ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.08                                                                                           Справа№ 28/205 А

За позовом: Львівського міського комунального підприємства „Львівводоканал”, м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Львові, м. Львів

про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Львові від 26.03.2008 року: №/0/5919, №/0/5920 та від 21.05.2008 року: №/1/9364, №/1/9365

Суддя Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Брик І.С.

м.Львів, вул.Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Лісовська Я.Р. –представник

Від відповідача: Гладій О.Б. –старший державний податковий інспектор, Борівець І.Б. - старший державний податковий інспектор

Позов заявлено Львівським міським комунальним підприємством „Львівводоканал” до Державної податкової інспекції у м. Львові про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Львові від 26.03.2008 року: №/0/5919, №/0/5920 та від 21.05.2008 року: №/1/9364, №/1/9365.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, позивач просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Львові: від 26.03.2008 року: №/0/5919, №/0/5920 та від 21.05.2008 року: №/1/9364, №/1/9365.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечили з підстав, наведених у письмовому запереченні на позовну заяву, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у м. Львові проведено перевірку дотримання вимог п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” Львівського міського комунального підприємства „Львівводоканал”, якою встановлено порушення ЛМКП „Львіводоканал” п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року та ст.9 Закону України „Про систему оподаткування” №1251- ХІІ від 25 червня 1991 року, а саме - порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання із збору за забруднення навколишнього природного середовища за ІІІ квартал 2007 року, по строку сплати 19.11.2007 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки №8/15-3 від 24.03.2008 року (далі –Акт перевірки).

На підставі Акту перевірки відповідачем 26.03.2008 року прийнято податкові повідомлення-рішення №/0/5919, яким за затримку позивачем на 16 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання із збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 94986,60 грн. до ЛМКП „Львівводоканал” застосовано штрафні санкції в розмірі 10% у сумі 9498,66 грн. та №/0/5920, яким за затримку позивачем на 81 календарний день граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання із збору за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 517233,18 грн. до ЛМКП „Львівводоканал” застосовано штрафні санкції в розмірі 20% у сумі 103446,61 грн., на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року.

В результаті адміністративного оскарження вищезазначених податкових повідомлень-рішень та з врахуванням Рішення податкового органу, винесеного за результатами його оскарження, ДПІ у м. Львові винесено нові податкові повідомлення-рішення від 21.05.2008 року: №/1/9364, №/1/9365 на суми та з підстав ідентичних первинним.

При прийнятті постанови, суд виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2007 року до ДПІ у м.Львові подано податковий розрахунок збору за забруднення навколишнього природного середовища за ІІІ квартал 2007 року.

Сума, визначена в податковому розрахунку збору за забруднення навколишнього природного середовища за ІІІ квартал 2007 року в розмірі 618779,59 грн. не оспорюється.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про систему оподаткування” №1251- ХІІ від 25 червня 1991 року (із змінами і доповненнями) - встановлення і скасування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього Закону, інших законів України про оподаткування. Ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

При цьому ставки, механізм справляння відрахувань із збору за забруднення навколишнього природного середовища встановлено підзаконними нормативно-правовими актами, а саме: Порядком встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 року №303, Інструкцією про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища, затвердженою Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, Державної податкової адміністрації України №162/379 від 19.07.1999 року.

Відповідно до п.14. ст. 14 Закону України „Про систему оподаткування” збір за забруднення навколишнього природного середовища, належить до загальнодержавних. Проте, ставки, механізм справляння збору за забруднення навколишнього природного середовища встановлено підзаконними нормативно-правовими актами, а саме: Порядком встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 року №303, Інструкцією про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища, затвердженою Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, Державної податкової адміністрації України №162/379 від 19.07.1999 року.

В ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000р. визначено, що штрафна санкція (штраф) —це плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов’язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв’язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами (п. 1.5 Закону України №2181-ІІІ); податкове зобов'язання –це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України (п. 1.2. Закону України №2181-ІІІ).

Виходячи з Конституції України Закон України - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили. Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні (стаття 75 Конституції України). Право приймати закони, вносити до них зміни у разі, коли воно не здійснюється безпосередньо народом (статті 5, 38, 69, 72 Конституції України), належить виключно Верховній Раді України (пункт 3 частини першої статті 85 Конституції України) і не може передаватись іншим органам чи посадовим особам.

Враховуючи, що порядок та строки сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища, не визначені ні Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000 року ні іншими законами України, відповідно відсутні правові підстави вважати збір за забруднення навколишнього природного середовища податковим зобов’язанням в розумінні Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000 року.

В п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року, з посиланням на який винесено оспорювані податкові повідомлення-рішення, зазначається, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Оскільки збір за забруднення навколишнього природного середовища не є податковим зобов’язанням в розумінні Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, відповідно відсутній факт затримки від 31 до 90 календарних днів та більше 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, що спростовує доводи відповідача про затримку на 16 та 81 календарних днів граничного строку сплати позивачем узгоджених сум податкових зобов’язань в розмірах 94986,60 грн. та 517233,18 грн. відповідно.

За таких обставин, відповідачем неправомірно застосовано приписи п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” при прийнятті оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Згідно із вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (суб’єкта владних повноважень), якщо він заперечує проти позову. В порушення зазначеної норми відповідач не надав суду жодних доказів правомірності прийняття ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що є підставою для задоволення позовних вимог ЛМКП „Львівводоканал”.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Львові від 26.03.2008 року: №/0/5919, №/0/5920 та від 21.05.2008 року: №/1/9364, №/1/9365, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати в сумі 3 грн 40 коп судового збору присуджуються з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71,86,87,94,98,158,160,162,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити повністю.

2.          Скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Львові від 26.03.2008 року №/0/5919, від 26.03.2008 року №/0/5920, від 21.05.2008 року №/1/9364, від 21.05.2008 року №/1/9365.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Львівського міського комунального підприємства „Львівводоканал” (79017, м.Львів, вул. Зелена, 64, ідентифікаційний код 03348471) 3 грн 40 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                     Морозюк А.Я.