ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.08.08                                                                                           Справа № 33/98

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                 Т.С. Процик

О.П. Дубник

при секретарі Науменко І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Львівський механізатор –538»за № 25/05 від 25.04.08 р.

на рішення господарського суду Львівської області від 22.04.08 р.

у справі № 33/98

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі ВВД ФССНВУ) у           м. Львові, м. Львів

до відповідача ТзОВ «Львівський механізатор –538», м. Львів

про стягнення 32 035,2 грн.

за участю представників:

від позивача: Дац Н.І.- довіреність № 7597/03 від 01.11.07 р.

від відповідача: Гнатківський Р.В.- довіреність б/н від 24.07.06 р.

Ухвалою від 03.06.08 р. порушено апеляційне провадження у справі № 33/98, призначено розгляд апеляційної скарги ТзОВ «Львівський механізатор –538» за № 25/05 від 25.04.08 р. на 01.07.08 р. і витребувано у сторін докази зазначені в ухвалі суду.

Ухвалою від 01.07.08 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 29.07.08 р. і витребувано у сторін докази зазначені в ухвалі.

В судовому засіданні 29.07.08 р. оголошено перерву до 12.08.08 р. для оголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 08.08 08 р. внесено зміни до складу колегії, суддю Юрченка Я.О., в зв’язку з відпусткою, замінено суддею Дубник О.П.

Позивач листом від 08.08.08 р. надав суду апеляційної інстанції ксерокопію акту про відсторонення потерпілого від роботи і листа № 44/06 від 27.06.06 р. Бюро судово-медичної експертизи.

До початку судового засідання представникам сторін роз’яснено права та обов’язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено:

Рішенням господарського суду Львівської області від 22.04.08 р. у справі № 3/98 (суддя Цікало А. І.) позовну вимогу ВВД ФССНВ про стягнення суми 32 035,20 грн. в порядку регресу задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що: шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом(ч.2 ст. 1187 ЦК України), відповідно до ч.2 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків, а відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України , особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Апелянт в апеляційній скарзі та доповненні до апеляційної скарги від 27.06.08 р. № 27/06 посилається на те, що: рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права; рішення є необґрунтованим, а висновки у ньому такі, що не відповідають дійсності та обставинам справи; судовим рішенням у кримінальній справі не встановлено вини відповідача, заборгованості перед позивачем відповідач немає;судом першої інстанції помилково застосовано норми цивільного законодавства всупереч ст. 1 ЦК України; судом не звернено увагу на порушення норм трудового законодавства ПП «Шувар», на якому працював загиблий і що сім'ї потерпілого –особам, що є працездатними і не були на утриманні потерпілого позивач виплатив одноразову допомогу;відповідно до ст. 25 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23.09.99 р. № 1105-ХІV(надалі ЗУ №1105), усі види страхових виплат проводяться Фондом за його рахунок;не досліджено право на здіснення вантажних перевезень; заперечує те, що спірні правовідносини є цивільно-правовими; судом не досліджено вину потерпілого, вину відповідача, причинний зв'язок, право потерпілого на страхові виплати будучи в нетверезому стані і відстороненого від роботи, а також чи був це нещасний випадок пов'язаний з виробництвом і чи підсудний спір господарському суду;судом не взято до уваги судову практику у подібних справах; просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 22.04.08 р. по справі № 33/98 і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу від 19.06.08 № 3271/03 і від 14.07.08 р. № 3514/03 зазначає, що: рішення господарського суду Львівської області прийняте після всестороннього, об’єктивного і повного з'ясування судом всіх обставин справи, у відповідності з нормами процесуального та матеріального права; відповідно до ст.21 ЗУ №1105, у разі настання страхового випадку Фонд зобов’язаний у встановленому законодавством порядку, своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі смерті виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, пенсію в зв’язку з втратою годувальника, а тому одноразова страхова виплата на сім'ю загиблого не є страховими виплатами особам, які перебували на утриманні загиблого; відповідно до ст. ст. 13,14 ЗУ №1105, страховим випадком є нещасний випадок на виробництві з настанням якого виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та соціальних послуг; відносини між сторонами є цивільно-правовими; обставини, що тягнуть за собою обов’язок відповідача відшкодовувати шкоду доведені вироком Сихівського районного суду м. Львова у справі № 1-166 від 17.09.07 р.; знаходження потерпілого в стані алкогольного сп’яніння судом враховано як пом’якшуюча обставина при винесенні вироку; актом розслідування нещасний випадок з Городником М.В., визнаний як такий, що стався на виробництві; одноразова виплата здійснена сім'ї, виплати утриманцям не здійснювались, оскільки члени сім'ї мали свої доходи і не були на утриманні загиблого; посилання апелянта на зменшення одноразової страхової виплати в зв’язку з виною потерпілого є помилковим, оскільки таке зменшення проводиться у разі стійкої втрати працездатності потерпілого;просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «Львівський механізатор № 538», рішення господарського суду Львівської області від 22.04.08 р. у справі № 33/98 залишити без змін.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Львівської області від 22.04.08р. у справі № 33/98–скасуванню, виходячи з такого:

Комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві, що стався на ПП «Шувар»- вул. Хуторівка,4Б у м. Львові, з потерпілим Городник Михайло Володимирович, проведено розслідування, встановлені обставини. За наслідками розслідування складено акт від 11.05.06 р. (а.с.18) з якого видно, що нещасний випадок з муляром 5-го розряду ПП «Шуварбуд»Городником М.В. стався на проїзній частині дороги території гуртового ринку ТзОВ «Шувар»на вул. Хуторівка,4 Б у м. Львів, тобто на території іншого підприємства(ринку), де виконувались роботи по замощенню території(доріг, переходів) залізобетонними плитами.

Близько 14 год. по бетонній дорозі до місця влаштування бетонних плит, де стояли працівники ПП «Шуварбуд» і гуртового ринку «Шувар», водій ТзОВ «Львівський механізатор -538»Козій М.Б. автомобілем КАМАЗ-5410 з причепом-платформою зачепив платформою причепа стоячого Городника М.В., внаслідок чого останній попав під колеса причепа. При обстеженні в крові потерпілого виявлено 0,51 промілле етилового алкоголю.

Настання смерті Городник М.В. підтверджено ксерокопією свідоцтва про смерть(а.с.17).

Як зазначено в акті спеціального розслідування, причинами нещасного випадку, що стався з потерпілим є:

1)          невиконання водієм ТзОВ «Львівський механізатор -538»Козієм М.Б. вимог Правил дорожнього руху України;

2)          Порушення муляром Городником ПП «Шуварбуд» інструкції з охорони праці для мулярів в частині знаходження в нетверезому стані на території гуртового ринку «Шувар»;

3)          Недостатній контроль зі сторони виконроба ПП «Шуварбуд»Корчагіна О.Р. за муляром Городником М.В. після його відсторонення від роботи внаслідок знаходження потерпілого в нетверезому стані.

Акт спеціального розслідування нещасного випадку від 11.05.06 р. складений 22.11.06 р. і затверджений начальником територіального управління Держпромгірнагляду у Львівській області не містить посилання на те, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом.

Акт форми Н-1 без дати його складення, затверджений начальником територіального управління Держпромгірнагляду у Львівській області 22.11.06 р., що суперечить п. 13 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.04 р. №1112.

Відсторонення Городника М.В. (потерпілого) від роботи 11.05.06 р. в 13 год. 15 хв. оформлено актом, наданим позивачем суду апеляційної інстанції. Наявність в крові потерпілого алкоголю 0,51 проміллє підтверджено листом № 44/06 від 27.06.06 р. Бюро судово-медичної експертизи.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17.09.07 р. у справі № 1-166 встановлено факт нещасного випадку з потерпілим Городник М.В., причина настання смерті, наявність в крові алкоголю, факт відсторонення потерпілого від роботи, недостатність контролю зі сторони виконроба ПП «Шуварбуд» після відсторонення від роботи потерпілого Городник М.В., який знаходився в нетверезому стані.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України, вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Однак , даючи оцінку обставинам справи, з'ясовуючи підстави для відшкодування сім'ї потерпілого позивачем одноразової виплати у випадку настання смерті, що пов’язана з виробництвом і стягнення одноразової виплати в регресному порядку з власника джерела підвищеної небезпеки, суд виходить з такого:

Як видно з вищенаведеного, нещасний випадок з потерпілим стався після відсторонення його від роботи, а також не на робочому місці, а в місці гуртової торгівлі товарами на ринку «Шувар», будучи в нетверезому стані.

Відповідно до преамбули ЗУ №1105 - цей закон визначає правову основу, економічний механізм соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов’язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності.

Відповідно до ч.2 с. 13 ЗУ № 1105, страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин зазначених у ст. 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЗУ № 1105, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися в процесі виконання ним трудових обов’язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 4 п. 18 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.04 р. №1112, нещасні випадки за яких настає страховий випадок, не визнаються пов’язаними з виробництвом, що сталися з працівниками у разі підтвердження відповідним медичним висновком алкогольного, токсичного чи наркотичного сп’яніння, не зумовленого виробничим процесом, яке стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання.

Відсторонення від роботи працівника ПП «Шуварбуд»Городника М.В. мало місце в 13 год. 15 хв. 11.05.06 р., а нещасний випадок з смертельними наслідками стався в 14 год. і невідомо, скільки алкоголю міг спожити потерпілий за цей проміжок часу, тобто після відсторонення від роботи.

Однак, з матеріалів справи видно, що відсторонений від роботи Городник М.В. знаходився в місцях гуртової торгівлі вже не як працівник, а як стороння особа, що кореспондується з п.п.13 п.3 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру»затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 22.03.01 р. № 270.

Отже, нещасний випадок з Городником М.В. безпідставно кваліфікований як такий, що стався на виробництві, а тому позивач безпідставно провів виплату грошової суми 32 035,2 грн. на підставі ст.34 ЗУ №1105.

Як видно з вироку від 17.09.07 р., винесеного Сихівським районним судом м. Львова, цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся, потерпілим роз’яснено право на його подання.

Право на пред’явлення позову на відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, відповідно до ст. 1187 ЦК України мають члени сім'ї потерпілого, а не позивач.

Крім цього, страхові виплати, зроблені позивачем сім'ї потерпілого не кваліфікуються як шкода завдана потерпілому, не підпадають під дію ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, позивач не може вважатися належним позивачем, а тому в позові слід було відмовити.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено всі обставини справи, помилково дано кваліфікацію нещасного випадку як такого, що стався на виробництві, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Львівської області від 22.04.08 р. у справі № 33/98 скасуванню.

Керуючись ст.ст. 91, 101-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити.

Рішення господарського суду Львівської області від 22.04ю.08 р. у справі 33/98 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Матеріали справи повернути до господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                                             Слука М.Г.

Судді                                                                                 Процик Т.С.

Дубник О.П.