ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

15.07.2008

Справа №2-14/4017-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримнафтопостачання», м. Сімферополь, вул. Глинки,72-а

До відповідача Фермерського господарства «Легенда-Р», Красногвардійський район, с. Краснознамінка, вул. Больнічна,4

Про стягнення 25795,77 грн.

Суддя Курапова З.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Савченко В.А., копія дов. 21.04.2008. у справі

Від відповідача – не з’явився

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 25795,77 грн., у т. ч. 20118 грн. заборгованості, 4023,60 грн. неустойки, 1467,32 грн. індекс інфляції, 186,85 грн. річних.

Заявою від 23.04.2008. позивач збільшив свої позовні вимоги, просить стягнути 26607,50 грн., у т. ч. 20118 грн. заборгованості, 4023,60 грн. неустойки, 2221,18 грн. індекс інфляції, 244,72 грн. річних.

Заявою від 24.06.2008. позивач збільшив позовні вимоги, просить стягнути 27571,03 грн., в т.ч. 20118 грн. заборгованості, 4023,60 грн. неустойки, 3106,99 грн. індекс інфляції, 322,44 грн. річних.

Позивач свої позовні вимоги пояснює невиконанням відповідачем договірних зобов’язань по своєчасної оплаті одержаного товару.

Представник відповідача у судові засідання тричі не з’явився, відзив і витребувані судом документи не надав, про дні слухання справи повідомлений належним чином: ухвали надіслані на його юридичну адресу рекомендованими листами.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19 травня 2008 р. у справі № 2-14/4017-2008. відмовлено Фермерському господарству «Легенда-Р» в прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду АРК від 07.04.2008. про прийняття до розгляду і порушення провадження у справі, т. к. Господарський процесуальний кодекс України не передбачає оскарження ухвал, прийнятих в порядку статті 61, 64 ГПК України.

Відсутність у відповідача Уставних документів позивача, свідоцтва про реєстрацію та довідки із статуправління позивача, копії довіреності представника позивача на право підпису позову не перешкоджає відповідачу розгляду позовних вимог відносно несплати відповідачем вартості одержаного товару на підставі укладеного договору та видаткової накладної.

Відповідно до ст. 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати, тому відповідач не вправі вимагати спрямовання йому Уставних документів позивача. Що стосується довіреності представника на право підпису позову, то при прийому позовної заяви до розгляду судом оцінена довіреність, відповідно до якої представник позивача Могила Д.В. має право підпису позовної заяви від імені позивача.

Крім того, відповідно до ст.22 ГПК України відповідач не був позбавлений права ознайомитися з матеріалами господарської справи безпосередньо в суді, у т.ч. з Уставними документами, свідоцтвом про реєстрацію, довідкою із статуправління позивача та довіреністю представника позивача, яки є у справі.

Листом № 44 від 23.06.2008., зданого в суд нарочним 24.06.2008., відповідач просив відкласти розгляд справи, призначений на 24.06.2008., у зв’язку з находженням керівника підприємства та юриста до 10.07.2008. у відрядженні. Слухання справи було відкладено судом на 15.07.2008., однак представник відповідача у засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив.

Суд не знаходить підстав для подальшого відкладення розгляду справи, т. к. встановлений ст. 69 ГПК України строк для вирішення спору господарським судом закінчився.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає можливим розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представника позивача, суд -

Встановив :

01.12.2007.          ТОВ «Кримнафтопостачання» (Продавець) і Фермерське

господарство «Легенда-Р» (Покупець) уклали договір № 01/12, відповідно до якого Продавець зобов’язався передати, а Покупець прийняти та оплатити ГЗМ (паливо) (п.1.1. договору).

Ціна, асортимент, кількість палива вказуються Продавцем в первинних документах (накладна, рахунок і т. п.) (п.1.2. договору).

По накладної № 4819 від 08.12.2007. позивач передав відповідачеві дизпаливо на загальну суму 20118 грн.

Товар одержаний представником відповідача Булигіної Є.С. по довіреності ЯЛН № 259893 від 07.12.2007.

Згідно з п. 3.2. договору відповідач зобов’язаний здійснити оплату за одержане паливо протягом 3 банківських днів з моменту одержання товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оплату одержаного товару відповідач не здійснив, наявність боргу в сумі 20118 грн. підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.2008. і підлягає стягненню.

Відповідно до ст.610,611 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплатою неустойки.

Пунктом 5.4. договору передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов’язань по договору у виді неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми невиконаних зобов’язань. Із редакції п. 5.4. договору викреслені слова «за кожен день прострочення зобов’язань».

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання; пенею є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, штраф є неустойка, який стягується одноразово від суми невиконаного зобов’язання, тоді як пеня нараховується за кожен день прострочення виконання.

Із змісту п.5.4. договору сторонами узгоджені умови про стягнення штрафу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Позивачем нарахований штраф в сумі 4023,60 грн. за кожен день прострочення зобов’язання, але штраф підлягає стягненню частково у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (16 %) від суми боргу 20118 грн., що становить 3218,88 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно умовам договору відповідач повинен був розрахуватися за одержаний товар в строк до 12.12.2007.

Відповідно до листу Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», якщо сума підлягає сплаті з 1 по 15 число відповідного місяця, то індекс інфляції нараховується з рахунком цього місяця.

Індекс інфляції за період грудень 2007 р. – травень 2008 р. становить 3106,99 грн., річні за період з 13.12.2007. по 24.06.2008. – 322,44 грн. і підлягають стягненню.

У судовому засіданні, яке відбулося 15 липня 2008 р., оголошені тільки вступна та резолютивна частині рішення.

Відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України рішення оформлено і підписано 22 липня 2008 р.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу Україні, суд –

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          2. Стягнути з Фермерського господарства «Легенда-Р», Красногвардійський район, с. Краснознамінка, вул. Больнічна,4 (розрахункові рахунки невідомі, ЗКПО 33137364) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримнафтопостачання», м. Сімферополь, вул. Глинки,72-а (р/р 1 в СФ АКБ МТБ, МФО 384748, ЗКПО 31883762) 20118 грн. заборгованості, 3218,88 грн. неустойки, 3106,99 грн. індекс інфляції, 322,44 грн. річних, 267,66 грн. державного мита та 114,56 грн. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          В інший частині позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.