ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2008 р.

Справа № 13а/94-2004

11 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянув справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Квантор", вул.Заводська,21, м. Збараж, Тернопільська область, 47300

до Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі, вул. Грушевського, 3, м.Збараж, Тернопільська область, 47300

За участю представників:

позивача:          Панчук С.М., - довіреність № 12 від 23.01.08 р.

відповідача:           Борис І.Д. - довіреність № 21 від 24.03.08 р.

Суть справи:

про визнання нечинними рішення №20 від 15.05.2006р., №107 від 01.06.2007р., №87 від 26.02.2008р. про застосування фінансових санкцій.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що: картками особового рахунку позивача підтверджується порушення строків сплати страхових внесків за, що і застосовані санкції у вигляді штрафу і пені; позивач оскаржуючи рішення №20 від 15.05.2006р. пропущено річний строк звернення до суду; позивачем в 10-ти денний термін не оскаржено рішення до вищестоящого органу Пенсійного Фонду або до суду; ч.15 ст.106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»передбачає, що строк давності, щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін роз’яснено їх права і обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 в порядку ст.130 КАС України.

В засіданні оголошувались перерви до 20.06.2008р., до 01.07.2008р., до 11.07.2008р., до 18.07.2008р., до 25.07.2008р. та до 28.07.2008р., в зв’язку з клопотанням відповідача, зміною позовних вимог та для надання можливості сторонам подати додаткові обґрунтування, заперечення та докази.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

- відповідачем прийняті рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату позивачем страхових внесків №107 від 01.06.2007р., №87 від 26.02.2008р. та №20 від 15.05.2006р. в розмірі відповідно 994,17 грн. штрафу та 172,84 грн. пені, 3263,36 грн. штрафу та 538,19 грн. пені, 11980,19 грн. штрафу та 3818,68 грн. пені.

Відповідно до п.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», п/п 9.3.2 п. 9.3 розділу 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженої постановою Правління ПФУ 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрованої в Мін’юсті України 16.01.2004р. за №128/2004, штрафи за порушення термінів сплати страхових внесків застосовуються по закінченню визначених термінів прострочки на наступний день, а саме до 30 днів –10% від фактично сплаченої суми, до 90 днів –20% і понад 90 днів –50%. Тобто по кожному простроченому періоду приймається окреме рішення з одною ставкою штрафу.

Крім того, вказані санкції відносяться до адміністративно-господарських і для застосування яких ст. 205 ГК України передбачає 6-ти місячний строк з дня виявлення правопорушення, але в любому випадку не пізніше, як через один рік з дня порушення. Закон України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» не містить вказівок з приводу строків застосування санкцій, а ч. 15 ст. 106 цього закону передбачає безстрокове стягнення недоїмки і санкцій, що поняття не тотожні. Тобто, для прийняття рішення строки встановлені, а для стягнення сум за цим рішення строки відсутні.

Як видно з розрахунку фінансових санкцій та пені по особовому рахунку позивача, оскаржені рішення приймались не по закінченню окремо 30 днів, 90 днів і понад 90 днів, і не з одною ставкою штрафу окремо 10%, 20% і 50%, а змішано і без врахування 6-ти місячного терміну застосування санкцій. Так, в рішенні №20 від 15.05.2006р. санкції застосовані за прострочені і фактично сплачені внески ще з 2004р. з застосуванням в одному рішенні трьох ставок штрафу 10%, 20% і 50%, які в рішенні №107 від 01.06.2007р., а в рішенні №87 від 26.02.2008р. з двома ставками та без врахування 6-ти місячного строку.

Слід зазначити, що суми внесків, строки сплати та факт сплати у органах Пенсійного фонду ведеться в автоматичному режимі по особових картках платника і питання виявлення правопорушення не являється проблематичним за виключенням виплати заробітної плати в інший ніж грошовий спосіб.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що відповідач в порушення приписів ст.19 Конституції України діяв не на підставі і не в спосіб визначений вищевказаними нормативними актами.

Разом з тим, суд бере до уваги посилання відповідача на недотримання позивачем річного строку звернення до суду передбаченого ч.2 ст. 99 КАС України і з огляду на ст. 100 цього кодексу позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки рішення №20 прийняте 15.05.2006р., а позов подано 23.05.2008р.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 86, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Збаразькому районі №107 від 01.06.2007р., №87 від 26.02.2008р. про застосування фінансових санкцій.

3. В решта частині позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі 01 серпня 2008 р. до адміністративного суду апеляційної інстанції - Львівського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя