ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.06.2008 року                                                            Справа № 18/26

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді:                    Журавльової Л.І.

суддів:                                        Бойченка К.І.

Єжової С.С.

За участю секретаря

судового засідання: Міхальчук О.А.

та

представників сторін:

від позивача:           повноважний та компетентний представник до

судового засідання не прибув;

від відповідача: повноважний та компетентний представник

до судового засідання не прибув;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги:                    Відкритого акціонерного товариства

„Автодорожник”, м.Луганськ

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від 13 травня 2008 року (підписано 19.05.08)

у справі                                        №18/26 (суддя Корнієнко В.В.)

за позовом:                                        Відкритого акціонерного товариства

„Успенський кар’єр”, с.Волнухіне Лутугинського

району Луганської області

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства

„Автодорожник”, м.Луганськ

про стягнення 195 240 грн. 73 коп.

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство „Успенський кар’єр” звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Автодорожник” про стягнення на користь позивача суми штрафу у розмірі 195 240 грн. 73 коп. за договором поставки №14/11/06 від 14.11.06.

Рішенням господарського суду Луганської області від 13 травня 2008 року у справі №18/26 (суддя Корнієнко В.В.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Автодорожник” на користь Відкритого акціонерного товариства “Успенський кар’єр” штраф в сумі 195240 грн. 73 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1952 грн. 41 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн..

Рішення господарського суду Луганської області мотивовано наступним.

За договором поставки від 14.11.06 №14/11/06, укладеним між сторонами, відповідач порушив строки оплати продукції більш ніж на 30 календарних днів і тому, відповідно до п.6.3. договору повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 10 відсотків від вартості договору (від 1.952.407,30 грн.), що складає 195240,73 грн.

З посиланням на п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України, доводи відповідача про пропущення позивачем строку позовної давності судом не прийнято до уваги, оскільки право на застосування штрафу, і відповідно право на позов, у позивача виникло з 12.05.07, тобто, строк у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про стягнення штрафу закінчувався 12.05.08.

Не погодившись з рішенням господарського суду Луганської області від 13 травня 2008 року у справі №18/26 Відкрите акціонерне товариство „Автодорожник” звернулось з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 13 травня 2008 року у справі №18/26 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов ВАТ „Успенський кар’єр” частково у розмірі 139 184 грн. 49 коп.

Заявником зазначено, що господарським судом Луганської області не застосовано норму статті 267 ЦК України, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Відкрите акціонерне товариство „Успенський кар’єр” письмового відзиву на апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Автодорожник” суду не надало.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 10 червня 2008 року у справі №18/26 для розгляду апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства „Автодорожник” на рішення господарського суду Луганської області від 13 травня 2008 року у справі №18/26 призначено судову колегію у складі: Журавльової Л.І. –судді –головуючого, суддів –Бойченка К.І., Єжової С.С.

Згідно ст.99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

Судовою колегією розглянуто клопотання позивача №б/н від 18.06.08 про відкладення розгляду справи на іншу дату. Позивач посилається на неможливість явки в засідання суду, у зв’язку з тим, що представник підприємства знаходиться у відпустці, але документального підтвердження не надав.

За таких обставин, судова колегія не може вважати причину неявки поважною і не задовольняє клопотання позивача.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 10 червня 2008 року у справі №18/26 зазначено, що явка у судове засідання представників сторін на їх власний розсуд.

Неприбуття у судове засідання сторін, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду за матеріалами наявними у справі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Автодорожник” слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Луганської області від 13 травня 2008 року у справі №18/26 слід залишити без змін з наступних підстав.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, Відкритим акціонерним товариством „Успенський кар’єр” та Відкритим акціонерним товариством „Автодорожник” укладено договір поставки від 14.11.06 №14/11/06, за умовами якого позивач поставив відповідачу щебінь на загальну суму 1.952.407 грн. 30 коп. у період: з 19.12.06 по 02.04.07.

За умовами п.5.2. договору відповідач зобов’язався остаточно розрахуватися з позивачем протягом 10 календарних днів з моменту одержання всього обсягу продукції, тобто до 12.04.07.

Матеріали справи свідчать, що відповідач своєчасно не розрахувався з відповідачем, оскільки на виконання договору ним добровільно було сплачено лише 115000 грн.

Вказані факти визнані сторонами за позовом та встановлені рішенням господарського суду Луганської області від 05.07.07 у справі №14/329 (яке набрало законної сили) та постановою Луганського апеляційного господарського суду від 04.02.08 у справі №6/575 (яка набрала законної сили).

Як вірно вказано місцевим господарським судом, зазначені факти (про періодичність поставки та про загальну вартість поставленої продукції) згідно ч.2 ст.35 ГПК України не потребують доказування, так як у даній справі та справах №14/329 і №6/575 брали участь ті самі сторони.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання повинне виконуватись належним чином, відповідно до умов договору і вимог даного кодексу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 6.3. договору поставки сторони передбачили, що при порушенні строків оплати більш ніж на 30 календарних днів замовник сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 відсотків від вартості договору.

Пунктом 3.1. договору поставки передбачено, що вартість договору, це загальна вартість продукції поставленої за цим договором, а загальна вартість продукції поставленої відповідачу за договором поставки складає 1952407,30 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач порушив строки оплати продукції більш ніж на 30 календарних днів і тому, відповідно до п.6.3. договору поставки повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 10 відсотків від вартості договору, що складає 195240,73 грн.

Доводи відповідача про пропущення позивачем строку позовної давності вірно місцевим господарським судом з посиланням на п.1 ч.2 ст.258 ЦК України не прийнято до уваги, оскільки право на застосування штрафу, і відповідно право на позов, у позивача виникло з 12.05.07, а позивач пред’явив позов 19.03.08, тобто у межах строку на право звернення до суду до 12.05.08.

За таких обставин, господарським судом Луганської області вірно позов задоволено.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення господарського суду відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги –Відкрите акціонерне товариство „Автодорожник”.

Відповідно до вимог п.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7-93 „Про державне мито” зайве сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у розмірі 695 грн. 92 коп. слід повернути Відкритому акціонерному товариству „Автодорожник”.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Автодорожник” на рішення господарського суду Луганської області від 13 травня 2008 року у справі №18/26 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 13 травня 2008 року у справі №18/26 залишити без змін.

3. Повернути Відкритому акціонерному товариству „Автодорожник”, м.Луганськ, вул.Южно-Радіальна, 30, і.к.13379679, з Державного бюджету України, рахунок 0006, код бюджетної класифікації 22090200, МФО 804013, банк –ГУ ДКУ у Луганській області, ОКПО 24046582, одержувач –УДК у м.Луганську ГУ ДКУ у Луганській області, зайве сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у розмірі 695 грн. 92 коп. на підставі даної постанови, скріпленої гербовою печаткою суду.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Л.І.Журавльова

Суддя                                                                      К.І.Бойченко

Суддя                                                                      С.С.Єжова

Надруковано 5 примірників:

1.          до справи

2.          до наряду

3.          позивачу

4.          відповідачу

5.          господарському суду Луганської області

Внесено 24.06.08