ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р.

№ 20/65пн-45/355

Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Бернацької Ж.О. –головуючої (доповідач),

Барицької Т.Л.,

Воліка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу корпорації "Індустріальна спілка Донбасу" на рішення господарського суду м. Києва від 15.10.2007 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2008 р. в справі № 20/65пн-45/355 господарського суду м. Києва за позовом корпорації "Індустріальна спілка Донбасу" до 1) закритого акціонерного товариства "Фондова біржа "Іннекс" в особі Донецької філії, 2) Фонду державного майна України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Міус" про визнання угоди недійсною частково та стягнення 147015, 28 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Роменської В.В.,

від відповідача 1: не з'явилися,

від відповідача 2: Уланова І.В.,

від третьої особи: не з'явилися, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - корпорація "Індустріальна спілка Донбасу" у лютому 2007 року звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - акціонерного товариства "Донецька фондова біржа” про визнання угоди недійсною частково та стягнення 147015, 28 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.04.2007 р. залучено до участі у справі в якості іншого відповідача –закрите акціонерне товариство "Іннекс" в особі Донецької філії.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.06.2007 р. залучено до участі в справі в якості відповідача Фонд державного майна України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.07.2007 р. справу № 20/65пн господарського суду Донецької області передано до господарського суду міста Києва за підсудністю.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2007 р. замінено відповідача 1 в справі акціонерне товариство "Донецька фондова біржа" його правонаступником - закритим акціонерним товариством "Фондова біржа "Іннекс" в особі Донецької філії –відповідачем 2 в справі; залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Міус" в якості третьої особи, яке не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.10.2007 р. (суддя Балац С.В.) у задоволенні позову корпорації "Індустріальна спілка Донбасу до 1) закритого акціонерного товариства "Фондова біржа "Іннекс" в особі Донецької філії, 2) Фонду державного майна України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Міус" про визнання угоди недійсною частково та стягнення 147015, 28 грн., відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2008 р. (судді: Корсак В.А. –головуючий, Авдеєв П.В., Тищенко А.І.) рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2007 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з винесеними судовими актами, позивач - корпорація "Індустріальна спілка Донбасу" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2007 р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2008 р. та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що при винесенні вказаних судових актів судами обох інстанцій порушені норми матеріального права.

Вислухавши представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Міус” 11.08.1997 р. укладено договір-доручення купівлі цінних паперів № 8к. Між представництвом Фонду державного майна України на Донецькій фондовій біржі, через брокерську контору № 8 та брокерською конторою № 5 товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Міус" 13.08.1997 р. укладено біржовий контракт № 23.

Згідно біржового контракту, продавець передав у власність, а покупець прийняв та зобов'язувався сплатити вартість 6236 акцій відкритого акціонерного товариства "Донецькміськгаз", номінальною вартістю 1, 05 грн., загальною договірною вартістю 367000 грн.

Відповідачем-1 (правонаступник акціонерне товариство "Донецька фондова біржа"), як посередником отримано кошти за біржовим контрактом та платіжним дорученням № 165 21.08.1997 р. перераховано Харківському облвиконкому 280840, 68 грн. (75 % від суми проданих акцій), платіжним дорученням № 166 21.08.1997 р. перераховано Фонду державного майна України 44934, 51 грн., платіжним дорученням № 167 21.08.1997 р. перераховано відкритому акціонерному товариству "Донецькміськгаз" 36700 грн. (10 % від суми проданих акцій).

Станом на 31.03.1998 р. позивачу належало 7029 простих іменних акцій відкритого акціонерного товариства "Донецькміськгаз", згідно виписки з реєстру акціонерів.

За результатами розгляду арбітражним судом Донецької області справ № 29/11а, № 29/12а, № 29/13а прийняті рішення про визнання недійсними змін до статуту відкритого акціонерного товариства "Донецькміськгаз", зареєстрованих розпорядженням виконкому Донецької міської ради від 13.06.1996 р. № 1019, статуту (нова редакція) відкритого акціонерного товариства "Донецькміськгаз", зареєстрованого розпорядженням виконкому Донецької міської ради від 05.11.1996 р. та скасовано державну реєстрацію вказаних змін до статуту; визнано недійсним наказ Донецького регіонального відділення Фонду державного майна України від 30.05.2006 р. № 2664 "Про внесення змін і доповнень до акту оцінки вартості майна підприємства Донецьке державне підприємство по газопостачанню та газифікації"; визнано недійсним рішення загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства "Донецькміськгаз" від 24.10.1996 р. про внесення змін до статуту товариства шляхом викладення його в новій редакції.

Наслідком прийнятих арбітражним судом Донецької області рішень стало вилучення з обігу 2466 простих іменних акцій відкритого акціонерного товариства "Донецькміськгаз", які продані відповідачем-2 позивачу, оскільки судами обох інстанцій встановлено, що відповідач-2 відчужив на користь позивача акції, за якими законодавство не визнавало правового режиму об’єкту права власності, тому вказані акції не могли бути об’єктом цивільних правовідносин, зокрема, угод, укладених відповідно до норм Цивільного кодексу Української РСР.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що спір між сторонами виник у зв’язку з визнанням недійсною біржової угоди, укладеної між сторонам, оскільки позивач вважає, що виконав свої зобов’язання за умовами біржового контракту, а відповідач-2 не виконав повністю своїх зобов’язань та внаслідок того що після укладення біржової угоди вилучено з обігу 2466 акцій відкритого акціонерного товариства "Донецькміськгаз", відповідачем фактично передано лише 3773 простих іменних акцій відкритого акціонерного товариства "Донецькміськгаз", тому позивач просив визнати недійсним біржовий контракт від 13.08.1997 р. № 23 в частині придбання ним 2466 акцій відкритого акціонерного товариства "Донецькміськгаз" та стягнути з відповідача-1 вартість 2466 акцій відкритого акціонерного товариства "Донецькміськгаз", вилучених з обігу.

Згідно пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Так, право на звернення з позовом про визнання недійним біржового контракту у позивача виникло до 01.01.2004 р., тому до спірних правовідносин застосовуються правила позовної давності, встановлені Цивільним кодексом Української РСР. Враховуючи те, що спеціальних норм відносно строків позовної давності для спорів про визнання угод недійсними Цивільний кодекс Української РСР не містить, суди дійшли правильного висновку, що в справах про визнання угод недійсними підлягає застосуванню загальний строк позовної давності в три роки, встановлений статтею 71 Цивільного кодексу Української РСР.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач дізнався про порушення його права з листа товариства з обмеженою відповідальністю "Південно-східна реєстраційна компанія" від 02.10.2000 р. № 268/1, отриманого позивачем 05.10.2000 р., відповідно, строк позовної давності закінчився 06.10.2003 р. до введення в дію Цивільного кодексу України в новій редакції.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 27.02.2007 р., колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій щодо пропуску позивачем строку позовної давності.

Крім того, судами обох інстанцій встановлено, що матеріали справи не містять клопотання про поновлення пропущеного строку.

За таких підстав, суд касаційної інстанції дійшов до висновку, що суди обох інстанцій обґрунтовано застосували до спірних відносин статтю 80 Цивільного кодексу Української РСР.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій здійснили всебічну оцінку доказів, що стосується встановлених обставин справи і правильно застосували норми матеріального та процесуального права, тому рішення господарського суду та постанова апеляційного господарського суду є законними і обґрунтованими і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу корпорації "Індустріальна спілка Донбасу" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду м. Києва від 15.10.2007 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2008 р. в справі № 20/65пн-45/355 господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий, суддя:

Ж. Бернацька

Судді:

Т. Барицька

І. Волік