ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.04.08р.

Справа № 9/122-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДН Транс" м.Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна плюс"

м.Дніпропетровськ

про стягнення 15074 грн. 52 коп.

Суддя Подобєд І.М.

Представники:

Від позивача - представник не з'явився

Від відповідача - Коптєлова Н.Л. - ю/к, довіреність від 14.04.08р.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ "ДН Транс" звернулося у березні 2008 року із позовом до ТОВ "Фортуна плюс", в якому просить господарський суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 15074,52 грн. заборгованості за надані послуги міжнародного перевезення автомобільним транспортом, у тому числі: 14424,52 грн. - основного боргу, 136,31 грн. - пені, 41,40 грн. - 3% річних, 472,29 грн. –збитків від інфляції, а також судові витрати по справі. Позивач обґрунтовує свої вимоги наявністю невиконаних відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором № 244 від 26.11.07р.

У зв’язку зі здійсненням Відповідачем часткової сплати боргу в сумі 5905 грн. заявою від 01.04.08р. Позивач зменшив позовні вимоги і просить остаточно стягнути з Відповідача на свою користь суму 8519,52 грн. основного боргу, 88,45 грн. пені, 323,06 грн. збитків від інфляції, 26,90 грн. –3 % річних, всього –8957,93 грн., а також судові витрати у справі.

Відповідач позов не визнає, посилається на сплату стягуваної суми, яка була перерахована позивачу платіжним дорученням № 596 від 10.04.2008р., про що свідчить відбиток Центрального відділення КБ “Приватбанк” м.Дніпропетровська. Окрім того, відповідач посилається на ненадання йому позивачем акту виконаних робіт, який відповідно до п.п. 4.2 укладеного між позивачем та відповідачем договору та контракту-заявки № 26/11 від 26.11.2007р., є однією з підстав сплати наданих позивачем послуг. Разом з цим, відповідач не погоджується із розміром нарахування, зокрема, інфляційних збитків. Відповідно до листа ВСУ від 03.04.97 р. № 62-97 р. щодо порядку застосування індексів інфляції, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому сума, внесена за період з 1 по 15 число індексується за період відповідного місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок слід починати з наступного місяця. Тобто, за наявності права на нарахування, втрати від інфляції за січень 2008 року у розмірі 67,47 грн. нараховуватись не повинні, так як оплата частково здійснена 31.01.2008 року. До того ж, Відповідач вказує на те, що сума інфляційних збитків повинна становити 230,03 грн., оскільки Позивачем не вірно визначено розмір офіційного індексу інфляції, так як у лютому місяці він становив 102,7% на підставі опублікування в “Урядовому кур’єрі” від 12.03.2008р.

В судовому засіданні 17.04.08р. за згодою Відповідача оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника Відповідача та Позивача, який був присутній у попередньому засіданні, дослідивши надані докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДН Транс" (далі –Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортуна плюс" (далі –Відповідач) був укладений договір міжнародного перевезення автомобільним транспортом № 244 від 26.11.07р. (далі –Договір), відповідно до умов якого Відповідач, діючи в інтересах замовника, залучив Позивача для доставки вантажу автомобільним транспортом в міжнародному сполученні, який зобов’язався доставити, заявлені Відповідачем вантажі, а Відповідач зобов’язався сплачувати послуги Позивача на погоджених Договором умовах (п.п. 1.2. Договору).

Контрактом - заявкою № 26/11 від 26.11.2007р., яка є невід’ємною частиною Договору, передбачено, що оплата послуг здійснюється після надання оригіналів СМR (міжнародна транспортна накладна), рахунку-фактури та акту виконаних робіт.

У відповідності до п.п. 4.2. вищевказаного договору, оплата наданих Позивачем за цим договором послуг здійснюється Відповідачем після здійснення перевезення в термін 10 банківських днів з моменту надання оригіналів документів, якщо в Заявці не вказано інше, а підставою для оплати є рахунок-фактура, СМR (міжнародна транспортна накладна), акт виконаних робіт.

Згідно взятих на себе зобов’язань по вказаному договору, Позивач надав Відповідачу послуги з перевезення пред’явленого вантажу, що підтверджується оригіналами товарно-транспортних накладних (CMR) № 122328 та № 122330, оформлених при здійсненні перевезень.

Відповідно до контракту –заявки № 26/11 від 26.11.2007р. та виставленого Позивачем рахунку № 510 від 11.12.2007р., які були надані до матеріалів справи Позивачем, вартість зазначених послуг з перевезення у міжнародному сполученні становить 14424,52 грн.

Згідно пункту 5.4 Договору, до заборгованості, яка виникла у Відповідача, Позивач вимагає стягнення з боржника додатково до суми основного боргу, пеню - в сумі 136,31 грн. нарахованої за період з 25.01.2008р. по 01.03.2008р., а за прострочення грошових зобов’язань, на підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, Позивач нарахував Відповідачу на суму основного боргу додатково та вимагає стягнення з Відповідача суму 41,40 грн. - 3% річних та 472,29 грн. - збитків від інфляції.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, 31.01.2008р., тобто до пред’явлення Позивачем позову до суду (відправлений поштою 29.02.08р.), Відповідачем було здійснено часткову сплату основного боргу на суму 5905 грн., у зв’язку із чим Позивач зменшив позовні вимоги і просить стягнути з Відповідача суму 8957, 93 грн. (8519,52 грн. - основного боргу, 88,45 грн. - пені, 323,06 грн. - збитків від інфляції, 26,90 грн. –3 % річних).

В подальшому 10.04.2008р. Відповідач платіжним дорученням №596 перерахував Позивачу ще суму 8519,52 грн. на сплату основного боргу.

Як встановили сторони у п. 4 Договору, вартість виконаних послуг визначається за угодою сторін на кожне перевезення окремо в транспортній заявці, яка є невід'ємною частиною договору. Сума включає вартість послуг з перевезення, розмір яких зазначається в акті виконаних робіт і оплачується згідно з виставленим рахунком.

Як вбачається із пояснень Відповідача, в процесі організації перевезення сторони спочатку погодили вартість перевезення у розмірі 2100 євро по курсу НБУ на день вивантаження, що відповідало 15434,52 грн., згідно із офіційним курсом НБУ на 07.12.2007р. - 734,9770 грн. за 1 євро, та підтверджується контракт-заявкою №26/11 від 26.11.2007р., що була отримана Відповідачем телефонним (факсовим) зв’язком.

В подальшому у зв’язку із допущеною Позивачем прострочкою у строках доставки вантажу на 2 доби (згідно з заявкою строк доставки 4-5 грудня 2007 року, а згідно з відміткою на транспортній накладній Замовник (вантажоодержувач) –ТОВ „Р.Е.Й.В.” отримав вантаж 07.12.2007р.) між сторонами виникли суперечки щодо остаточного розміру оплати з врахуванням штрафних санкцій, передбачених п. 5.6 умов вказаного договору.

09.01.2008р. Позивач погодився зі зменшеною вартістю наданих ним послуг, що підтверджується переоформленим рахунком –фактурою на суму 14424,52 грн., яка була направлена Відповідачу. Але відповідний акт виконаних робіт Позивач при цьому Позивачу не надав.

Отже, направлений Позивачем Відповідачу рахунок –фактура є недостатньою підставою для оплати наданих послуг, так як п.п. 4.2 Договору передбачено надання акту виконаних робіт, який є належним підтвердженням дійсної суми для оплати та доказів надання цього акту не надано до позовної заяви.

Згідно з ч.3 ст. 220 Господарського кодексу України, боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч.1 ст. 221 Господарського кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов'язання, якщо він, зокрема, не виконав дій, що випливають із змісту зобов'язання.

Вищевказані обставини підтверджують доводи Відповідача, що оплата наданих Позивачем послуг, не була здійснена у встановлений п.п. 4.2. Договором термін, у зв'язку з ненаданням Відповідачу належного підтвердження дійсної суми для оплати послуг, тобто мала місце прострочка кредитора, яка ускладнювала для Відповідача остаточний розрахунок.

Таким чином, у зв’язку із зменшенням позовних вимог суд приймає відмову Позивача від частини позовних вимог у сумі 5905 грн. основного боргу, 47, 86 грн. пені, 14,50 грн. 3% річних та 149,23 грн. збитків від інфляції, і провадження у цій частині позовних вимог підлягає припиненню, згідно п.4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо позовних вимог з оплати зазначених послуг на суму 8519,52 грн. основного боргу, то оскільки Відповідач добровільно виконав ці свої грошові зобов’язання перед Позивачем після пред’явлення позову то, згідно ст. 202 Господарського кодексу України, їх слід вважати припиненими, а тому провадження у справі в цій частині позовних вимог також підлягає припиненню - за відсутністю предмету спору, відповідно до приписів ст. 80 ч.1 п.1-1 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо решти позовних вимог Позивача про стягнення суми 88,45 грн. пені, 323,06 грн. інфляційних нарахувань та 26,90 грн. 3% річних, то у їх задоволенні слід відмовити з огляду на те, що прострочка виконання Відповідачем своїх зобов’язань виникла у тому числі з вини Позивача, як кредитора, який не направив своєчасно Позивачу акт виконаних робіт з узгодженою їх вартістю.

Судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 80 ч.1 п. п. 1-1 та 4, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна плюс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДН Транс" суми 14424 грн. 52 коп. основного боргу, 47 грн. 86 коп. пені, 14 грн. 50 коп. 3% річних, 149 грн. 23 коп. збитків від інфляції, провадження у справі припинити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДН Транс" суму 85 грн. 19 коп. витрат на держмито, 66 грн. 68 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд

Рішення підписано 30.05.08р.