07.08

Суддя

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

1 - позивачу

1 - відповідачу