ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.06.08                                                                                           Справа № 2/52-1020

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Кордюк Г.Т.

суддів:                                                                        Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Авангард», м.Тернопіль.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 6.05.2008 року

у справі №2/52-1020

за позовом: ТзОВ «Агросфера», м.Дніпропетровськ.

до відповідача: ПП «Авангард», м.Тернопіль.

про стягнення 42555,25 грн.

За участю представників:

від позивача – Сокальський В.В.- представник.

від відповідача – не з»явився.

Роз'яснено права й обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало, від здійснення технічної фіксації судового процесу представник сторони відмовився.

Рішенням господарського суду Тернопільської області (суддя Колубаєва В.О.) від 06.05.2008р. у справі №2/52-1020 позов ТзОВ «Агросфера», м.Дніпропетровськ задоволено в частині стягнення з ПП «Авангард», м.Тернопіль

заборгованості за поставлені матеріальні цінності в сумі 37875,59 грн., 2023,88 грн. пені, 2279,10 грн. –процентів, 421,78 грн. відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в решті позову відмовлено.

При прийнятті рішення, суд мотивував тим, що відповідачем договірні зобов»язання в частині проведення з позивачем повних розрахунків згідно умов договору виконано частково, сума боргу 37875,59 грн. підлягає стягненню в примусовому порядку, тому позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення.

На підставі п.6 ст.232 ГК України, за несвоєчасну оплату з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 2023,88 грн. за період з 17.09.2007р. по 17.03.2008р. та на підставі п.7.2 договору за несвоєчасне погашення заборгованості за товарним кредитом, річні 25 % за період з 25.11.2007р. по 28.02.2008р. в сумі 2279,10 грн.

Відповідач по факсу направив клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв»язку з відрядженням повноважного представника.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Приватним підприємством «Авангард», м.Тернопіль подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, покликаючись, що:

-при продажу товарів у кредит (розстрочку) з покупця на користь продавця можуть стягуватись відсотки, якщо покупець прострочив оплату товару. Проценти нараховуються відповідно до ст.526 ЦК України;

-розмір процентів повинен бути не вище діючих на момент продажу товарів річних ставок за фінансові кредити банку, що обслуговує суб'єкта господарювання, який здійснює продаж у розстрочку;

-при прийнятті рішення судом не витребовувались від позивача, а в матеріалах справи відсутня - довідка з банку про розмір річних ставок за фінансові кредити станом на листопад 2007року;

-суд не дослідив правомірність проведеного розрахунку (додаток №1) нарахування відсотків за користування товарним кредитом у розмірі - 25 %;

-за статистичними даними, розмір річних ставок по кредитах станом на листопад 2007року становив - 15-20%, а отже значно менше ніж це зазначено в п.7.2. договору.

Відповідач вважає, що норма пункту 7.2 укладеного договору суперечить нормативно-правовим актам, що регламентують отримання прибутку (у вигляді процентів) за грошовими операціями. Такі операції можуть проводити тільки банки, кредитні спілки та інші фінансові установи при наявності відповідної ліцензії Національного банку України.

Ст.625 ЦК України передбачає проценти, як санкцію за порушення боржником грошового зобов'язання (за прострочення боржника) і встановлює їх у розмірі трьох процентів річних, якщо актом цивільного законодавства не встановлено інший процент.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши фактичні обставини справи, правильність застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:

Між сторонами у справі 12.06.2007р. укладено договір купівлі-продажу №616-К4 відповідно до п.1.1 якого, продавець - ТзОВ «Агросфера»зобов»язується передати, а покупець ПП «Авангард»прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, (товар), відповідно до умов договору згідно специфікації №1.

По накладних №210612/19 від 21.06.2007р., №11101/19 від 1.11.2007р. відповідач отримав товару на суму 52177,59 грн.

Відповідно до п.4.1 договору, покупець згідно умов договору, повинен до дати передачі товару перерахувати на поточний рахунок продавця суму попередньої оплати у розмірі, вказаному у специфікаціях. На залишок заборгованості продавець надає покупцю товарний кредит строком до 25 листопада на умовах сплати 0,01% річних за користування товарним кредитом та здійснює нарахування процентів на фактичну суму заборгованості, у день остаточного погашення основного боргу.У випадку, якщо в зазначений термін оплата не буде проведена, у силу вступають положення про санкції, передбачені розділом 7 даного Договору.

Товар вважається оплаченим у момент надходження грошей на розрахунковий рахунок продавця.

Відповідач за отриманий товар розрахунки провів частково на суму 14302 грн., сума боргу на день заявлення позову становила 37875,59 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов»язанні встановлений (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України).

Обов»язок належного виконання зобов»язання встановлено ст.193 ГК України.

Враховуючи, що боржником обов»язку щодо оплати за отриманий товар в термін, передбачений договором не виконано, тому місцевим господарським судом правомірно задоволено вимоги щодо стягнення боргу в сумі 37875,59 грн.

Стягнення пені в розмірі 2023, 88 грн. за період з 17.09.2007р. по 1.03.2008р. правомірно господарським судом задоволено, враховуючи вимоги п.6 ст. 232 ГК України, п.7.1 договору.

Стягнення місцевим господарським судом процентів за користування товарним кредитом (36524,32 грн.) в сумі 2279 грн. (за три місяці) здійснено судом на підставі п.7.2 договору.

Доводи апеляційної скарги судом відхиляються, як необґрунтовані, не заслуговують на увагу, оскільки п.7.2 договору не суперечить законодавству.

Відповідно до ч.5 ст.694 ЦК України (продаж товару у кредит), якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст.536 ЦК України від дня, коли товар має бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Відповідно до ч.2 ст.536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Сторони в договорі визначили процент за користування товарним кредитом 25 % річних.Покликання апелянта, що розмір річних ставок по кредитах значно менший ніж це зазначено в п.7.2 договору є необґрунтоване.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відхиляється, оскільки документально не обґрунтовано, не подано доказів знаходження представника у службовому відрядженні.Суд обов»язкову участь сторін не визнавав, нез»явлення представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, а заявлення клопотання свідчить про затягування розгляду справи.

Керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.. Рішення господарського суду Тернопільської області від 6.05.2008 року

у справі №2/52-1020 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Авангард», м.Тернопіль - без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в

касаційному порядку.

Головуючий-суддя Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                  Давид Л.Л.

Суддя                                                                                  Мурська Х.В.