ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.07.08 р.                     Справа № 16/103

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур

Присекретарі М.В. Муравйовій , розглянувши матеріали справи

за позовом: Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Донецького регіонального відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, м.Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ТаВи”, м.Донецьк

про стягнення суми заборгованості та штрафних санкцій в сумі 410224,18 грн.

За участю представників сторін :

від позивача: Шевела О.О.– по дов.

від відповідача: Єрмак В.О. по дов.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.05.08р. порушено провадження по справі за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Донецького регіонального відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, м.Донецьк, до Товариства з обмеженою відповідальністю “ТаВи”, м.Донецьк, про стягнення суми заборгованості та штрафних санкцій в сумі 410224,18 грн. За вказаною позовною заявою, розгляд справи призначено на 12.06.2008р. – 10 год. 00 хв. Судом визнано обов`язковою явку у судове засідання представників сторін, сторони у справі зобов`язані надати докази та документи, необхідні для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не було надано клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами, з приводу чого фіксація процесу не була здійснена.. Крім цього, роз’яснено вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір фінансового лізингу № 15-51/01/03/05 від 01.03.2005 р., акт приймання-передачі обладнання від 01.03.2005 р., акт приймання технічної документації на обладнання від 01.03.2005 р., розрахунок.

Відповідач в судове засідання з’явився, суму боргу з урахуванням винагороди, пені та 3 % річних визнав в повному обсязі , індекс інфляції просив не стягувати . Додатково просив розтрочити виконання рішення суду терміном на 3 місяці з щомісячною оплатою боргу рівними частками за наступним графіком 29 385 грн. 46 коп.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

01.03.2005 р. між позивачем, Державної інноваційною фінансово-кредитною установ м. Київ, та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю “ТаВи” м. Донецьк, було укладено договір фінансового лізингу № 1-51/01/03/05, який за своїм змістом та правовою природою є договором кредитування та підпадає під правове регулювання норм статей 806-809 ЦК України та Закону України “Про фінансовий лізинг”.

Згідно даного Договору, позивач, передає, а відповідач приймає у платне строкове користування на умовах фінансового лізингу обладнання, придбане відповідно до замовлення на обладнання, що є невід’ємною частиною Договору, та зобов’язується сплатити за користування об’єктом лізингу лізингові платежі у розмірі та в строки, встановлені згідно розрахунку лізингової плати (додаток № 2 до Договору).

Як вбачається з матеріалів справи позивач, свої обов’язки за договором виконав належним чином, на підставі договору комісії № 13і від 06.10.2004 р. придбав обладнання, визначене додатком № 1 до Договору “Замовлення на обладнання” та згідно акту приймання-передачі від 01.03.2005 р. передав означене обладнання відповідачеві.

Згідно п.4.1, 4.2 Договору за користування об’єктом лізингу відповідач зобов’язаний сплачувати позивачеві лізингові платежі в розмірі, строки та в порядку, встановленими згідно Розрахунку лізингової плати (додаток № 2 до Договору).

Відповідач, всупереч ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, взяті на себе згідно Договору зобов’язання належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 247 211 грн. 48 коп. - частина лізингового платежу , що відшкодовує частину вартості обладнання ( з ПДВ) та 110 605 грн. 22 коп. - частина лізінгового платежу , що є винагородою лізінгодавця 10 % , всього в сумі 357 816 грн. 70 коп, яка є визнаною з його сторони в повному обсязі .

Зазначена сума боргу 357 816 грн. 70 коп. підтверджена матеріалами справи, є обґрунтованою та підлягає задоволенню .

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання також тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми, на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Окрім того , позивач згідно з ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 3 020 грн. 64 коп., індекс інфляції в сумі 28 213 рн. 16 коп.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, з огляду на наявність заборгованості, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими, розрахунок арифметично вірним .

Окрім того , позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача пеню за порушення строків оплати згідно з вимогами п.4.4. договору ( в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості ) , у сумі 21 173 грн. 68 коп. за період з січня 2008 року по травень 2008 року .

Як визначено положеннями ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, одним з правових наслідків порушення зобов’язання є сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання ( за умовами передбаченими договором). Пеня ( штраф) є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” від 22.11.1996р. на винну сторону у випадку порушення строків платежу в разі не оплати товару в узгоджені строки нараховується пеня від суми прострочення платежу , яка не може перевищувати подвійної ставки НБУ , що діяла у період , за який стягується заборгованість .

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Таким чином, законодавчо обмежений строк, протягом якого може нараховуватись пеня за порушення договірних зобов’язань.

Розрахунок пені судом визнаний арифметично вірним , обґрунтованим та таким ,що підлягає задоволенню .

Наразі на момент прийняття рішення грошове зобов’язання відповідача перед позивачем на суму 357 816 грн. 70 коп. , з яких : 247 211 грн. 48 коп. - частина лізингового платежу , що відшкодовує частину вартості обладнання ( з ПДВ) та 110 605 грн. 22 коп. - частина лізінгового платежу , що є винагородою лізінгодавця 10 % , 3 020 грн. 64 коп. - 3 % річних , 21 173 грн. 68 коп. - пені , 28 213 грен. 16 коп. - збитків від інфляції залишились не виконанино, що є порушенням вимог статей 525 ,526, 549, 625 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що сума основного боргу з урахуванням штрафних санкцій підтверджена матеріалами справи та відповідачем не заперечується, позовні вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи м. Київ суд вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідачем в відзиві на позовну заяву зазначено вимогу про розстрочення виконання рішення суду терміном на 3 місяці з щомісячною оплатою боргу рівними частками за наступним графіком – 29 385 грн. 46 коп. , починаючи з 21.07.2008р. по 21.10.2008р., мотивуючи останню неможливістю одночасного перерахування всієї суми заборгованості.

Представник позивача проти надання розстрочки виконання рішення суду заперечує.

Викладені боржником обставини щодо необхідності розстрочення рішення суд вважає не виключними та такими , що не здатні суттєво ускладнити виконання рішення, у зв`язку з чим клопотання про розтрочення виконання рішення не підлягає задоволенню згідно з вимогами ст.121 ГПК України .

Стаття 49 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст.525, 526, 549, 625 , 806-809 ЦК України, Закону України “Про фінансовий лізинг”, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 59, 75, 82-85, 121 ГПК України, суд, ст.193 Господарського кодексу України господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Донецького регіонального відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, м.Донецьк, до Товариства з обмеженою відповідальністю “ТаВи”, м.Донецьк, про стягнення суми заборгованості та штрафних санкцій в сумі 410224,18 грн. , задовольнити повністю .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ТаВи”, м.Донецьк , на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Донецького регіонального відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, м.Донецьк - 247 211 грн. 48 коп. - частина лізингового платежу , що відшкодовує частину вартості обладнання ( з ПДВ) та 110 605 грн. 22 коп. - частина лізінгового платежу , що є винагородою лізінгодавця 10 % , 3 020 грн. 64 коп. - 3 % річних , 21 173 грн. 68 коп. - пені , 28 213 грен. 16 коп. - збитків від інфляції , 4 102 грн. 24 коп. - витрати по сплаті держмита , витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення підписане 10.07.2008р.

Суддя

Надруковано 3 примірника :

1 прим- Господарському суду Донецької області

1прим- Позивачу

1прим- Відповідачу

Виконавець- Подолян О.О.