КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

20.08.08 р.                                                                                          № 5/95

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разіної Т.І. (доповідач)

суддів:           Поліщука В.Ю.

Жук Г.А.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 20.08.08

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгове підприємство «Агробаланс» на ухвалу господарського суду Полтавської області від 24.04.2008 року,

у справі          № 5/95 (суддя Іваницький О.Т.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрник LTD»,

с. Бойківське, Полтавський район, Полтавської області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгове

підприємство «Агробаланс», с. Стасі, Диканський район, Полтавської

області

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Інститут садівництва УААН, м. Київ

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Інституту ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н.

Соколовського УААН, м. Харків,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІКО», м. Київ

про відшкодування прямих збитків в сумі 596623,60 грн.

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський міжобласний апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В:

У березні 2008 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрник LTD»(далі по тексту –ТОВ «Аграрник LTD», позивач) звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгове підприємство «Агробаланс»(далі по тексту – ТОВ «ВТП «Агробаланс», відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 596623,60 грн. збитків, державного мита в сумі 5966,24 грн. та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.03.2008 р. позовну заяву ТОВ «Аграрник LTD»було прийнято до розгляду і порушено провадження у справі № 5/95 та призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.04.2008 р. у справі № 5/95 (оскаржувана ухвала), окрім іншого, з метою забезпечення позову накладено арешт на майно, що належить відповідачу ТОВ «ВТП «Агробаланс»в сумі 675865,25 та витрат пов’язаних з проведенням примусових виконавчих дій Органом Державної виконавчої служби –ВДВС Диканського районного управління юстиції (п. 7 резолютивної частини оскаржуваної ухвали).

Не погоджуючись із вищезазначеним пунктом сьомим оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду ТОВ «ВТП «Агробаланс»звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду зі скаргою № 32/05 від 08.05.2008 р., в якій товариство не погоджується з прийнятим сьомим пунктом ухвали господарського суду Полтавської області від 24.04.2008 р. у справі № 5/95.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що ні відповідач, ні його представник не дали підстав суду вважати що виконання рішення суду може бути утруднено чи неможливо; невиконання вимог суду про витребування доказів не створює небезпеку такого виконання рішення суду. Забезпечення позовних вимог позивача є безпідставними.

Просить апеляційний суд скасувати п.7 резолютивної частини ухвали господарського суду Полтавської області від 24.04.2008 року про забезпечення позовних вимог.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційні скарзі. Усно пояснив, що ВДВС Деканського районного управління юстиції накладено арешт на майно.

Позивач не скористався правом, наданим ст. 96 ГПК України, відзив на апеляційну скаргу не надав. Усно пояснив представник, що ухвала є законною та обґрунтованою.

Позивач надав повідомлення від 13.08.08 за вих. № 18 в якому вказує, що суд при розгляді заяви про забезпечення позову підійшов об’єктивно, справедливо і своєчасно, так як санепідемстанція полтавської області призупинила роботу ТОВ «ВТП «Агробаланс». Просить апеляційний суд залишити ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа на стороні позивача - Інститут садівництва УААН не скористався правом, наданим ст. 96 ГПК України, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Представник інституту усно проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Треті особи на стороні відповідача - Інституту ґрунтознавства та агрохімії ім. О.Н.Соколовського УААН і товариство з обмеженою відповідальністю «ДІКО»не скористався правом, наданим ст. 96 ГПК України, відзив на апеляційну скаргу не надали.

Представники інституту та товариства підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, зазначивши, що спір по суті судом не розглянутий, а тому застосовувати заходи забезпечення позову ще завчасно.

Відповідно до розпорядженням заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.08.2008 року у зв’язку з щорічною відпусткою судді Агрикової О.В., розгляд даної справи призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючого судді –Разіної Т.І., суддів Поліщука В.Ю. та Жук Г.А.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України правосуддя у господарських судами здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

При перегляді ухвали за апеляційною скаргою встановлено наступні обставини.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судова колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення і доводи представників сторін, третіх осіб, дослідивши представлені докази в їх сукупності, встановила наступне.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як зазначається в частині першій ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять заяву позивача від 23.04.2008 року (про забезпечення позову). Вказана заява не зареєстрована канцелярією суду та відсутня резолюція судді про залучення її до матеріалів справи (а.с.58, том 1).

В заяві позивач вказує, що в зв’язку з тим, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду, просимо для забезпечення позову накласти арешт на майно або грошові суми (грошові суми –закреслено), що належать товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгове підприємство «Агробаланс».

В оскаржуваній ухвалі (а.с. 75, том 2) господарський суд вказує, що позивачем було заявлено клопотання, що в зв’язку з тим, що відповідач своїми діями та бездіяльністю може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення шляхом накладання арешту на майно, що належать товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгове підприємство «Агробаланс»4, ІПН00, св. 236392244 (38541, Полтавська область, Диканський район, с. Стасі, вул. Фабрична, 3) в сумі 596623 грн. 60 коп. та витрат, пов’язаних з проведенням примусових виконавчих дій органом Державної виконавчої служби. Суд прийняв заяву і задовольнив.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі. Якщо вжиття таких заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Стаття 67 ГПК України передбачає вичерпний перелік заходів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві. Про забезпечення позову виноситься ухвала

Колегія суддів зазначає, що заявник –позивач повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заява позивача про забезпечення позову не містить достатнього обґрунтування та доказів, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позивач не послався на жодні обставини, які б підтвердили відповідні припущення; обґрунтування необхідності забезпечення позову; не вказав чому саме цей вид належить застосовувати.

Колегія суддів зазначає, що заява про забезпечення позову не містить відомості, необхідні для виконання ухвали про забезпечення позову, а саме не зазначено на яке саме майно накладається арешт, його місцезнаходження, індивідуальні ознаки цього майна тощо.

Забезпечення позову застосовується судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. В роз’ясненні Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994 № 02-5/611 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»(із змінами і доповненнями) вказано, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент винесення рішення.

Тягар доказування покладається на особу яка подала заяву про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів звінчає, що вибір способу забезпечення залежить від суті позовної заяви.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою про відшкодування прямих збитків, передбачуваних затрат та недоотриманої вигоди. Просив господарський суд стягнути з відповідача 596623,60 грн. та судові витрати по справі ( а.с. 3-11, том 1).

Тому господарський суд неправомірно задовольнив заяву позивача про

Недопускається застосування заходів забезпечення позову, які не пов’язані з заявленим и вимогами (правова позиція Верховного Суду України у справі від 22.11.2001 року).

Тому господарський суд неправомірно задовольнив заяву позивача про забезпечення позову від 23.04.08 та вийшов за межі вимог, викладених в заяві щодо витрат пов’язаних з проведенням примусових виконавчих дій органом Державної виконавчої служби –ВДВС Диканського районного управління юстиції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала не містить обґрунтування застосованого в п. 7 резолютивної частини заходу забезпечення позову - накладання арешту на майно, що належать товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгове підприємство «Агробаланс»4, ІПН00, св. 236392244 (38541, Полтавська область, Диканський район, с. Стасі, вул. Фабрична, 3) в сумі 596623 грн. 60 коп. та витрат, пов’язаних з проведенням примусових виконавчих дій органом Державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгове підприємство «Агробаланс»підлягає задоволенню, а п. 7 ухвали господарського суду Полтавської області від 24.04.2008 року –скасуванню.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101- 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгове підприємство «Агробаланс»задовольнити.

Пункт 7 ухвали господарського суду Полтавської області від 24.04.2008 року –скасувати.

Копію постанови апеляційного господарського суду надіслати сторонам, третім особам у справі та Державній виконавчій службі Диканського районного управління юстиції (38050, смт. Диканька Полтавської області, вул. Пушкіна, 6).

Справу № 5/95 повернути до господарського суду Полтавської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий                                                    Т. Разіна

Судді:                                                                       В. Поліщук

Г. Жук

Дата відправки 21.08.08