КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

04.07.08 р.                                                                                          № 8/562

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя

Чорногуз М.Г. (доповідач по справі),

Судді

Жук Г.А.

Зеленіна Н.І.

секретар судового засідання Рустам`ян Е.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Пономаренко Ю.П. –представник за дов. б/н від 20.04.08 р.;

від відповідача: не з’явились.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш»

на рішення господарського суду Полтавської області від 14.04.2008 року

у справі № 8/562 (суддя Плеханова Л.Б.)

за позовом Фірми «Хімзахист»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Одеса,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш», м. Кременчук,

про стягнення грошових коштів,-

встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.04.2008 року задоволено частково позовні вимоги Фірми «Хімзахист»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш»про стягнення грошових коштів, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш»на користь Фірми «Хімзахист»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю 321594,04 грн. суми основного боргу, пені в сумі 25674,65 грн., 40842,44 грн. інфляційних, 9542,09 грн. -3 % річних, 16000 грн. витрат на адвокатські послуги, 4084,77 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш»звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі та скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 14.04.2008 року по справі № 8/562 повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи та прийнятті рішення господарським судом неповно з'ясовані обставини справи, що мають значення для справи, висновки викладені в рішення місцевого господарського суду не відповідають дійсним обставинам справи, а також господарським судом Полтавської області були порушені та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26 травня 2008 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш»на рішення господарського суду Полтавської області до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін.

Розпорядженням заступника голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 4 липня 2008 року склад колегії суддів змінено, у зв’язку з перебуванням хворобою судді Андрейцевої Г.М., розгляд справи визначено здійснити колегії у складі: головуючий суддя –Чорногуз М.Г., судді Жук Г.А., Зеленіна Н.І.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш»явку свого представника в судове засідання не забезпечило та звернулось з клопотанням про відкладення розгляду справи до вересня місяця у зв’язку із відпусткою повноважного представника. В попередніх судових засіданнях представник відповідача по справі підтримував доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі та скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 14.04.2008 року по справі № 8/562 повністю.

Колегія суддів виходить з того, що розгляд справи неодноразово відкладався, представники сторін в судових засіданнях мали можливість надати необхідні докази та сформулювати свою позицію відносно спору, відповідачеві у справі була надана можливість подати суту заперечення на апеляційну скаргу та додаткові докази, поданих матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги та вирішення спору по суті. Неявка представника ТОВ «ВО «Техномаш» в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги та вирішенню спору по суті за наявним у справі матеріалами.

Представник Фірми «Хімзахист»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.106 ГПК України, визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляд апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

06.03.2006 року між Фірмою «Хімзахист»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничим об’єднанням «Техномаш»було укладено договір підряду №06/03-06 (а.с 9-11).

Відповідно до умов вказаного договору Фірма «Хімзахист»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі підрядник) зобов’язалась для Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничого об’єднання «Техномаш»(далі замовник) вчасно та якісно виконати комплекс робіт по антикорозійному захисту внутрішньої та зовнішньої поверхні металевих резервуарів та промислових споруд.

Згідно п. 1.2 договору підряду №06/03-06 підрядник зобов’язався виконати своїми силами та засобами всі роботи по антикорозійному захисту відповідно до умов договору, проектної документації та технічними рішеннями.

Відповідно до п. 2.2 договору підряду №06/03-06 підрядник виконує доручені по даному договору роботи у встановлені планом (графіком) строки та оформлює їх закінчення атом прийому виконаних робіт відносно актів на приховані роботи. Замовник в триденний строк після отримання акту від підрядника оформляє його належним чином даючи відповідну оцінку якістю виконаних робіт (п.2.3 договору підряду).

Строк дії договору визначений п. 11.1 Договору підряду №06/03-06 діє з моменту підписання сторонами до грудня 2006 року, а в частині оплати –до повного проведення взаєморозрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи підрядник виконав відповідні роботи та надав замовнику акти приймання виконаних робіт за квітень - листопад 2006 року, замовник прийняв вказані акти та затвердив та скріпив печаткою (ст. 13-19).

Відповідно до п. 3.1 Договору орієнтовна ціна робіт становить 750000,00 грн. і визначається згідно фактичного об’єму робіт та договірною ціною на кожний конкретний об’єкт з оформленням додатку №2, який є невід’ємною частиною договору.

Згідно п.3.2 Договору замовник кожного місяця проводить оплату в розмірі 50% від об’єму виконаних робіт на розрахунковий рахунок підрядника, до 20 числа поточного місяця наступного за звітним. Залишкову частину оплати замовник проводить виконанні об’єми робіт способом пересилення коштів на розрахунковий рахунок підрядника на протязі місяця наступного за звітним, після здачі наступного етапу об’єкта.

Станом на 31 травня 2007 року за відповідачем рахувалась заборгованість в сумі 321594 грн. 04 коп., за виконані позивачем роботи з урахуванням обсягів виконаних робіт, попередньої оплати і оплат за виконані роботи по цьому договору., що підтверджується актами виконаних робіт (а.с. 13-18), актом звірки (а.с. 20) та платіжними дорученнями (а.с. 21-24).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором чи законом.

Отже, господарський суд Полтавської області правомірно прийшов до висновку про стягнення заборгованості в сумі основного боргу 321594,04 грн. 40842,44 грн. - інфляційних, 9542,09 грн. - 3 % річних

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають ніж учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частинами 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідальність визначена п.9.4 договору № 06/03-06 від 6 березня 2006 року, визначена як штраф в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки від суми заборгованості, є фактично пенею, яка договором не передбачена. Оскільки договором не передбачено стягнення пені, тому і відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що господарським судом Полтавської області необґрунтовано було задоволено вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 16000,00 грн. за адвокатські послуги з наступних підстав, оскільки оплата вказаних послуг Фірмою «Хімзахист»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю була проведена після прийняття рішення, вказане підтверджується платіжним дорученням №615 від 16 травня 2008 року. Угода № 424 від 4 жовтня 2007 року та квитанція № 423 від 22 жовтня 2007 року ( а.с 25) не є належними доказами в підтвердження проведення оплати послуг адвоката наданих позивачеві.

Відносно посилань представника відповідача на те що роботи позивачем виконані з недоліками, суд їх не бере до уваги. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України «Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові». Відповідачем не надано доказів неналежного виконання позивачем умов договору.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш»задовольнити частково, рішення господарського суду Полтавської області від 14 квітня 2008 року скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш»на користь Фірми «Хімзахист»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю 16000 грн. за витрати на адвокатські послуги, та пені в сумі 25674,65 грн., в решті рішення залишити без змін.

Згідно ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України господарські витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 99, п. 2 ст. 103, п. 2. ст. 104, ст.105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш»на рішення господарського суду Полтавської області від 14 квітня 2008 року по справі № 8/562 задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від 14 квітня 2008 року по справі № 8/562 скасувати в частині стягнення з відповідача 16000,00 грн. за адвокатські послуги та пені в сумі 25674,65 грн.,

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції: «Задовольнити позовні вимоги частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш», 39631, Полтавська обл.. м. Кременчук, вул. Київська, 91а (п.р. 26009375 в АКБ «МТ-Банк», м. Кременчук, МФО 331304, ) на користь Фірми «Хімзахист»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю 19 км. Старокиївської дороги, поштова адреса: а/с, 18 Одеса 65058 (п.р. 6 в КБ «Південний», м. Одеси, МФО 328309, ) –321594,04 грн. суму основного боргу, 40842,44 грн. –інфляційних, 9542,09 грн.-3 % річних, 3719,79 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу. В решті позовних вимог –відмовити».

Стягнути з Фірми «Хімзахист»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об’єднання «Техномаш»256,74 грн. відшкодування державного мита за розгляд апеляційної скарги.

3.          Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

4.          Справу № 8/562 повернути до господарського суду Полтавської області.

Постанова апеляційного господарського суду, набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом одного місяця з дати її прийняття до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя

М.Г. Чорногуз

Судді

Г.А. Жук

Н.І. Зеленіна

Дата відправки 07.07.08