ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.,

суддів

Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу державного підприємства завод "Електроважмаш"

на

ухвалу господарського суду Харківської області від 16 квітня 2008 року

у справі

№ 29/195-08

за позовом

відкритого акціонерного товариства "Турбоатом"

до

державного підприємства завод "Електроважмаш"

про

визнання договорів дійсними

за участю представників сторін:

від позивача –Нестеренко Д.М.

відповідача –не з’явився

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2008 року відкрите акціонерне товариство "Турбоатом" звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до державного підприємства завод "Електроважмаш" про визнання дійсними договорів комісії № 09-21407-804 та № 09-21408-804 від 11 грудня 2002 року.

Одночасно із позовом було подано клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони державному підприємству завод "Електроважмаш" ухилятися від виконання обов`язків комітента за договорами комісії № 09-21407-804 та № 09-21408-804 від 11.12.2002 року укладеними між ВАТ "Турбоатом" і науково виробничим об`єднанням "Електроважмаш".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 квітня 2008 року (суддя П.Тихий) клопотання позивача було задоволено.

В касаційній скарзі, ставиться питання про скасування постановленого судового акту в зв’язку з його невідповідністю нормам процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а ухвалу –без змін.

Заслухавши представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акту, колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, вважає , що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, умовою до застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, тягар доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за зальними правилами відповідно до ст.33 ГПК України.

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову зазначено, що у випадку, якщо відповідач буде продовжувати ухилятися від виконання своїх обов`язків за договорами комісії, позивач може зазнати значних збитків.

Із наведеного вбачається, що при поданні заяви про забезпечення позову не було наведено достатнього обґрунтування та не подано належних і допустимих доказів того, яким чином невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити виконання судового рішення, у разі задоволення позову про визнання договорів дійсними.

Водночас, суд, вживаючи заходи до забезпечення позову, не зазначив жодну обставину, на якій би ґрунтувалось його припущення про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у разі задоволення позову про визнання договорів дійсними, судовим рішенням буде лише закріплено факт їх дійсності, а отже такий судовий акт не потребує здійснення дій з метою його виконання органами державної виконавчої служби або іншим уповноваженим органом.

За таких обставин, в розумінні статті 66 ГПК України, правових підстав для вжиття обраного судом способу забезпечення даного позову немає.

Таким чином, при вирішенні питання необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, були неповно з`ясовані фактичні обставини справи, внаслідок чого висновки суду не є вичерпними і не підтверджуються належними і допустимими доказами.

За таких обставин ухвалу господарського суду Харківської області від 16 квітня 2008 року не можна визнати законною і обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу державного підприємства завод "Електроважмаш" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 16 квітня 2008 року у справі за № 29/195-08 скасувати, а справу передати для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Головуючий, суддя

В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко