СУД
Постанова

Іменем України

Справа
№

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю
представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1;  відповідача:
Ямпольська Людмила Анатоліївна, Директор;

третьої
особи: Державна комісія з цінних паперів та фондовому ринку Територіального
управління в Автономній Республіці Крим, не з'явився;

третьої
особи: Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство "Агрофірма
"Крим", Корольова Людмила Василівна, довіреність №  36/юр/д
від 08.10.07;

третьої
особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кримреєстр",
Дворецький Борис Михайлович, Директор;

третьої
особи: ОСОБА_2, не з'явився,

розглянувши
на
(  ) від  у справі №

за
позовом

до

треті
особи:

про

ВСТАНОВИВ:

01
жовтня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Автономної Республіки
Крим із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю
“Підприємство-реєстратор “Вітел” (далі за текстом -ТОВ “Вітел”), за участю
третіх  осіб - Державної комісії по
цінним паперам та фондовому ринку Територіального управління в АР Крим,
Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства „Агрофірма „Крим”
(далі - Агрофірма „Крим”), товариства з обмеженою відповідальністю
"Кримреєстр" (далі -ТОВ "Кримреєстр"), ОСОБА_2, про
визнання незаконним зняття акцій та спонукання до виконання певних дій.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що реєстратор без сертифікату цінних паперів власника
вніс зміни у реєстр власників цінних паперів.

Рішенням господарського суду Автономної
Республіки Крим від 15.04.2008 (суддя Жукова А.І.) у позові відмовлено
повністю.

Не погодившись з вказаним судовим
актом, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
господарського суду скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга
мотивована неправильним застосуванням судом Положення про порядок ведення
реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням Державної
комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998р. №60 та невірним
визначенням початку перебігу строку позовної давності, який на думку позивача
почався 23.03.2006 року, тобто з моменту одержання ним сертифікату акцій.

Розпорядженням заступника
голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 23.06.2008
року у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі суддя Плут В.М. був
замінений на суддю Гоголя Ю.М.

У судовому засіданні
23.06.2008 року позивач підтримав вимоги апеляційної скарги, представник
відповідача та представники третіх осіб - Державної комісії з цінних паперів та
фондовому ринку Територіального управління в АР Крим, СЗАТ „Агрофірма „Крим”,
ТОВ "Кримреєстр" проти вимог апеляційної скарги заперечували з причин
її необгрунтованості та просили залишити без змін рішення суду першої
інстанції.

У судовому засіданні
позивачем було заявлено клопотання про витребування доказів: рішення загальних
зборів акціонерів СЗАТ „Агрофірма „Крим” про передання ведення реєстру
власників іменних цінних паперів ТОВ “Підприємство-реєстратор “Вітел” та ТОВ
"Кримреєстр"; договори на ведення реєстрів власників іменних цінних
паперів, укладені реєстраторами с СЗАТ „Агрофірма „Крим”.

Розглянувши матеріали
справи повторно, в порядку й на підставі статті 101 Господарського
процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Позивач
є засновником товариства, що підтверджується статутом Сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства „Агрофірма „Крим”, яке зареєстровано у 2000
році.

У
відповідності до засновницького договору частка ОСОБА_1 у статутному фонді
цього товариства складала 8855 акцій, номінальна вартість однієї акції - одна
гривня.

Оплата
за акції здійснювалася майном позивача, яке було внесене у статутний фонд у
розмірі 8855,00 грн.

Встановлено,
що 28.01.2003 року між ОСОБА_1 та АТЗТ “Селянська інвестиційна компанія” (ГК
“Сінком”) було укладено договір № К-532/03 купівлі-продажу цінних паперів
номінальною вартістю 1 грн. у кількості 8000 штук на загальну суму 960 грн.

28.01.2003
року ОСОБА_1 підписав передаточне розпорядження на 8000 акцій на пред'явника.
Цих обставин позивач не заперечував під час апеляційного провадження у справі.

Підприємством,
яке веде реєстр власників іменних цінних паперів Сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства „Агрофірма „Крим” є ТОВ
“Підприємство-реєстратор “Вітел”, яке здійснює свою діяльність на підставі
ліцензії АВ № 362120 від 14.08.2007 року.

Реєстратор
не здійснював друкування сертифікатів, проте акціонерам були видані тимчасові
свідоцтва, що є підтвердженням внеску акціонерів.

28.01.2003
року реєстратором від ОСОБА_1 були отримані наступні документи: договір №
К-532/03 від 28.01.2003 року, передавальне розпорядження від 28.01.2003 року,
підпис на якому підтверджений секретарем Вілінської сільської ради
Бахчисарайського району, що згідно Закону України “Про нотаріат” дорівнюється
до нотаріального посвідчення. Також позивач представив анкету фізичної особи -
власника цінних паперів від 28.01.2003 року.

Також
встановлено, що на підставі передаточного розпорядження реєстратор зняв з
особового рахунку № 738 на користь підприємства-покупця 8000 акцій.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків
суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування
оскарженого рішення суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

Положення
про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затверджене
рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998р.
№60, що діяло на момент здійснення правочину й втратило чинність з 05.02.2007
року, встановлювало вимоги до ведення системи реєстру власників іменних цінних
паперів, порядок ведення цього реєстру, обов'язки реєстроутримувача, емітентів
та зареєстрованих осіб, порядок доступу до інформації, що міститься у системі
реєстру.

Дія
цього Положення поширювалась на облік прав власності на іменні цінні папери
(далі - цінні папери), випущені в документарній формі: акції, облігації
підприємств, облігації місцевих позик, інвестиційні сертифікати, іпотечні
сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю (далі -ФОН),
зареєстровані відповідно до законодавства України.

Відповідно
до пункту 7.16 вказаного Положення, внесення у систему реєстру записів про
перехід права власності на цінні папери за наслідками цивільно-правових угод
здійснюється реєстроутримувачем на підставі подання таких документів:

передавального   розпорядження,   складеного
від   імені   зареєстрованої особи;

сертифікату цінних паперів власника,
який передає цінні папери;

оригіналу або нотаріально засвідченої
копії цивільно-правової угоди, яка підтверджує перехід права власності на цінні
папери.

Таким
чином, наявність сертифікату дійсно була однією з умов внесення змін до системи
реєстру записів про перехід права власності на цінні папери.

Проте,
судом першої інстанції вірно було встановлено, що на момент внесення змін у
реєстр реєстратором не друкувалися та не видавалися сертифікати акціонерам СЗАТ
„Агрофірма „Крим”. Ці обставини не можна вважати такими, що вплинули на
порушення відповідачем порядку перереєстрації прав власності на цінні папери.

Також
вірно зазначив суд першої інстанції й те, що лише 06.12.2005 року Державна
комісія з цінних паперів та фондового ринку надала Роз'яснення № 5 щодо
неможливості здійснення переходу права власності на цінні папери за умов
відсутності сертифіката цінних паперів.

Крім
того, позивачем не заперечувався факт здійснення ним відчуження свого права
власності на цінні папери на користь іншої особи. Угода з відчуження акцій від
28.01.2003 року № К-532/03, яка була підставою для внесення змін у реєстр, ним
не оспорювалась, недійсною не визнавалась. З таких підстав апеляційний суд
вважає, що позивачем недоведений факт порушення його прав та інтересів в
результаті перереєстрації прав власності на пакет цінних паперів на нового
набувача.

Як
цілком обгрунтовано зазначив господарський суд першої інстанції, позивач не
довів порушеного права й тим самим не вибрав вірний спосіб захисту порушеного
права, що є підставою для відмови у позові.

Судова
колегія також вважає обґрунтованим застосування судом першої інстанції положень
Цивільного кодексу України про позовну давність щодо цього спору.

Так,
пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України  встановлено, що правила Цивільного
кодексу  України  про позовну давність застосовуються до
позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше,
не сплив до набрання чинності ЦК України, а сам ЦК України вступив у силу з
01.01.2004р. Тобто у період, коли строк позовної давності для пред'явлення
позову у дійсній справі не сплинув, до відносин сторін повинні застосовуватися
правила позовної давності, встановлені ЦК України.

Відповідно
до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Частина
1 ст. 261 ЦК України вказує, що перебіг позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Позивачем
було подано позов 01.10.2007 року про визнання незаконним зняття реєстратором
акцій з особового рахунку, яке відбулося 28.01.2003 року після подання ОСОБА_1
пакету документів для перереєстрації права власності на цінні папери. Тому
посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що перебіг строку позовної
давності почався з моменту отримання ним сертифікату акцій 23.03.2006 року,
коли він нібито й довідався про порушення свого права, відхиляються судовою
колегією, оскільки про порушення свого права (списання акцій з особового
рахунку) позивач довідався саме 28.01.2003 року при підписанні ним
передавального розпорядження та під час подання пакету документів для
реєстрації відчуження акцій.

Частиною
4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Як встановлено, відповідач у своєму відзиві на позовну заяву заявив про
застосування строків позовної давності (а.с. 23).

Оскільки
позивач не довів суду поважних причин пропуску строку позовної давності, судова
колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги
позивача задоволенню не підлягають.

Клопотання
позивача щодо витребування у справі нових доказів стосовно правомочності
здійснення функцій з реєстрації акцій емітента-Агрофірми „Крим” підприємством
-реєстратором „Вітел” судова колегія визнала таким, що не підлягає задоволенню
з причин надуманості, зважаючи на те, що такі докази не стосуються предмету
заявленого позову й не мають правового значення для вирішення спору по справі.

На підставі висловленого,
судова колегія вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийнято
при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при правильному застосуванні
норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування
не вбачається.

Керуючись статтею  Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 15.04.2008 у справі № 2-13/14144-2007 залишити
без змін.

Головуючий
суддя

Судді