ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

23.05.08
Справа №24/330/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду
у складі:

Головуючий суддя Зубкова Т.П. судді  Зубкова Т.П.    , Мойсеєнко Т. В.  , Хуторной В.М.

при секретарі: Пересаді О.В.

За участю представників сторін:

від позивача
-             ОСОБА_1 - приватний
підприємець (Свідоцтво  від

18.01.2000 р.);

ОСОБА_2
(довіреність № 355716 від 16.12.2006 р.)

від відповідача -
не з'явився

За участю представника Заводського ВДВС Гесня Н.Т.
(довіреність № 288 від  08.01.2008 р.)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали
справи та апеляційну скаргу  Приватного
малого підприємства фірми «Грін» (м. Запоріжжя)

на ухвалу господарського суду Запорізької області від
10.04.2008 р., винесену за результатами розгляду заяви Приватного підприємця
ОСОБА_1 про зміну способу і порядку
виконання  рішення господарського
суду Запорізької області від 18.09.2006 р.

у справі  №
24/330/06

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1

(м. Запоріжжя)

до відповідача
Приватного малого  підприємства
фірми «Грін» (м. Запоріжжя)

про стягнення суми та повернення  майна,

05.10.2007 р. ПП ОСОБА_1 звернувся  до господарського суду Запорізької  області з заявою  про зміну
способу та порядку виконання
рішення у справі № 24/330/06
шляхом  видачі такого наказу: «ПМП
фірмі «Грін»  повернути ПП ОСОБА_1
аналогічне обладнання, а саме:  прес
гідравлічний вулканізаційний Тип 250-600 4 Э -2 шт., вальці ПД 630-315/315л 221.665
ПС - 1 шт., описані в Акті опису  та  арешту майна від 17.10.2006 р. серії АА
№304614, застосувавши  порядок  стягнення,
при якому, виконавши
примусовий  вхід в приміщення
боржника, Відділ Державної виконавчої служби в Заводському  районі м. Запоріжжя, із  залученням технічних  засобів та спеціалістів, стягувача - ПП
ОСОБА_1 проведе  примусовий  демонтаж
та вивіз устаткування  з території
підприємства боржника, для
наступної  передачі  стягувачу».

Ухвалою господарського суду Запорізької  області від 10.04.2008 р. у справі             № 24/330/06 (суддя Гончаренко
С.А.)  заяву ПП ОСОБА_1 задоволено  частково:
змінено порядок  виконання  рішення по справі та зобов'язано
Приватне  мале  підприємство фірму «Грін» передати в
десятиденний  строк Приватному  підприємцю ОСОБА_1 обладнання, а саме: прес
вулканізаційний  гідравлічний 250-600 4 Э
в  кількості 2 штук; вальці ПД 630-315 Л
221.665 в кількості 1 штуки. В іншій
частині  в задоволенні  заяви відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим  судовим актом, ПМП фірма «Грін» (відповідач у
справі)  звернулась до Запорізького
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Заявник  просить скасувати ухвалу господарського суду
Запорізької області від 10.04.2008 р. по справі № 24/330/06 в частині задоволення  заяви позивача, винести постанову, якою
залишити  без задоволення заяву ПП
ОСОБА_1 про зміну  способу та порядку
виконання  рішення по справі № 24/330/06.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, заявник  вважає, що оскаржувана ухвала винесена з
порушенням норм  процесуального права.
Вказує, що господарський суд
розглянув  заяву ПП ОСОБА_1,
не  повідомивши про це  боржника (ПМП фірму «Грін»), у зв'язку з чим
той був  позбавлений можливості надати
суду  свої  заперечення проти заяви  та
забезпечити явку  повноважного
представника. Стверджує, що про наявність
оскаржуваної  ухвали дізнався  від державного виконавця. Зазначає, що
вимоги  позивача  про зміну
способу  та порядку  виконання
рішення  шляхом  повернення
іншого  індивідуально-визначеного
майна ніж  те, що зазначено в
рішенні  суду від 18.09.2006 р., не
відповідають  вимогам ст. 121 ГПК
України. Також заявник вважає, що суд
першої  інстанції, встановивши
строк  для передачі  ПП ОСОБА_1 переліченого в  оскаржуваній
ухвалі  обладнання, порушив
вимоги  чинного  законодавства, зокрема ЗУ «Про виконавче  провадження».

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду
від 07.05.2008 р. апеляційна скарга  ПМП
фірми «Грін» прийнята  до провадження та
призначена до розгляду на 23.05.2008 р.

Розпорядженням Першого заступника Голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 997 від 22.05.2008 р. справу № 24/330/06
передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Зубкова Т.П.
(доповідач), судді Мойсеєнко Т.В., Хуторной В.М.

Представник заявника апеляційної скарги (відповідача) в
судове  засідання  не з'явився, причини  неявки суду не відомі. Про час і місце  слухання
справи відповідач був
повідомлений  належним чином.

Позивач у справі -
Приватний підприємець ОСОБА_1  апеляційну скаргу не визнає, у письмовому
відзиві вказує, що вважає скаргу необґрунтованою, а ухвалу  суду законною. Зазначає, що  06.03.2007 р.
Заводським ВДВС в  присутності
понятих  та керівника ПМП фірми «Грін»
було  описано  майно
та  накладено арешт, про що
складений Акт серії АА № 858750. Вказує, що в
процесі  опису та арешту  майна встановлено, що на пресах  та вальцях, які належать  ПП ОСОБА_1, зрублені заводські  таблички
з номерами, а  ці  місця
замальовані  фарбою;
замальований  фарбою  також і інвентарний  номер
на  вальцях, вказаний в протоколі
опису та  накладення  арешту на майно ПМП фірми «Грін». Також
вважає  хибним  висновок
заявника  про те, що  майно, яке
відповідач  має  повернути, є
індивідуально визначеним, оскільки в заяві  позивач
просить повернути майно, яке не має індивідуальних ознак у вигляді
заводського номеру.  Просить в
задоволенні апеляційної  скарги  ПМП фірми «Грін» відмовити, ухвалу
господарського суду Запорізької  області
від 10.04.2008 р. по справі № 24/330/06
залишити  без змін.

Позивач  особисто
та його представник в  судовому  засіданні апеляційної  інстанції
підтримали вищевикладені  доводи в
обґрунтування  заперечень на апеляційну
скаргу. Крім того  відзначили, що в
порушення  ст. 22 ГПК України  відповідач
недобросовісно  користується  своїми процесуальними правами, зловживає  ними
і  створює  судову
тяганину, в результаті  чого  судове
рішення  вже  протягом
майже  двох  років не
виконується, що завдає істотної шкоди (збитків) позивачу.

Заводський ВДВС Запорізького МУЮ у відзиві  від 23.05.2008 р. (вих.  № 11304) доводи  апеляційної скарги не визнає, просить  у
задоволенні  скарги  відмовити. По суті  справи представник ВДВС пояснив наступне:
20.02.2007 р. Заводським ВДВС Запорізького МУЮ було  винесено
постанову  про відкриття
виконавчого провадження по справі
№ 24/330/06. В ході  проведення  виконавчих
дій боржник (ПМП фірма «Грін») наказ
суду в  добровільному  порядку не виконав, перешкоджав державному
виконавцю виконувати  рішення  суду і в примусовому  порядку, внаслідок  чого до
боржника  були  застосовані
штрафні  санкції в  порядку ст. 76 ЗУ «Про виконавче  провадження»
та  ст. 382 КК України. Вказує, що
у зв'язку із  прийняттям  господарським
судом  ухвали від 10.04.2008 р.
про зміну  способу та порядку  виконання
рішення, 16.04.2008 р. Заводським ВДВС Запорізького МУЮ було  винесено
постанову про закінчення  на
підставі п. 4 ст. 37 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавчого провадження з виконання  наказу суду від 16.02.2007 р.  Представник ВДВС зазначає, що 17.04.2008 р.
державним  виконавцем Заводського ВДВС
винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання нового
наказу господарського суду Запорізької
області (від 10.04.2008 р.), але 14.05.2008 р., у зв'язку з
прийняттям  апеляційної скарги боржника
до розгляду,  постановою Заводського ВДВС
Запорізького МУЮ на підставі ст. 40-1 ЗУ «Про виконавче  провадження» було  повернуто
виконавчий  документ суду без
виконання. На думку представника ВДВС, обставини виконавчого провадження
свідчать про те, що боржник навмисно зволікає з виконанням  рішення
суду та  ускладнює  проведення
виконавчих дій.

За  клопотанням
представників позивача та Заводського ВДВС
апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу. За їх згодою в судовому засіданні  оголошено лише вступну та резолютивну частини
постанови.

Згідно ст. 99
Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими
суду першої інстанції.

Відповідно до
ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
суду в повному обсязі.

Згідно
ч. 2 ст. 106 ГПК України  апеляційні
скарги на  ухвали  місцевого
господарського  суду
розглядаються  в  порядку,
передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали місцевого
господарського суду, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги,
вислухавши пояснення представників позивача та ВДВС, Запорізький апеляційний
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від
18.09.2006 р. у справі                 №
24/330/06 частково задоволено позовні вимоги Приватного підприємця ОСОБА_1,
стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі в
сумі 12155,00 грн., 395,62 грн. - 3% річних, 2466,03 грн. втрат від
інфляції,      678,75 грн. державного
мита та 55,79 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу. Також зобов'язано відповідача
повернути позивачу обладнання, яке було передано  за договором оренди від  01.04.2005 р. по Акту передачі майна від
05.04.2005 р., а саме: прес вулканізаційний гідравлічний  250-600 4Є 432.381 ПС №  1771  -
один; прес вулканізаційний гідравлічний 250-600 4 Є 432.381 ПС  № 1767 - один; вальці  ПД 630-315 Л 221.665ПС № 987  - одні. В іншій  частині позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду  від 01.02.2007 р. у справі № 24/330/06  апеляційну скаргу відповідача було залишено
без задоволення, рішення господарського суду змінено.  Стягнуто з відповідача на користь позивача
13183,61 грн. основного боргу, 1148,37 грн. втрат від інфляції, 420,75 грн.
-  3% річних, 677,53 грн. державного  мита та 55,58 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Також відповідача було
зобов'язано повернути позивачу
обладнання, яке  було
передано  за договором оренди від
01.04.2005 р. по Акту передачі  майна від
05.04.2005 р.,  а саме: прес
вулканізаційний гідравлічний  250-600 4Є
432.381 ПС №  1771  - один; прес вулканізаційний гідравлічний
250-600 4 Є 432.381 ПС  № 1767 - один;
вальці  ПД 630-315 Л 221.665ПС № 987  - одні.

Постановою  Вищого
господарського суду України від 18.04.2007 р.
касаційну скаргу відповідача залишено без задоволення, постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 01.02.2007 р. залишено без
змін.

16.02.2007 р. господарським судом Запорізької області на
виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від
01.02.2007 р. у справі № 24/330/06  було
видано відповідні  накази.

20.02.2007 р. державним виконавцем Заводського ВДВС
Запорізького МУЮ  винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду №
24/330/06 від 16.02.2007 р. про повернення майна, якою встановлено боржнику
(відповідачу у справі) строк для його добровільного виконання: до 27.02.2007 р.

Відповідач у встановлений строк наказ суду добровільно
не виконав.

28.02.2007 р. державний виконавець Заводського ВДВС
Запорізького МУЮ  виніс постанову, якою
зобов'язав відповідача повернути позивачу майно згідно наказу господарського
суду Запорізької області від 16.02.2007 р. (арк. справи 43, Том ІІ).

06.03.2007 р. та 16.04.2007 р. державним виконавцем  в присутності понятих було зачитано постанову
про зобов'язання передати позивачу обладнання
згідно з наказом господарського суду, про що було складено відповідні
Акти  (арк. справи  29, 31 Том ІІ).

25.04.2007 р., 26.04.2007 р., 27.04.2007 р. державним  виконавцем у присутності  понятих та стягувача  складені
акти про те, що попасти в приміщення
підприємства відповідача
неможливо у зв'язку з тим, що керівництво  підприємства
заборонило  охороні пропускати в
приміщення державного виконавця.

19.12.2007 р. Заводським ВДВС Запорізького МУЮ із
залученням  міліції та  понятих
для виконання наказу від 16.02.2007 р. здійснено примусове  проникнення у приміщення  боржника для демонтажу та передачі  обладнання і
майна стягувачу - ПП ОСОБА_1

Актом  державного виконавця  від 19.12.2007 р. встановлено, що  в приміщенні ПМП фірми «Грін» станки з  номерами, вказаними в наказі № 24/330/06 від
16.02.2007 р.,  - відсутні (арк. справи
105, Том ІІ).

Наразі рішення суду в частині передачі майна позивачу
залишається  невиконаним.

Колегія
суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм
процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну
скаргу такою, що  не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до  ст.  124
Конституції  України  судові рішення є обов'язковими  до
виконання  на  всій
території України.

Статтею 115  Господарського  процесуального  кодексу
України   передбачено,   що
рішення, ухвали,  постанови,
господарського суду,  що набрали законної
сили, є обов'язковими на всій
території  України  і
виконуються  в  порядку, встановленому Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального
кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за  поданням прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський  суд,
який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у
судовому засіданні з викликом сторін, прокурора
чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи,
може відстрочити або  розстрочити  виконання рішення,  ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання

Згідно п. 1.3 Роз'яснень Президії  Вищого
арбітражного суду України від
12.09.1996 р. № 02-5/333 (зі
змінами) «Про  деякі  питання
практики  застосування  статті 121 Господарського  процесуального кодексу України» під
зміною  способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для
реалізації рішення в  разі  неможливості його виконання у порядку і
способом,  раніше встановленими.
Наприклад, зміна способу  виконання  рішення
можлива  шляхом видозмінення  зазначеної
у  рішенні  форми (грошової чи майнової) виконання, тобто
за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна  в
натурі  або  грошових
коштів,  достатніх  для
покриття заборгованості. Згідно п. 2 Роз'яснення згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає.

Слід
зазначити,  що підставою для зміни  способу
та  порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини,  що ускладнюють
виконання  рішення  або
роблять  його  неможливим
у  строк   або встановленим господарським судом
способом.

Апеляційна інстанція зауважує, що чинним  законодавством не встановлений  обов'язковий (вичерпний) перелік можливих
варіантів (видів) зміни способу
виконання  постановленого рішення.
В даному  випадку  обраний
судом першої інстанції спосіб виконання
рішення  відповідає  фактичним
обставинам справи, є адекватним та ґрунтується на вимогах  закону.

Обґрунтовуючи вимоги
поданої   заяви   про
зміну  способу виконання  рішення
у  даній  справі,
ПП ОСОБА_1 посилається  на  те,
що  виконати  рішення
суду  у  даній справі встановленим первісно способом,
а саме, шляхом повернення майна: прес вулканізаційний гідравлічний  250-600 4Э 432.381 ПС №  1771  -
один; прес вулканізаційний гідравлічний 250-600 4Э 432.381 ПС  № 1767 - один; вальці  ПД 630-315 Л 221.665ПС № 987  - одні, в натурі неможливо.  При
цьому позивач вказує, що 25.03.2008 р.
державним виконавцем за результатами огляду та  проведення
фотозйомки було  виявлено
обладнання, яке  знаходиться в
орендованому приміщенні  цеху ПМП фірми
«Грін», а саме, чотири  преси
гідравлічних вулканізаційних 250-600 4Э без заводських номерів та двоє  вальців 221.665 ПС.

Колегія суддів вважає доводи   позивача
щодо неможливості виконання рішення суду
у  даній справі такими, що
підтверджені допустимим доказом,  яким у
даному випадку,  в силу  ст.  40  Закону
України  «Про  виконавче провадження», є відповідний акт
державного виконавця  від 19.12.2007 р.
(арк. справи 105, Том ІІ).

Отже, суд першої
інстанції  дійшов правильного
висновку про обґрунтованість вимог
позивача,  враховуючи  доведеність
факту  неможливості   виконання рішення суду визначеним  у
рішенні  суду від 18.09.2006 р.
способом.  Суд  правомірно визнав  за можливе
змінити спосіб виконання
рішення  шляхом зобов'язання
відповідача  повернути  аналогічне майно, яке  немає
ідентифікуючих  ознак у вигляді
заводських та інвентаризаційних номерів.

Безпідставними є доводи заявника про те, що суд  першої
інстанції порушив вимоги
чинного  законодавства,  встановивши строк  для передачі
відповідачем позивачу переліченого в
оскаржуваній  ухвалі  обладнання.

Посилання
заявника на те, що він  не  був
належним  чином  повідомлений про час та  місце
розгляду справи, не
відповідає  фактичним обставинам
справи та спростовується наступним.

Відповідно до підпункту 3.6 Роз'яснення Вищого
господарського суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 «Про деякі питання
практики застосування Господарського процесуального кодексу України» особи, які
беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду
судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою
адресою, зазначеною у позовній заяві.

Колегія суддів зауважує, що юридичною адресою заявника
(відповідача) є та сама адреса, яка зазначена у позовній заяві: АДРЕСА_1.  Цю саму адресу заявник вказав у якості своєї
адреси в апеляційній скарзі.

Як  свідчать
матеріали справи, ухвали господарського
суду  Запорізької  області від 05.10.2007 р., від  27.11.2007 р., від 25.12.2007 р., від
01.02.2008 р., від 28.03.2008 р.  у
справі  № 24/330/06 було надіслано  на адреси
сторін, зазначені в  позовній  заяві, своєчасно. Представник відповідача
в  судові засідання  з розгляду
заяви позивача  про зміну  способу
та порядку  виконання рішення
жодного разу не з'явився. Доказів  того,
що відповідач не отримував ухвал  суду,
заявником  не надано. Навпаки, з
матеріалів справи вбачається, що відповідач отримував судові  документи і знав  про
час  судових  засідань, оскільки  він заявляв клопотання  про відкладення  слухання справи (арк. справи 110, Том ІІ),
просив  дозволу  ознайомитися
за матеріалами справи (арк. справи 117, Том ІІ) і таке інше.

Таким чином, відповідач був  своєчасно
та  належним  чином
повідомлений  про час і місце  слухання справи.  Проте, в судові засідання свого представника
відповідач      не направив, не
скористався наданими йому  ст.ст. 22, 59
ГПК України процесуальними правами щодо надання відзиву на заяву та документів,
які б підтвердили заперечення проти доводів
позивача.

Згідно ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів
до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Матеріали справи свідчать, що сторони знаходилися у
рівних умовах перед судом, мали достатню свободу в можливості подання доказів і
доведенні їх переконливості.

Колегія суддів зауважує, що в апеляційній скарзі
відповідачем не наведено жодних доводів, які б спростовували висновки суду
першої інстанції, не надано будь-яких доказів безпідставного задоволення заяви
позивача.

Апеляційна інстанція не вбачає з боку господарського
суду порушень норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, які
б були  підставою для  її скасування.

Треба зазначити, що в судове засідання апеляційної
інстанції, призначене на 23.05.2008 р., відповідач (заявник апеляційної
скарги)  також не з'явився, про причини
неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду апеляційної скарги був
повідомлений належним чином.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доводи заявника апеляційної скарги не
ґрунтуються на нормах права, не підтверджені відповідними доказами та
спростовані дослідженими обставинами справи, апеляційна скарга залишається
судом без задоволення.

Колегія суддів дійшла висновку про відповідність ухвали
господарського суду Запорізької області нормам чинного законодавства. Підстав
для скасування оскаржуваної  ухвали  колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний  господарський
суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну
скаргу Приватного малого підприємства фірма «Грін» (м. Запоріжжя) залишити
без  задоволення.

Ухвалу
господарського суду Запорізької області від 10.04.2008 р.
у  справі  № 24/330/06
залишити без змін.

Головуючий суддя Зубкова Т.П.

судді  Зубкова Т.П.

Мойсеєнко Т.
В.  Хуторной В.М.