ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2008

Справа №2-5/7106-2008

За позовом - Приватного підприємства «Казантипський залив», м. Щолкіне.

До відповідача - Виробничо-торгівельного підприємства «Юліана», м. Сімферополь.

Про визнання дійсним договору та визнання права власності на нерухоме майно.

Суддя М.П. Гаврилюк

П р е д с т а в н и к и:

Від позивачів – Сирота А.Ю., представник, дов. від 12.06.2008р.

Від відповідача – Луковський О.Б., директор.

Сутність спору:

Позивач - ПП «Казантипський залив» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача - Виробничо-торгівельного підприємства «Юліана» та просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу № 6, укладений між ВТП «Юліана» та ПП «Казантипський залив» від 26.12.2003р. та визнати за ним право власності на нерухоме майно: Ангар для зберігання човнів та катерів площею 264 кв.м., що знаходиться за адресою: АР Крим, м. Судак, Новий Світ, набережна (місцезнаходження – кінець набережної, відповідно до плану схеми розташування об’єкту та топографічної карти із визначенням географічних координат).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення та державної реєстрації Договору, чим порушуються права позивача на набуття права власності.

Відповідач письмового відзиву на позов не представив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2003 р. між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 6, відповідно до п. 1.1 якого продавець - ВТП «Юліана» продав, покупець - ПП «Казантипський залив» купив нерухоме майно, а саме: Ангар для зберігання човнів та катерів площею 264 кв.м., що знаходиться за адресою: АР Крим, м. Судак, Новий Світ, набережна (місцезнаходження – кінець набережної, відповідно до плану схеми розташування об’єкту та топографічної карти із визначенням географічних координат) (надалі – нерухоме майно).

Вказане майно належало ВТП «Юліана» на праві власності та придбане за договором купівлі – продажу №25 від 24.12.1997 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Італ» (продавець) та Виробничо – торговельним підприємством «Юліана» (покупець).

Вказане майно було передане ТОВ «Італ» ВТП «Юліана» 26.12.1997року, що підтверджується актом приймання-передачі та сплачене покупцем, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №16.

Відповідно до п. 2.1 договору, вартість нерухомого мана складає 35000 (тридцять п’ять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 3.1 договору, продавець (ВТП «Юліана») зобов’язується протягом дев’яноста днів з моменту підписання цього договору передати за актом прийому-передачі нерухоме майно, а саме: Ангар для зберігання човнів та катерів площею 264 кв.м., що знаходиться за адресою: АР Крим, м. Судак, Новий Світ, набережна (місцезнаходження – кінець набережної, відповідно до плану схеми розташування об’єкту та топографічної карти із визначенням географічних координат) та нотаріально посвідчити цю угоду.

Відповідно до акту прийому-передачі від 29.12.2003 р, продавець, в особі директора ВТП «Юліана» Луковського О.Б. передав, а Покупець, в особі директора ПП «Казантипський залив» Корецького Л.Г., прийняв об’єкт нерухомого мана, а саме: Ангар для зберігання човнів та катерів площею 264 кв.м., що знаходиться за адресою: АР Крим, м. Судак, Новий Світ, набережна (місцезнаходження – кінець набережної, відповідно до плану схеми розташування об’єкту та топографічної карти із визначенням географічних координат).

Відповідно до п. 3.2 договору, продавець (ВТП «Юліана») зобов’язується протягом 6 (шести) років з моменту нотаріального посвідчення даного правочинну здійснити продавцю оплату вартості нерухомого мана, а саме: Ангар для зберігання човнів та катерів.

Листом вих. № 9 від 21.04.2008 р., позивач повідомив ВТП «Юліана» про необхідність нотаріального посвідчення договору.

Проте, відповідач відмовився від нотаріального посвідчення укладеного між сторонами Договору, вважаючи передане за Договором нерухоме майно своєю власністю та посилаючись на розірвання Договору № 6 від 26.12.2003 р.

Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 6, укладений між ВТП «Юліана» та ПП «Казантипський залив» від 26.12.2003р. та визнати за ним право власності на нерухоме майно: Ангар для зберігання човнів та катерів площею 264 кв.м., що знаходиться за адресою: АР Крим, м. Судак, Новий Світ, набережна (місцезнаходження – кінець набережної, відповідно до плану схеми розташування об’єкту та топографічної карти із визначенням географічних координат), при цьому його вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно до частини 2 статті 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Отже, обов'язковими умовами для визнання судом договору дійсним, у разі ухилення однієї із сторін від його нотаріального посвідчення, є наступи умови:

- сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору.

- відбулося повне або часткове виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України, істотними умовами договору є предмет, ціна та строк дії договору.

Згідно змісту Договору купівлі-продажу № 6 від 26.12.2003 р., стороні дійшли згоди щодо усіх його істотних умов.

Крім того, відповідно до акту прийому-передачі від 29.12.2003р продавець передав, а покупець прийняв нерухоме майно.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання договору дійсним є такими, що підлягають виконанню.

Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про визнання за ним права власності на спірне майно.

У відповідності зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як убачається з матеріалів справи позивач придбав право власності на спірне майно у відповідності з Договором купівлі-продажу № 6 від 26.12.2003р.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання Договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем визнаються та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 6, укладений між Виробничо-торговим підприємством «Юліана» та Приватним підприємством «Казантипський залив» від 29.12.2003р.

3. Визнати за Приватним підприємством «Казантипський залив» (Ленінський район, м. Щолкіне, б. 48, кв. 13, ЗКПО 22266081) право власності на нерухоме майно: Ангар для зберігання човнів та катерів площею 264 кв.м., що знаходиться за адресою: АР Крим, м. Судак, Новий Світ, набережна (місцезнаходження – кінець набережної, відповідно до плану схеми розташування об’єкту та топографічної карти із визначенням географічних координат).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.