КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2008                                                                                           № 30/70

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Мамро О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації у м. Києві

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 22.04.2008

у справі № 30/70

за позовом                               Державної податкової адміністрації у м. Києві

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Азія Меблі Дизайн"

третя особа                     Солом"янська районна у м. Києві державна адміністрація

про                                                  скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова адміністрація у м. Києві звернулась в Господарський суд м. Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Азія Меблі Дизайн» про скасування державної реєстрації відповідача.

Ухвалою місцевого господарського суду від 11.01.2008 порушено провадження у справі № 30/70 та прийнято вказану позовну заяву до розгляду.

Ухвалою суду від 22.04.2008 р. провадження у даній справі припинено на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Підставою припинення провадження у справі стало встановлення місцевим господарським судом тієї обставини, що позовну заяву Державної податкової інспекції у м. Києві не належить розглядати в порядку господарського судочинства, оскільки даний спір не є господарським, а є адміністративним, та підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить Київський апеляційний господарський суд ухвалу про припинення провадження у справі скасувати повністю та направити справу до місцевого господарського суду для розгляду по суті.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального права.

Зокрема заявник посилається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. ст. 1, 2, 12, 15 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що у місцевого господарського суду відсутні підстави для припинення провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 22.04.2008 Господарським судом м. Києва було встановлено, що спір у справі № 30/70 не є господарським та повинен вирішуватись у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій України»).

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Пунктами 1, 7 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, справа адміністративної юрисдикції – це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень (орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт) при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Пунктом 17 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачено, що органи державної податкової служби мають право звертатися у передбачених законом випадках до суду із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що позовну заяву Державної податкової адміністрації у м. Києві не належить розглядати в порядку господарського судочинства, оскільки даний спір не є господарським спором, а є адміністративним, та підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного суд вважає, що ухвала Господарського суду м. Києва від 22.04.2008 року у справі № 30/70 є обґрунтованою, підстав для її скасування Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Державної податкової адміністрації у м. Києві підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 24.04.2008 року у справі № 30/70 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації у м. Києві –без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

18.08.08 (відправлено)