ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.06.08
р.
Справа № 38/57

Господарський
суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при
секретарі судового засіданні Зікєєвої Л.П.

розглянув
у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за
позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Мобінет” м. Макіївка
Донецької області

до
відповідача:  Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1                     м. Харцизьк
Донецької області

про  стягнення 15 248 грн. 34 коп.

за
участю

представників
сторін:

від
позивача: ОСОБА_2. представник за дов. НОМЕР_1 від 12.11.2007 р.

від
відповідача:  не  з'явився

Суть
спору:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю „Мобінет” м. Макіївка Донецької області, звернувся до
господарського суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.
Харцизьк Донецької області про стягнення суми основного боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції і 3% річних від суми заборгованості за весь час
прострочки у розмірі 15 248грн.34коп.

06.05.2008р.   від позивача на адресу господарського суду
надійшов лист №100 від 21.04.2008р., в якому він повідомив суду, що у
відповідача по справі ОСОБА_1 м.Харцизьк Донецької області банківський рахунок
відсутній, оплата за продукцію, поставлену за договором поставки від
01.06.2006р. №06/56-1, здійснювалась готівкою через касу підприємства із
застосуванням РРО.

Лист
судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

16.05.2008р.
на адресу господарського суду Донецької області надійшов витяг із Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до
якого станом на 12.05.2008р. ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець
та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Витяг
судом  розглянутий, прийнятий до уваги та
залучений до матеріалів справи.

19.05.2008р.
на адресу господарського суду від Виконавчого комітету Харцизької міської ради
Донецької області надійшла відповідь №01-32-вх-996 від 18.04.2008р., відповідно
до якої ОСОБА_1 м.Харцизьк зареєстрована 06.04.2006р. та станом на 21.04.2008р.
документів на ліквідацію не надходило.

26.05.2008р.
на адресу господарського суду від відповідача надійшло клопотання №02-05/08 від
22.05.2008р., в якому він просить відкласти судове засіданн, у зв'язку з
надходженням у лікарні, яке судом розглянуте, прийняте до уваги та залучене до
матеріалів справи.

26.05.2008р.
позивач надав суду письмові пояснення з додатком копії рахунку - фактури від
26.04.2007р. №СФ-2604/06 та копії договору про надання послуг №98/1-У від
01.06.2006р., які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів
справи.

26.05.2008р.
відповідач у судовому засіданні надав відзив на позовну заяву №03-05/08 від
22.05.2008р., в якому позовні вимоги у розмірі 14 301грн.50коп. визнає у
повному обсязі та зобов'язується до 31.05.2008р. погасити вищезазначену
заборгованість, приєднавши до відзиву гарантійного листа №04-05/08 від
22.05.2008р.

Відзив
та доданий до нього документ судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений
до матеріалів справи.

Перед
початком розгляду справи по суті позивача було ознайомлено з правами та
обов'язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У
судовому засіданні позивач надав клопотання про відмову від фіксації судового
процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та
задоволено.

Відповідно
до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів
справи.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши  уповноваженого представника позивача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.06.2006р.
між Товариством з обмеженою відповідальністю „Мобінет” м. Макіївка Донецької
області  (за договором - постачальник,
далі-позивач) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 м. Харцизьк Донецької
області  (за договором - покупець, далі -
відповідач)  було укладено договір
поставки №56-1 (далі - договір), згідно якого постачальник зобов'язувався
поставити продукцію у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити цю
продукцію (п.1.2)

Предметом
договору є продукція Рге-Раid, в подальшому (продукція), яка зазначена у пункті
договору 1.1.

Порядок
розрахунків передбачено розділом 4 договору, а саме: оплата продукції
здійснюється виключно шляхом одноразової 100% передплати (п.4.1)

Підставою
для оплати продукції є рахунок, який виставляється на підставі замовлення на
закупку покупця, прийнятої та затвердженої постачальником  при наявності у постачальника продукції для
продажу. Рахунок дійсний на протязі 3-х банківських дні з моменту його випису
(п.4.2 договору).

На
виконання вимог договору 26.04.2007р. відповідачу була передана продукція
Рге-Раid на умовах відстрочки платежу у зв'язку з продовженими партнерськими
відносинами на загальну суму 14 320грн.50коп., що підтверджується рахунком
-фактурою від 26.04.2007рНОМЕР_1 (зі строком оплати до 01.05.2007р.) та
видатковою накладною від 26.04.2007р. №РН-901342.

З урахуванням
взаємозаліку зустрічних однорідних вимог (винагорода, згідно договору про
надання послуг №98/1-У від 01.06.2006р. у розмірі 19грн., який міститься у
матеріалах справи) заборгованість відповідача перед позивачем за рахунком
-фактурою від 26.04.2007р.НОМЕР_1 склала 14 301грн.50коп.

12.12.2007р.
позивач направив на адресу відповідача претензію №268, в якій пропонував
останньому погасити  заборгованість у
розмірі 14 301грн.50коп., яку відповідач залишив без реагування.

Станом
на 23.05.2008р. відповідач не здійснив оплату заборгованості позивачу.

Таким
чином,  за відповідачем значиться
заборгованість за поставлену продукцію у розмірі 14 301грн.50коп.

До
теперішнього часу відповідачем заборгованість за поставлену продукцію у
розмірі  14 301грн.50коп. не погашена,
тому позивач просить суд стягнути  її з
відповідача та проти якої відповідач не заперечує.

Крім
того, позивач наполягає на стягненні з відповідача інфляційних збитків у
розмірі 815грн.19коп.,  3% річних у
розмірі 131грн.65коп.  у зв'язку з порушенням
грошового зобов'язання.

Відповідно
вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається  як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Позивач
у підтвердження позовних вимог посилається на договір поставки №06/56-1 від
01.06.2006р., видаткову накладну від 26.04.2006р. №РН-901342, рахунок -фактуру
від 26.04.2007р.НОМЕР_1, копію договору про надання послуг №98/1-У від
01.06.2006р., претензію №268 від 12.12.2007р., письмові пояснення від
23.05.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідач
посилається на клопотання від 22.05.208р., відзив на позовну заяву №03-05/08
від 22.05.2008р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно
до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач
обґрунтовує свої вимоги нормами Господарського кодексу України, Цивільного
кодексу  України, тому судом при розгляді
справи застосовані ці  норми, бо суд не
має право самостійно змінювати предмет або підстави позову.

Оскільки
між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то  судом застосовані положення Господарського
кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право
відношення у господарській сфері.

Господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,  з
господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст.
174 ГК України)

Суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору   ( п. 1 ст. 193 ГК
України).

Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом в силу приписів  абзацу 2 п. 1
ст. 193 ГК України.

Частиною
2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами
цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509
ЦК України передбачено, що у силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана
здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати
майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно
до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною
другою ст.530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником
обов”язку не встановлений або визначений моментом пред”явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов”язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги, якщо обов”язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом
1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після
його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо
договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк
оплати товару.

Суд
вважає, оскільки відповідач до теперішнього часу не розрахувався за поставлену
продукцію  на суму 14 301грн.50коп., то
вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є доказаними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК
України).

Отже,
на підставі наведеного суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення 3% річних
у розмірі 131грн.65коп. та інфляційних збитків у розмірі 815грн.19коп.,  є такими, що підлягають задоволенню.

Визнання
відповідачем позову не суперечить діючому законодавству та не  порушує прав і охоронюваних законом інтересів
інших осіб.

З
урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на
відповідача, який необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи
викладене та керуючись 174, 193 Господарського кодексу України,  ст.ст.11, 509, 526, 530, 625, 692 ЦК України,
ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу
України,  господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Мобінет” м. Макіївка Донецької
області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Харцизьк Донецької області
про стягнення суми основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
і 3% річних від суми заборгованості за весь час прострочки у розмірі 15
248грн.34коп., задовольнити.

Стягнути
з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Мобінет” м.Макіївка
Донецької області (86430, Донецька область,                м. Макіївка, вул.Ліхачева,60,
р/р в ДФ ВАТ “Родовід банк”,
МФО 394512, ) заборгованість у розмірі 14 301грн.50коп.,
3% річних у розмірі 131грн.65коп. та
інфляційні у розмірі 815грн.19коп., держмито 152грн.50коп.  та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення
оголошено у судовому засіданні 09.06.2008року.

Видати
наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку
з дня його прийняття.

Суддя

Надруковано 3 примірника:

1 - до справи

2 - сторонам у справі