СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

12 червня 2008 року

Справа № 2-2/16787-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Дергачьов Іван Олександрович, довіреність № 92 юр від 09.06.08;

відповідача, Білошейкін Іван Дмитрович, довіреність № 2/7 від 06.07.07;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма "Макон" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 27 березня - 07 квітня 2008 року у справі №2-2/16787-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма "Макон" (вул. Одеська, 9-29, Сімферополь, 95001)

до           Відкритого акціонерного товариства "Урожайненський комбінат хлібопродуктів" (вул. Будівельників, 13, Красногвардійське, 97000)

про стягнення 17989,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю „Аграрно-торгова фірма „Макон” - звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відкритого акціонерного товариства „Урожайненський комбінат хлібопродуктів” про стягнення 17 989грн. 88 коп. збитків, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач необгрунтовано відмовився укласти договір зберігання зерна з позивачем, у зв’язку з чим останній не зміг виконати свої зобов’язання по поставці товару перед іншим контрагентом та зазнав збитків у вигляді недоотриманого прибутку.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 27 березня –07 квітня 2008 року (суддя Толпиго В.І.) у задоволенні позову відмовлено.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог.

Позивач оскаржує вказаний судовий акт у зв’язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та неповним з’ясуванням обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, зокрема заявник апеляційної скарги вказує, що акт від 31.10.2007 є доказом відмови відповідача укласти договір зберігання зерна, проте судом першої інстанції йому не надано належної оцінки.

Доводи сторони мотивовані також іншими обставинами, які більш детально викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач надав до суду апеляційної інстанції відзив, згідно якого проти задоволення апеляційної скарги заперечує.

Розпорядженням голови Севастопольського апеляційного господарського суду В.М. Коваля від 12 червня 2008 року у зв’язку із закінченням повноважень суддю Горошко Н.П. у складі колегії замінено на суддю Волкова К.В.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю „Аграрно-торгова фірма „Макон” звернулось до відкритого акціонерного товариства „Урожайненський комбінат хлібопродуктів” з листом під вих. № 345/1 від 30.10.2007, в якому підприємство просить дати пояснення про причини відмови в укладенні договору зберігання (а.с. 13).

Відповідно до статті 957 Цивільного кодексу України договір складського зберігання укладається у письмовій формі. Письмова форма договору складського зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття товару на товарний склад посвідчене складським документом.

Як правильно зазначає суд першої інстанції, види складських документів встановлені статтею 961 Цивільного кодексу України, пунктом 1.1. Положення «Про обіг складських документів на зерно»(далі Положення), затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 27 червня 2003 року № 198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 липня 2003 року за № 605/7926.

Порядок переоформлення зерна від одного власника іншому встановлений Інструкцією «Про порядок ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його перероблення на хлібоприймальних і зернопереробних підприємствах незалежно від їх форми власності і господарювання»- пункт 6.1., пункт 5 Положення „Про обіг складських документів на зерно”.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, закрите акціонерне товариство „АТ «Каргилл”, з яким позивач уклав договір постачання пшениці 4 класу в кількості 436,584тн. на загальну суму 545731грн.75коп., 31.10.2007 звернулось до відкритого акціонерного товариства „Урожайненський комбінат хлібопродуктів” з листом про переоформлення зерна пшениці 4 класу в кількості 439тн. на товариство з обмеженою відповідальністю „АТФ Макон”.

Однак, переоформлення зерна пшениці не було проведене, у зв'язку з тим, що при передачі закритому акціонерному товариству «АТ Каргилл»на зберігання зерна пшениці, останньому було видано складську квитанцію, обов'язок видачі якої при оформленні партії зерна на зберігання, встановлений пунктом 1.7. Положення „Про обіг складських документів на зерно”. Підставою для видачі складської квитанції на зерно є угода про зберігання зерна, укладена між зерновим складом і поклажодавцем, та факт прийняття зерна на зберігання (пункт 3.2. Положення).

Подвійне або просте складське свідоцтво на зерно зерновий склад виписує на вимогу поклажодавця (пункт 4.2. Положення).

Відповідач прийняв на зберігання зерно пшениці від закритого акціонерного товариства „АТ «Каргилл”, видав останньому складську квитанцію, складське свідоцтво не видавалось, доказом чого є договір поставки від 25.10.2007, укладений між позивачем та закритим акціонерним товариством „АТ Каргилл”, оскільки в тексті договору вказується лише складська квитанція.

Судова колегія погоджується із місцевим господарським судом у тому, що положення про обіг складських документів на зерно не передбачає можливості передачі складських квитанцій від одного власника зерна іншому, вона повинна бути повернена поклажодателем складу при витребуванні зерна та при видачі зерна погашається шляхом внесення запису про її погашення на всіх екземплярах.

Внаслідок того, що складське свідоцтво (подвійне або просте) не видавалось закритому акціонерному товариству „АТ Каргилл”, не могла бути оформлена передача від закритого акціонерного товариства „АТ Каргилл” товариству з обмеженою відповідальністю „АТФ Макон” без укладення договору зберігання.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, немає порушень відповідачем Інструкції „Про порядок ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його перероблення на хлібоприймальних і зернопереробних підприємствах незалежно від їх форми власності і господарювання”, Положення про обіг складських документів на зерно.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на тому, що в матеріалах справи наявний лист позивача - товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрно-торгова фірма „Макон” - від 30.10.2007 під вих. № 345/1. згідно якого товариство просить дати пояснення про причини відмови в укладенні договору зберігання. Проте позивач не надав доказів того, коли саме підприємство звернулось із пропозицією про укладення договору.

Натомість в матеріалах справи наявний лист відповідача від 01.11.2007 під вих. № 494 (а.с. 22), з якого вбачається, що відповідач не заперечував проти укладення договору та вказав перелік необхідних для його укладення документів.

Судова колегія відхиляє посилання заявника апеляційної скарги на акт від 31.10.2007 як на доказ відмови відкритого акціонерного товариства „Урожайненський комбінат хлібопродуктів” укласти договір зберігання зерна, оскільки в зазначеному акті є запис відповідача про неможливість переоформлення зерна, у зв'язку з відсутністю договору зберігання, а не про відмову від укладення договору зберігання.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, доказів, які б спростовували вищенаведені обставини, заявник апеляційної скарги судовій колегії не надав.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що господарським судом Автономної Республіки Крим правильно застосовані норми процесуального і матеріального права, рішення суду відповідає вимогам процесуального закону, встановлені в ньому обставини підтверджуються наявними матеріалами справи, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні, підстав для задоволення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 101, 102, пуктом 1 частини 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма "Макон" залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 27 березня - 07 квітня 2008 року залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.С. Голик

Судді                                                                                К.В. Волков

Ю.М. Гоголь