СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17"
квітня 2008 р.
Справа №  8/118/08

м. Миколаїв

Господарський
суд Миколаївської області,

у
складі судді Гриньової Т.В.,

при
секретарі Скрипник О.В.,

за
участю:

представника
позивача -Соболєвої І.О., дов. № 01-01/623 від 10.07.2008р.;

відповідача
-фізичної особи -підприємця - ОСОБА_1та його представника -ОСОБА_2., дов. № 1
від 01.01.2008р.;

представника
третьої особи -Ферлій А.А., дов. № 136 від 04.01.2008р.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом Миколаївської обласної спілки споживчих товариств,

54001,
м. Миколаїв, вул. В.Морська, 49,

до
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1,

третя
особа на стороні позивача -кооперативне підприємство (КП) “Центральний

ринок”,

54017,
м. Миколаїв, вул. Леніна, 25,

про
зобов'язання усунути перешкоди у користуванні землями загального користування,
-

В
С Т А Н О В И В:

Миколаївська
обласна спілка споживчих товариств (далі - позивач) звернулася у господарський
суд з позовом до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про
зобов'язання усунути перешкоди у користуванні землями загального користування.
Третьою особою на стороні позивача виступає КП “Центральний ринок” (далі -третя
особа).

Обґрунтовуючи
свої вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем ч. 2 ст. 103
Земельного кодексу України (ЗК України), згідно з якою власники та
землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні
ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх
земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням; в порушення
приписів ст. ст. 122, 123, 151 ЗК України землевпорядний орган надав неправдиві
дані у вигляді схеми перенесення меж на місцевість, на якій, у загальній розмір
відведеної ділянки також були включені і проїзди для загального користування.

Відповідач
заперечив позов, вважаючи його безпідставним, адже земельна ділянка, на якій
здійснюється будівництво, знаходиться у нього в оренді; прав позивача та
третьої особи він не порушує.

За
згодою представників сторін і третьої особи суд оголосив вступну та резолютивну
частини рішення.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи,
господарський суд дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з такого:

На
підставі рішення Миколаївської міської ради від 12.12.2003р. № 17/16 позивач
уклав з Миколаївською міською радою договір оренди земельної ділянки загальною
площею 33360 кв. м. з визначенням ідеальної частки 901/1000, що складає 30057
кв. м. для обслуговування будівель та споруд на території ринку по пр. Леніна,
25 (далі -Договір № 1) від 14.05.2004р. (а. с. 7, 8). Межі земельної ділянки
перенесені на місцевість за актом від 22.03.2004р. і позначені на схемі (а. с.
67).

На
підставі рішення Миколаївської міської ради від 22.12.2006р. № 9/61 відповідач
уклав з Миколаївською міською радою договір оренди земельної ділянки загальною
площею 4567 кв. м. для будівництва підземного торгового центру в районі
Центрального ринку по пр. Леніна, 25 (далі -Договір № 2)  від 05.02.2007р. (а. с. 52, 53). Межі
земельної ділянки перенесені на місцевість за актом від 25.01.2007р. і
позначені на схемі (а. с. 54, 55).

З
кадастрового плану земельної ділянки (а. с. 40) вбачається, що земельні
ділянки, якими користуються сторони, не межують між собою; земельну ділянку,
яку орендує відповідач, оточують землі загального користування; землі
загального користування (проїзд) з проспекту Леніна до Центрального ринку та
назад, позначені на плані від літ. Д до літ. А -є вільними, відповідачем не
зайняті; цей факт позивач не заперечує. Землі загального користування від літ.
Г до літ. Д, щодо яких йдеться у позовній заяві, за кадастровим планом
земельної ділянки (а. с. 40) проїздом не є; відповідачем не зайняті (а. с. 79).

Тимчасова
огорожа будівельного майданчика встановлена відповідачем на земельній ділянці,
яку він орендує за Договором № 2 та у повній відповідності до будгенплану
5896-00-ОР, виконаному ЗАО “Николаевский Гипроград” (а. с. 22, 38).

Отже,
неправомірного використання відповідачем земель загального користування або
порушення прав позивача чи третьої особи, суд не вбачає.

Твердження
позивача про неправомірність Договору № 2 не береться судом до уваги, оскільки
не є предметом даного спору.

З
огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У
позові відмовити.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Суддя