ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

14.05.08                                                                                           Справа № 29/216

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: головуючого судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В., Кузя В.Л., розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області від 21.02.2008 року № 11/8-11/1093 (вх. № 212 від 29.02.2008 року)

на рішення Господарського суду Львівської області від 11.02.2008 року у справі № 29/216

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

до Українського державного підприємства поштового зв‘язку (надалі УДППЗ) „Укрпошта” в особі Львівської дирекції, м.Львів

про зобов”язання укласти договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належать до державної власності № 7 від 05.03.2003 року, а саме підп.3.1 п.3 даного Договору

та зустрічний позов про зобов‘язання укласти договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7 від 05.03.2003 року, а саме підп.3.1 п.3 даного договору.

за участю представників сторін: від позивача по первісному позові –Голуб М.Б., від відповідача –Райхель Р.П., Виджак І.В.

Присутнім представникам сторін роз‘яснено права та обов‘язки передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України.

Рішенням господарського суду Львівської області від 11.02.2008 року у справі № 29/216 в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено повністю, а саме зобов‘язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області укласти договір про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до держаної власності № 07 від 05.03.2003 року шляхом викладення пункту 3.1 розділу 3 „Орендна плата” в наступній редакції:

„Орендна плата визначається на підставі ст. 6 Закону України „Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” та п.10 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 і становить 1 гривню в рік”.

Зустрічний позов судом першої інстанції задоволено з тих мотивів, що оскільки імперативне правило про надання в оренду державного нерухомого майна підприємствам зв‘язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій, встановлено Законом України, тобто нормативно-правовим актом вищої юридичної сили, то сторонам слід керуватись саме цими положеннями. А відтак, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що підприємства зв‘язку вправі орендувати державне нерухоме майно за ціною 1 гривню на рік у відповідності до вимог Закону України „Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” та п.10 згаданої Методики.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що згадане рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. За наслідками скасування оскаржуваного рішення, просить апеляційний суд прийняти нове рішення, яким первісний позов задоволити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. При цьому, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції помилково розповсюджено положення Закону України „Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” та п.10 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 на відповідача, оскільки розповсюдження періодичних видань є додатковою діяльністю відповідача, а не основною. Більше того, апелянт вважає, що відповідачем не дотримано порядку визначеного законодавством (ст.654 ЦК України, ст.ст.180, 188 ГК України), щодо внесення змін до господарських договорів.

Українське державне підприємство поштового зв‘язку „Укрпошта” в особі Львівської дирекції (надалі - Укрпошта) у запереченні на апеляційну скаргу від 20.03.2008 року вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим, а тому таке слід залишити без змін.

В судовому засіданні 07.05.2008 року було оголошено перерву до 14.05.2008 року до 12 год. 30 хв.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід частково задоволити. При цьому, суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

05.03.2003 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Львівській області (орендодавець) та УДППЗ „Укрпошта” (орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна № 7.

Частиною 1 пункту 3.1 згаданого договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без податку на додану вартість за базовий місяць розрахунку (грудень 2002 року) 43,79 грн.

Як позивач, так і відповідач вважають, що даний пункт повинен бути змінений. При цьому, позивач в своїх доводах посилається на ст. 118 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”, а відповідач на ст. 6 Закону України „Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” та п.10 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786.

Суд апеляційної інстанції даючи правову оцінку викладеним обставинам та міркуванням сторін виходив з наступного.

У відповідності до вимог ст. 118 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” установлено, що у 2007 році передача в оренду державного та комунального майна здійснюється виключно на конкурсних засадах. Орендна плата за державне та комунальне майно визначається відповідно до її ринкової вартості у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Надати право Кабінету Міністрів України, продовжується у цій статті, затверджувати індикативні ставки орендної плати для державного та комунального майна, яке передається в оренду в містах обласного значення, містах Києві та Севастополі. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до 1 січня 2007 року (крім договорів на оренду державного та комунального майна, укладених бюджетними установами, Пенсійним фондом України та його органами, а також щодо цілісних майнових комплексів), у шестимісячний термін підлягають обов'язковому перегляду відповідно до встановленої норми. Договори про спільну діяльність, укладені державними підприємствами до 1 січня 2007 року, підлягають обов'язковому перегляду у двомісячний термін на відповідність оцінки вартості переданого державного майна його ринковій вартості та забезпеченню відповідної прибутковості такого майна.

Порядок визначення орендної плати за користування державним нерухомим майном визначається постановою Кабінету міністрів України від 04.10.1995 року № 786, якою затверджено Методику розрахунку та порядок використання плати за оренду державного майна (надалі –Методика).

Пунктом 20 додатку № 2 до Методики встановлено орендну ставку в розмірі 6% за використання орендарем нерухомого державного майна з метою розміщення об‘єктів поштового зв‘язку на площі, що використовується для надання послуг поштового зв'язку.

Частиною 3 ст. 6 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” передбачено, що державні та комунальні телерадіоорганізації, редакції державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємства зв'язку, що їх розповсюджують, користуються орендою та послугами поштового, телеграфного і телефонного зв'язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

Пунктом 10 Методики визначено, що розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетними організаціями, які утримуються за рахунок державного бюджету, державними та комунальними телерадіоорганізаціями, редакціями державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємствами зв'язку, що їх розповсюджують, а також інвалідами з метою використання під гаражі для спеціальних засобів пересування становить 1 гривню.

Таким, чином з комплексного аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, можна зробити висновок про те, що орендна ставка за оренду державного нерухомого майна для розміщення об‘єктів поштового зв‘язку на площі, що використовується для надання послуг поштового зв'язку становить 6% вартості орендованого майна, а в разі, якщо підприємство зв‘язку, в тому числі поштового, на об‘єкті оренди здійснює розповсюдження періодичних видань, розмір річної орендної плати за користування таким майном становить 1 гривню.

Як вбачається з матеріалів справи, Фондом відповідно до ст.ст. 4-3, 33 ГПК України не доведено суду того, що на об‘єкті оренди по договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7 від 05.03.2003 року, внесення змін до якого в частині визначення розміру орендної плати, є предметом спору в даній справі, Укрпоштою не здійснюється розповсюдження періодичних видань, та все орендоване нею приміщення використовується виключно для надання послуг поштового зв'язку.

За наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов Фонду держмайна є необгрунтованим, оскільки ним не доведено ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції підставність внесення змін до п. 3.1 договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7 від 05.03.2003 року, якими встановити орендну ставку в розмірі 6% від вартості орендованого майна (130,98 грн. без ПДВ за перший повний місяць оренди після перерахунку –грудень 2006 року) за оренду всього приміщення, а не лише того, що безпосередньо використовується для надання послуг поштового зв‘язку.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову, то апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню, оскільки воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, задовільняючи зустрічний позов, судом першої інстанції в порушення ст.ст. 4-7, 82, 84 ГПК України залишишено поза увагою той факт, що відповідачем не дотримано порядку внесення змін договору, передбаченого ст. 654 ЦК України, ст.ст. 180, 188 ГК України.

Так, в силу ст. 654 ЦК України, ст. 180 ГК України зміни до договору вчиняються в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не передбачено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту, зокрема, сторони повинні погодити між собою умови Договору, які хоча б одна із сторін має намір змінити. Для цього, відповідно до вимог ст. 188 ГК України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, Укрпошта подавши на розгляд суду зустрічний позов про зобов‘язання Фонду укласти договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7 від 05.03.2003 року, а саме підп.3.1 п.3 даного Договору, не додано до зустрічної позовної заяви доказів дотримання нею вимог ст. 188 ГК України, та відповідно, наявності між нею та Фондом спору щодо таких змін до Договору. Суд першої інстанції прийнявши до розгляду даний зустрічний позов, в порушення ст. 38 ГПК України доказів дотримання позивачем вимог ст. 188 ГК України не витребував, прийнявши рішення про задоволення зустрічного позову без з‘ясування факту наявності між сторонами самого спору. За наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстарції в частині задоволення зустрічного позову є необгрунтованим та незаконним, а тому в силу ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню.

В той же час, апеляційний господарський суд згідно ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу. При цьому, додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Як вбачається з заперечень Укрпошти від 20.03.2008 року на апеляційну скаргу, до них дододано копію проекту договору від 23.01.2008 року про внесення змін до договору нерухомого державного майна № 7 від 05.03.2005 року та копію квитанції з повідомленням про вручення про направлення 01.02.2008 року РВ ФДМ України по Львівській області поштового відправлення. Однак, позивачем по зустрічному позові подаючи дані додаткові докази, як вбачається зі змісту даних Заперечень від 20.03.2008 року, не обгрунтовано неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що від нього не залежали, а відтак в силу положень ст. 101 ГПК України вони не можуть бути прийняті судом до уваги в обгрунтування факту наявності між сторонами спору щодо внесення змін до договору оренди від 05.03.2005 року в редакції Укрпошти на час прийняття оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 11.02.2008 року у справі № 29/216 слід скасувати в частині задоволення зустічного позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в позові. В решті рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідно до ст.ст. 49, 105 ГПК України судові витрати по розгляду первісного позову віднести на рахунок держави, по зустрічному позові покласти на позивача –ДП “Укрпошту”.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 103, 104, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області частково задоволити.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 11.02.2008 року у справі № 29/216 скасувати в частині задоволення зустрічного позову. Прийняти в цій частині нове рішення: в позові відмовити. В решті рішення господарського суду Львівської області від 11.02.2008 року у справі № 29/216 залишити без змін.

3.          Судові витрати по розгляду первісного позову віднести на рахунок Держави, по зустрічному позові покласти на позивача –ДП “Укрпошту”.

4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.          Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий- суддя М.І.Городечна

Судді М.В.Юркевич

В.Л.Кузь