ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№ 9/432пн (16/510пн) 8/421пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    В.М.Палій,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        Б.М.Грека,

розглянувши касаційну скаргу Державної компанії "Луганськлегінвест"

на            постанову Луганського апеляційного господарського суду від 04.12.2007р.

у справі №9/432пн (16/510пн) 8/421пн

за позовом Закритого акціонерного товариства "Тенеко"

до                       Комунального підприємства

"Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації"

3-тя особа Державна компанія "Луганськлегінвест"

про                     визнання права власності за ЗАТ "Тенеко" на об'єкт незавершеного

будівництва та спонукання зареєструвати право власності

та за зустрічним позовом Державної компанії "Луганськлегінвест"

до                     1) Закритого акціонерного товариства "Тенеко"

2) КП "Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації"

3) Свердловської міської ради Луганської області

про                     визнання права власності за Верховною Радою України в особі ДК

"Луганськлегінвест" на створений об'єкт нерухомості,

за участю представників:

від ЗАТ "Тенеко": не з'явився,

від КП "Свердловське МБТІ": не з'явився,

від ДК "Луганськлегінвест": Мілоградський О.О. (доручення у справі),

від Свердловської міськради: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Тенеко" звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Комунального підприємства "Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" і просило суд визнати за позивачем право власності на об'єкт незавершеного будівництва - "Цех з виробництва брикетів", що знаходиться за адресою: Луганська область, м.Свердловськ, вул.Лутугіна та зобов'язати відповідача зареєструвати право власності на зазначений об'єкт.

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.03.2007р., залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 19.04.2007р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.07.2007р. (а.с.83-85 т.2) вказані рішення та постанова скасовані, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду даної справи, якій ухвалою суду від 26.07.2007р. (а.с.90 т.2) присвоєно новий номер 9/432пн (16/510пн), третя особа у справі - Державна компанія "Луганськлегінвест" звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до вирішення іншої, пов'язаною з нею справи №8/421пн за позовом ДК "Луганськлегінвест" до ЗАТ "Тенеко", КП "Свердловське МБТІ", Свердловської міської ради Луганської області про визнання права власності, оскільки у справах 9/432пн (16/510пн) та №8/421 предметом спору є той самий об'єкт нерухомості (а.с.93-94 т.2).

Заступник голови господарського суду Луганської області своїм розпорядженням від 21.08.2007р. у справі №8/41пн, керуючись ст.24 Закону України "Про судоустрій України", ст.46 ГПК України, з метою повного та об'єктивного розгляду справи та для вирішення питання щодо об'єднання зі справою 9/432пн (16/510пн), справу №8/421пн передав судді Ворожцову А.Г. (а.с.182 т.2).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.09.2007 об'єднано однорідні справи №9/432пн (16/510пн) та №8/421, в яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу та присвоєно їй номер 9/432пн (16/510пн) 8/421пн (а.с.11-12 т.3).

У своїй позовній заяві ДК "Луганськлегінвест" просить суд визнати за Верховною Радою України в особі ДК "Луганськлегінвест" право власності на новостворений об'єкт нерухомості загальною площею 3 170,3 кв.м., розташований за адресою: м.Свердловськ, вул.Лутугіна (а.с.101-103 т.2).

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.09.2007р. (суддя Ворожцов А.Г.) у задоволені позовних вимог ЗАТ "Тенеко" щодо визнання права власності на спірний об'єкт нерухомості відмовлено. Провадження у справі в частині позову ЗАТ "Тенеко" про спонукання КП "Свердловське міське бюро технічної інвентаризації" зареєструвати за ним право власності на спірний об'єкт нерухомості припинено. Позов ДК "Луганськлегінвест" задоволено частково: визнано за Верховною Радою України в особі Державної компанії "Луганськлегінвест" право власності на новостворений об'єкт нерухомості загальною площею 3 170,3 кв.м., розташований за адресою: м.Свердловськ, вул.Лутугіна Луганської області, до складу якого виходять: виробничий корпус з димовою трубою та осадочною камерою площею 367,8 кв.м.; склад сировини площею 1458,2 кв.м.; трансформаторна підстанція площею 72,4 кв.м.; склад зв'язувальних матеріалів з насосною площею 289,4 кв.м.; протипожежна насосна станція площею 70,9 кв.м.; малі очисні споруди з приямком для твердого осадку площею 16,0 кв.м.; артезіанська свердловина з насосною та баштою Рожновського площею 4,1 кв.м. У задоволені позову ДК "Луганськлегінвест" до КП "Свердловське БТІ" відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ЗАТ "Тенеко" щодо визнання права власності на об'єкт нерухомості, суд першої інстанції виходив з того, що останнім не надано належних доказів проведення ним оплати виконаних робіт та вартості матеріалів, обладнання тощо, що були використані у процесі будівництва спірного об'єкта нерухомості. За висновком суду, ЗАТ "Тенеко" у спірних правовідносинах виконував лише представницькі функції і не має права на одержання у власність побудованого об'єкту (об'єкт незавершеного будівництва), так як він не є ні замовником будівництва, ні власником коштів, за які це будівництво здійснювалося.

Припиняючи провадження у справі в частині позову ЗАТ "Тенеко" до КП "Свердловське МБТІ" про спонукання останнього зареєструвати право власності на спірний об'єкт нерухомості, суд дійшов висновку про те, що з огляду на приписи пункту 1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, пунктів 1, 7 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України, ці вимоги не можуть бути предметом розгляду у господарському суді.

Задовольняючи позовні вимоги ДК "Луганськлегінвест", а саме визнавши право власності Верховної Ради України в особі ДК "Луганськлегінвест" на спірний об'єкт нерухомості, суд першої інстанції керувався ст.ст.15, 16, 316, 331, 876 ЦК України, та виходив з того, що ДК "Луганськлегінвест" є замовником будівництва об'єкту і розпорядником державних коштів.

Відмову у задоволені позову ДК "Луганськлегінвест" до КП "Свердловське МБТІ" суд першої інстанції мотивував тим, що останнє не може бути належним відповідачем за позовом про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 04.12.2007р. (головуючий, суддя Семендяєва І.В., судді Зуєвич А.М., Медуниця О.Є.) рішення суду першої інстанції змінено частково.

Відповідно до постанови, рішення суду першої інстанції за позовом ДК "Луганськлегінвест" до ЗАТ "Тенеко" та Свердловської міської ради про визнання права власності на створені об'єкти нерухомості скасовано та ухвалено нове рішення: відмовлено у задоволенні позову в частині вимог ДК "Луганськлегінвест" до ЗАТ "Тенеко", КП "Свердловське МБТІ" та Свердловської міської ради Луганської області про визнання права власності за Верховною Радою України в особі ДК "Луганськлегінвест" на створений об'єкт нерухомості.

В решті рішення залишено без змін.

Ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволені позову ДК "Луганськлегінвест" в частині визнання права власності, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірний об'єкт не є нерухомістю, будівництво якої закінчене; право власності повинно визнаватися за державою в особі відповідного органу управління; статут ДК "Луганськлегінвест" не передбачає права компанії здійснювати управління державним майном.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ДК "Луганськлегінвест" звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд її скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

ЗАТ "Тенеко" надіслало відзив на касаційну скаргу ДК "Лугансьлегінвест" в якому просить оскаржувану постанову залишити без змін, а скаргу без задоволення з мотивів, викладених у відзиві.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового акта, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є право власності на новостворений об'єкт нерухомості, розташований за адресою: вул.Лутугінська, м.Свердловськ Луганської області, назва якого згідно з робочим проектом: "Будівництво цеху з виробництва брикетів на АБЗ ДВАТ "Трест "Свердловськшахтобуд". Право власності на вказаний об'єкт заявляють ЗАТ "Тенеко" та ДК "Луганськлегінвест", між якими фактично й виник спір.

Так, судами двох інстанцій встановлено, що будівництву спірного новоствореного об'єкту нерухомості загальною площею 3 170,3 кв.м., передувало укладання між Українською державною компанію по реконструкції підприємств вугільної промисловості "Укрвуглереструктуризація" та ЗАТ "Тенеко" договору №99Д/00 від 02.03.2000р. про сумісну діяльність, предметом якого є об'єднання трудових, матеріальних, фінансових та інших ресурсів для сумісної діяльності по будівництву та вводу в експлуатацію брикетної фабрики та асфальтно-бетонного заводу (АБЗ) м.Свердловськ з метою створення нових робочих місць, передбачених проектом ліквідації шахти "Майська" УДКР по розділу "Положення соціально-економічних наслідків ліквідації шахти".

Пунктом 6 цього договору передбачено, що ведення сумісних справ доручається ЗАТ "Тенеко", яке від свого імені укладає договори на надання послуг та придбання матеріалів, оплата яких здійснюється за рахунок грошового внеску компанії "Укрвуглереструктуризація".

У подальшому, між ЗАТ "Тенеко" та Дочірнім підприємством ТОВ ПКФ "Ремо" ІПК "Спецпромтехніка" був укладений договір підряду від 06.03.2000р. на виконання робіт з будівництва цеху для виробництва брикетів у м.Свердловську Луганської області.

Відповідно до п.4.1. цього договору, фінансування робіт здійснюється ЗАТ "Тенеко" (замовником) за рахунок бюджетних коштів, що направлені на створення робочих місць для працівників шахт, що ліквідуються.

Постановою КМУ від 25.12.2002р. №1954 затверджено Порядок створення нових робочих місць для працевлаштування працівників, які вивільняються з вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств, що ліквідуються за рахунок коштів державного бюджету на реструктуризацію вугільної і торфодобувної промисловості.

На підставі вказаної постанови головою Луганської обласної державної адміністрації 13.08.2004р. було видане розпорядження №589, яким Державну компанію "Луганськлегінвест" було визначено замовником із створення нових робочих місць та будівництва відповідних об'єктів і розпорядником державних коштів нижчого рівня, виділених на створення нових робочих місць на 2004 рік та наступні роки.

На підставі зазначених постанови та розпорядження до договору підряду від 06.03.2000р. були внесені зміни та доповнення, а саме: додатковою угодою від 07.12.2004р. №4 було встановлено, що ЗАТ "Тенеко" передає повноваження замовника будівництва ДК "Луганськлегінвест", а додатковими угодами від 10.01.2005р. №5 та від 11.01.2005р. №6 було встановлено, що ДК "Луганськлегінвест" є замовником будівництва, а ДП "ІПК Спецпромтехніка" –підрядником.

За умовами пунктів 1, 2 додаткової угоди від 11.01.2005р. №6, фінансування робіт здійснюється замовником за рахунок Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття згідно із програмою створення нових робочих місць для працевлаштування працівників вугільної промисловості.

Відповідно до додаткової угоди від 02.02.2006р. №7 до договору підряду ЗАТ "Тенеко" має право самостійно здійснювати оплату робіт, що виконані субпідрядними організаціями, за умови узгодження актів виконаних робіт за формою КБ-2 і КБ-3 із Генеральним підрядником.

Колегія суддів, погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, на яких ґрунтується оскаржувана постанова, враховує й таке.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення) майна. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, правовий аналіз наведеної норми, свідчить, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Проте стосовно нерухомого майна, щодо якого законом чи договором передбачено прийняття його до експлуатації, встановлено, що право власності на нього виникає з моменту прийняття до експлуатації.

Основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів незалежно від джерел фінансування їх будівництва, визначені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004р. №1243. Назване положення не встановлює будь-яких виключень із загального правила про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення.

В силу п.1 названого Порядку, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Пунктами 5 та 9 Порядку передбачено, що для пред'явлення закінченого будівництвом об'єкту державній приймальній комісії відповідно до пункту 3 Порядку замовником будівництва об'єкта утворюється робоча комісія, яка на підставі проведеної перевірки визначає готовність закінченого будівництвом об'єкта до пред'являння державній приймальній комісії. Результати перевірки робочою комісією готовності закінченого будівництвом об'єкта до пред'явлення державній приймальній комісії оформляються актами, форми яких затверджуються Мінрегіонбудом. Акти робочої комісії оформляються генеральним підрядником, підписуються головою та членами робочої комісії і передаються державній приймальній комісії.

Як вбачається з матеріалів справи, робоча комісія своїм актом від 26.05.2006р. (а.с.104-105 т.3) визнала прийнятим від генерального підрядника та готовим до пред'явлення державній приймальній комісії побудований спірний об'єкт.

Відповідно до пунктів 27, 28 Порядку, за результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, форма якого затверджується Мінрегіонбудом.

Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт.

Не допускається затвердження акта про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта за відсутності підписів окремих членів державної приймальної комісії.

Датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію.

Судами встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що державна приймальна комісія визнала не готовим до експлуатації спірний об'єкт нерухомості, про що склала акт від 27.11.2006р., який затверджений 06.12.2006р. Першим заступником голови Луганської облдержадміністрації (а.с.48-49 т.2).

Інший акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту без дати, що міститься у матеріалах справи, не підписаний всіма членами комісії, у тому числі Головою державної приймальної комісії, та не затверджений розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації та не зареєстрований Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Луганської області, як того вимагають положення п.27 Порядку (а.с.174-179 т.2).

За таких обставин, колегія суддів погоджується із судом апеляційної інстанції і вважає доведеним факт, що спірний об'єкт не є новоствореним нерухомим майном у розумінні ст.331 ЦК України, оскільки він не прийнятий до експлуатації, що виключає виникнення на нього права власності.

Одночасно колегія суддів враховує й те, що відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації. Законом ніякі винятки із цього правила не встановлені. Отже, до державної реєстрації право власності на об'єкти нерухомого майна, що прийняті до експлуатації, не виникає. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державний реєстрації, право власності на таке новостворене майно виникає з моменту державної реєстрації.

Лише після закінчення будівництва та введення в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, право власності на які підлягає реєстрації, місцевими органами державної влади або органом місцевого самоврядування майбутньому власнику видається свідоцтво про право власності на відповідний об'єкт нерухомого майна (п.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно). Реєстрація права власності здійснюється на підставі свідоцтва. З цього моменту виникає право власності на новостворений об'єкт нерухомого майна.

Є помилковим посилання скаржника на ст.876 ЦК України, відповідно до якої власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором, бо її положення не поширюються на спірні правовідносини, оскільки названа стаття кореспондується не з частинами 1, 2 ст.331 ЦК України (новостворене нерухоме майно), а з частиною 3 цієї статті (незавершене будівництво), якою встановлено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Між тим, предметом спору у даній справі є право власності на новостворене нерухоме майно, а не на незавершене будівництво.

Погоджується колегія суддів й з доводами апеляційного суду про те, що право власності держави повинно визнаватися за відповідним органом державного управління, яким ДК "Луганськлегінвест" не являється, що свідчить про безпідставність вимог останньої визнати право власності на спірний об'єкт за Верховною Радою України в особі ДК "Луганськлегінвест".

Тим більше, що своїх вимог на спірний об'єкт нерухомості не заявляли ні Верховна Рада України, ні Луганська обласна державна адміністрація, яка своїм розпорядженням №589 від 13.08.2004р. (а.с.88 т.1) визначила ДК "Луганськлегінвест" лише замовником із створення нових робочих місць та будівництва відповідних об'єктів і розпорядником державних коштів, як то дозволялося пунктом 4 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002р. №1954, де зазначено, що у разі необхідності облдержадміністрації визначають з прийняттям відповідного рішення організацію, на яку покладаються обов'язки та функції замовника із створення нових робочих місць. При цьому Луганська обласна державна адміністрація є засновником позивача –ДК "Луганськлегінвест", яка, у свою чергу, згідно п.п.4.3., 4.4 Статуту (а.с.121 т.2) користується лише правом повного господарського відання щодо майна, наданого засновником.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права, ґрунтується на встановлених обставинах справи, а тому підстав для її зміни або скасування немає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державної компанії "Луганськлегінвест" залишити без задоволення, а постанову Луганського апеляційного господарського суду від 04.12.2007р. у справі №9/432пн (16/510пн (8/421пн) - без змін.

Головуючий, суддя                                                            В.М.Палій

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                Б.М.Грек