ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

01.08.2008

Справа №2-9/6742-2008

За позовом Фабрики «Варіант» товариство з обмеженою відповідальністю,61017, м. Харків, вул. Шевченка, 325

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Куллайн», 95022, м. Сімферополь, вул. Б. Куна,19 кв.148

Про стягнення 154682,89 грн.

Суддя ГС АР Крим Н.С.Пєтухова

Представники:

Від позивача Овчаренко А.В. - предст., дор. пост. від 30.07.2008 р.

Від відповідача не з’явився

Суть спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом, у якому просить стягнути з відповідача 154682,89 грн. заборгованості, у тому числі 96941,28 грн. основного боргу, пені в сумі 9741,93 грн., штрафу в розмірі 29082 грн., 3 % річних в сумі 1468,25 грн., індексу інфляції в сумі 17449,43 грн.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Про день слухання справи був сповіщений належним чином. Ухвала суду була направлена на його адресу рекомендованою кореспонденцією. Причина не явки представника відповідача суду не відома.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Справа розглядається на підставі наявних у неї матеріалів у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, а також додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення представника позивача, суд –

В с т а н о в и в:

29 жовтня 2007 року між ТОВ "Куллайн" та Фабрикою "Варіант" ТОВ був укладений договір купівлі - продажу № 162

Відповідно до Договору позивач повинен був передати відповідачу стійку монтажну, її елементи та зажими, а відповідач у свою чергу прийняти та оплатити Товар відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.2.1, п.5.1 Договору позивачем було здійснено передачу у власність відповідача Товару на загальну суму 97 212, 24 грн., факт передачі Товару підтверджується видатковими накладними № В А - 0004846 від 30.10.07р. на загальну суму 96 941,28 грн. та № ВА - 0005057 від 27.11.07 року на суму 270,96 грн.

Відповідно до п.3.4 Договору відповідач зобов'язаний оплатити вартість Товару в наступному порядку: 50% вартості Товару протягом 5 банківських днів з дати виставлення відповідного рахунку Продавця, ще 50% вартості Товару Покупець зобов'язаний був сплатити до 12 листопада 2007р.

Для сплати вартості переданого Товару позивач виставив відповідачу рахунки - фактури № В А - 001413 від 29 жовтня 2007р. на суму 96 941, 28 грн., № ВА - 001442 від 26 листопада 2007 року на суму 270, 96 грн.

31.12.07 року відповідач та позивач підписали акт взаєморозрахунків згідно якого заборгованість відповідача по оплаті вартості Товару становить суму у розмірі 97 212, 24 грн.

06.05.2008 року позивач відправив на адресу відповідача претензію, що підтверджується фіскальним чеком № 7508 від 06.05.08 та описом вкладення листа, з вимогою негайно сплатити вартість Товару у сумі 97212, 24 грн., згідно п.7.3 договору сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 13.11.07 по 25.04.08, на підставі п.7.5 договору штраф за прострочення платежу у розмірі 30% від вартості Товару, а також сплатити 3% річних від простроченої суми за користування чужими коштами. У встановлений претензією термін вимоги Позивача виконані не були.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова або зміна умов договору не допускається.

При таких обставинах, позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню, оскільки підтверджені матеріалами справи, у тому числі двостороннім актом звірки розрахунків за станом на 31.12.2007р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача в частині стягнення індексу інфляції за період з листопаду 2007 р. по квітень 2008 р. підлягають задоволенню.

Позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних за період з 13.11.2007 р. по 20.05.2008 р. у сумі 1468,25 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 20 572,99 грн. пені та 15804,44 грн. штрафу.

Згідно п.7.5 договору сторони передбачили, що у випадку порушення відповідачем строків оплати товару більш ніж на 30 днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розміру 30% суми від суми прострочення платежу.

Таким чином, позовні вимоги позивача у частині стягнення штрафу у розмірі 29082 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно п.7.3 договору сторони передбачили, що у разі своєчасної оплати товару відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Розрахунок пені позивачем був проведений з урахуванням діючих облікових ставок НБУ відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Відповідно до п.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позовні вимоги позивача в частині стягнення 9741,93 грн. пені підлягають частковому задоволенню у сумі 9298,85 грн. за період з 13.11.2007р. по 13.05.2008р., оскільки позивачем був невірно ухвалений період стягнення пені.

Ст.33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем таких суду не представлено.

Витрати по оплаті держмита і за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст. 49 ГПК України.

Рішення оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України і підписано 01.08.2008 р.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Куллайн» (95022, м. Сімферополь, вул. Б. Куна,19 кв.148 , ІПН 87 Свід-во ПДВ№ 00891545 р/р 2300 в АКІБ «Укрсіббанк», м.Харків, МФО 351005) на користь Фабрики «Варіант» товариство з обмеженою відповідальністю (61017, м. Харків, вул. Шевченка, 325, р/р 9 в Акціонерному Східно - Українському банку «Грант» в м. Харкові, МФО 351607, Код ЕДРПОУ 21170203, Св-во 28703479, ІПН 19) 114390,71 грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції, пені в сумі 9298,85 грн., штрафу в розмірі 29082 грн., 3 % річних в сумі 1468,25 грн, 1542,40 грн. держмита, 117,65 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної чинності.

3.          В іншій частині позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Петухова Н.С.