ПОСТАНОВА

"21" травня 2008 р.

Справа № 7а/168-3908

11 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області у складі

судді Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Лисому Я.І.

розглянув справу

за позовом Колективного підприємства “Світанок”, смт. Мельниця-Подільська, вул. Івана Франка,37, Борщівського району, Тернопільської області

до відповідача: Відділу Державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції, вул.Верхрайського,3, м.Борщів, Тернопільської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду Державного майна в Тернопільській області, м. Тернопіль, вул.Танцорова,11.

За участю представників сторін:

позивача: Пиняк І.Є. - директор;

Ганюк Михайло Юрійович, довіреність №5 від 25.09.2007р.

відповідача :Касіч Мирослав Васильович, довіреність №698 від 21.03.2007р.

третьої особи : Микитович Микола Михайлович, довіреність №02 від 10.01.2007р.

Суть справи:

Колективне підприємство “Світанок” звернулось з позовними вимогами (уточнені заявою від 18.09.2007р.) про визнання неправомірними дій Відділу Державної виконавчої служби Борщівської районного управління юстиції та виключення з актів опису та арешту майна від 27.07.2006р. та від 28.03.2007р. майно яке не підлягає першочерговій реалізації, як таке, що може бути реалізоване як цілісний майновий комплекс: приміщення пластмасового цеху № 1, в яке входить будівля прохідної, будівля виробничого цеху, будівля складу металевого, будівля складу, ворота металеві, огорожа, замощення території (асфальт), за адресою: вул. Січових Стрільців,3, смт.Мельниця-Подільська, Борщівського району; приміщення пластмасового цеху загальною площею 120 кв. м за адресою І.Франка,37; АА 412245: приміщення екструдеру загальною площею 182 м. кв., приміщення гаражів три штуки, загальною площею 104 м. кв., що належать КП "Світанок".

Представникам сторін роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Представник третьої особи надав суду для ознайомлення оригінали документів щодо купівлі-продажу майна фабрики “Світанок” по договору від 10.03.1994р., укладеного з організацією орендарів Мельнице-Подільської фабрики “Світанок” та пояснив, що відповідно до матеріалів архівної справи, яка знаходиться у відомчому архіві регіонального відділення, станом на 01.01.1994р. згідно з інвентаризаційним описом основних засобів Мельнице-Подільської фабрики „Світанок” рахується два інвентарних об’єкта під однією назвою „Пластмасовий цех” (інв. №№ 133,529, номери за порядком –1, 54), тому неможливо ідентифікувати один з них як „Приміщення пластмасового цеху №1” по вул.Січових Стрільців, 3, та документально підтвердити входження цих об’єктів до цілісного майнового комплексу без дослідження даних об’єктів за місцем їх розташування.

Ухвалою суду від 11.12.2007р. призначено у справі судово - будівельну експертизу для вирішення питання чи відноситься до цілісних майнових комплексів майно описане виконавчою службою: Пластмасовий цеху №1 за адресою вул. Січових Стрільців,3, смт.Мельниця-Подільська, Борщівського району, Пластмасовий цех без номера (площею 120 кв.м.) та приміщення екструдера (площею 180 м.кв) по вул. І.Франка,37, належного КП „Світанок”.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що акти складені на виконання зведеного виконавчого провадження у відповідності до Закону України „Про виконавче провадження”. Просить суд врахувати, що згідно ст.56 даного закону під час проведення опису боржник має право зазначити ті види майна або предмети, на які слід звернути стягнення в першу чергу, що і було зроблено директором ТОВ КП „Світанок” у клопотанні від 27.07.2006р. щодо звернення стягнення в першу чергу на майно, яке не задіяне у виробничій діяльності підприємства та яке є предметом спору у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, встановлено:

- державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції, на підставі ст. 55 Закону України „Про виконавче провадження”, проведено опис і арешт майна Колективного підприємства “Світанок”, а саме 27.07.2006 року складено акт опису й арешту майна , яким описано спірне майно : приміщення пластмасового цеху № 1, за адресою вул. Січових Стрільців,3, смт.Мельниця-Подільська, Борщівського району; приміщення пластмасового цеху загальною площею 120 кв. м за адресою І.Франка,37; 28.03.2007р. складено акт опису та арешту майна, яким описано приміщення екструдеру загальною площею 180 м. кв., приміщення гаражів три штуки, загальною площею 104 м. кв.

Позивач просить суд визнати незаконними дії ДВС щодо опису й арешту вищепереліченого майна та виключити його з актів опису та арешту майна від 27.07.2006 р. і від 28.03.2007р., оскільки останні винесені з порушенням норм Закону України„Про виконавче провадження” та Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, а саме арешт накладено на майно, яке відноситься до складу цілісного майнового комплексу ТОВ КП „Світанок” та позбавляє можливості ведення ним основної господарської діяльності.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам, наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

При цьому суд виходив із наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов‘язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- умови і порядок виконання судових рішень та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначений Законом України „Про виконавче провадження” (далі Закон України);

- статтею 5 Закону України на виконавчу службу покладено обов’язок вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Одним із таких заходів, відповідно до ч.2 ,3 ст. 50 Закону України, є накладення арешту на кошти боржника, що знаходяться на рахунках та вкладах чи на зберіганні в банках або інших кредитних організаціях, шляхом винесення постанови про арешт коштів.

У разі відсутності у боржника коштів, достатніх для задоволення вимог, стягнення згідно ч.5 ст.50 Закону України звертається на належне боржникові інше майно.

При виконанні рішення, державний виконавець зобов’язаний, згідно ст. 55 Закону України, подбати про забезпечення умов реалізації майна боржника, які не ущемляють його законних інтересів.

Одними із таких умов є: - право боржника передбачене ст. 56 Закону України зазначити ті види майна, на які слід звернути стягнення в першу чергу, дані вимоги державний виконавець повинен задовольнити, якщо вони не порушують інтереси стягувача і не ускладнюють виконання рішення; - обов’язок державного виконавця, передбачений ст. 50 даного закону, провести опис майна боржника та його арешт в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державним виконавцем, відповідно до ст.55 Закону України, складається акт опису й арешту майна боржника, який застосовується для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній реалізації.

Порядок реалізації майна боржника визначено ст. 64 Закону України, відповідно до якої описане та арештоване майно реалізується в такій черговості:

- у першу чергу - майно, яке безпосередньо не використовується у виробництві (цінні папери, кошти на депозитних рахунках та інших рахунках боржника, валютні цінності, легковий автотранспорт, предмети дизайну офісів та інше майно, готова продукція (товари);

- у другу чергу - інші матеріальні цінності, які безпосередньо не використовуються у виробництві;

- у третю чергу - об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і          матеріали, призначені для здійснення виробництва.

З матеріалів справи випливає:

- колективне підприємство "Світанок", на підставі договору купівлі продажу державного майна укладеного 10.03.1994р. з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області, придбало в процесі приватизації цілісний майновий комплекс орендного підприємства Мельнице - Подільської фабрики "Світанок";

- виконавчою службою на виконання рішення суду, вимог Пенсійного фонду в Борщівському району, на підставі ст.ст. 5, 50, 55 Закону України, застосовано один із заходів забезпечення виконання виконавчих документів, а саме проведено опис й арешт майна боржника, в тому числі майна, що оспорюється: приміщення пластмасового цеху № 1, за адресою: вул. Січових Стрільців,3, смт.Мельниця-Подільська, Борщівського району; приміщення пластмасового цеху загальною площею 120 кв. м за адресою І.Франка,37; приміщення екструдеру загальною площею 180 м. кв. та приміщення гаражів три штуки, загальною площею 104 м. кв.

Описане майно передано згідно ст.58 Закону України на відповідальне зберігання директору товариства Кугаївській Н.Я., про що свідчить її підпис в актах.

Позивач оскаржуючи дії відповідача щодо проведеного опису та арешту майна посилається на те, що описане майно належить до цілісного майнового комплексу ТОВ КП „Світанок”, а тому не може реалізовуватися частинами, оскільки такі дії порушать їх цілісність.

Доводи позивача судом не приймаються до уваги, з наступних підстав:

1/ не підтверджено позивачем доводи щодо порушення діями державного виконавця цілісності майнового комплексу підприємства.

Так, визначення цілісного майнового комплексу наведено у постанові Кабінету Міністрів України від 15.08.1996р. "Про затвердження Методики оцінки вартості майна під час приватизації", Законі України "Про оренду державного та комунального майна", Національному стандарті №1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав” затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003р. № 1440, згідно яких цілісний майновий комплекс - господарський об'єкт, сукупність активів якого дає змогу проводити певну господарську діяльність з завершеним циклом виробництва продукції, з автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. Цілісними майновими комплексами є підприємства, а також їх структурні підрозділи (цехи, виробництва, дільниці тощо), які можуть бути виділені в установленому порядку в самостійні об'єкти з подальшим складанням відповідного балансу і можуть бути зареєстровані як самостійні суб'єкти господарської діяльності.

Висновком експерта будівельно-технічної експертизи № 418 від 11.03.2008р., який не оспорений учасниками процесу, підтверджено:

- Пластмасовий цех №1 по вул.Січових Стрільців, 5, смт.Мельниця-Подільська Борщівського району, переобладнаний під склад готової продукції та будівля прохідної, будівля складу металевого, будівля складу, ворота металеві, огорожа, замощення території (асфальт), відносяться до індивідуального майна групи інвентарних об’єктів, не використовуються у господарській діяльності і можуть реалізовуватися як окремі самостійні об’єкти, а не цілісний майновий комплекс;

- пластмасовий цех (площею 120м.кв) та приміщення екструдера (площею 180м.кв), що розташовані по вул.І.Франка, 37 , являються структурними підрозділами майнового комплексу, не використовуються у господарській діяльності підприємства, можуть бути виділені в окремі цілісні майнові комплекси.

2/ не підтверджено доводи щодо порушення діями державного виконавця першочерговості реалізації описаного та арештованого майна.

Виконавчою службою, на підтвердження узгодження з боржником переліку майна яке підлягає реалізації в першу чергу, подано клопотання директора ТзОВ КП «Світанок»Кугаївської Н.Я. від 27.07.2006р. щодо звернення стягнення в першу чергу на майно, яке не задіяне у виробничій діяльності підприємства, в тому числі приміщення пластмасового цеху по вул. Січових Стрільців, пластмасового цеху по вул. І.Франка,37, приміщення екструдера, гаражів.

Також, в даному клопотанні зазначено майно, яке не є предметом спору, але в своїх доводах позивач посилався на протиправність дій виконавчої служби щодо опису даного майна: трансформатор (актом, який підписаний керівником, описано трансформатор ТТЕ-АІ №10406/74, потужністю 400 кіловат ампер, дієздатність та використання якого в господарській діяльності, станом на момент опису, позивачем не підтверджена), нежила будівля трансформаторної підстанції.

Доводи позивача стосовно того, що згідно акту про проведення прилюдних торгів від 15.08.2007р. реалізовано майно –трансформаторну підстанцію, яка знаходиться в будівлі трансформаторної підстанції марки КТП/ТМФ-400/10-74 УІ, 1982 року випуску, яке не було описано, що порушує право підприємства на користування другою трансформаторною підстанцією яка знаходиться також у цій будівлі та є власністю позивача, судом відхиляються, оскільки даний спір може бути предметом розгляду в іншій справі, так як стосується інших правовідносин та їх учасників.

Відповідно до ч. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

При таких обставинах, відповідач довів належними доказами, що опис активів проведений ним у порядку визначеному Законом України „Про виконавче провадження”, у зв’язку з чим у позові відмовляється.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 6 ,7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В позові відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі (6 червня 2008р.) Львівського апеляційного адміністративного суду, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя