ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"06" червня 2008 р.

Справа №  17/74

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Тимошевської В.В. при секретарі судового засідання Горловій М.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу  №17/74

за
позовом: суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, смт.
Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області

до
відповідача: Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової
адміністрації України у Кіровоградській області, м.Кіровоград

про
скасування рішення

Представники
сторін:

від
позивача -  ОСОБА_2, довіреність №
2287  від 21.09.2006р.; ОСОБА_3 ,
довіреність № 82  від 18.01.2008р.;

від
відповідача - Гриб О.В., довіреність № 25 від 04.04.2008 р., головний державний
податковий інспектор з юридичної роботи відділу ліцензування роздрібної
торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами

Час
прийняття постанови  13:20 год.

В
судовому засіданні оголошувалась перерва з 08.05. до  29.05.2008 р.; з 29.05. до  06.06.2008 р.

Суб”єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 подано позов про відміну
рішення Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів  державної податкової  адміністрації України у Кіровоградській
області № 110044 від 22.10.2007 р. про застосування до  суб”єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
фінансових санкцій в розмірі  1700 грн.

Заявою
від  29.05.2008 р.  позивач просить скасувати  рішення відповідача №110044 від 22.10.2007 р.
про застосування до нього фінансових санкцій в розмірі  1700 грн. (а.с.94-92).

Відповідач
позов заперечив, посилаючись на на те, що оскаржуване рішення прийнято в межах
наданих  йому повноважень та з
дотриманням вимог чинного законодавства ( а.с. 57-59, 76-81, 105-108).

29.05.2008
р. відповідачем подано клопотання про застосування строку звернення до
адміністративного суду ( а.с. 93), у відповідності з яким відповідач просить
застосувати місячний строк оскарження
рішення, який встановлено п. 13 постанови Кабінету Міністрів України
"Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених
ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" та відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача,
оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Посадовими
особами регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів  державної податкової  адміністрації України у Кіровоградській
області на підставі направлень на перевірку (а.с. 32) згідно наказу  про проведення позапланової виїзної перевірки
№ 109 від 21.09.2007 р. ( а.с. 31) проведено
позапланову виїзну  перевірку
магазину, що розташований за адресою: Голованівський район, с. Пушкове, де
здійснює підприємницьку діяльність
приватний підприємець ОСОБА_1.

За
результатами перевірки складено акт № 110097 від 25.09.2007 р. ( а.с. 37-40), в
якому зафіксовано факт реалізації горілки “Пшенична” 0,5 л,  виробник
ТОВ "Грааль", Одеська область, с. Новоградківка, вул. К.
Маркса, 1б,  дата розливу  03.07.2007 р., марка акцизного збору 15 АААІ
677161 06/4, яка має візуальні ознаки підробки, а саме, при терті мідною
монетою термочутливої смуги не проявляється надпис "Україна", чим
порушено вимоги абзацу 2 пункту 2 ст. 7 Закону України “Про акцизний збір на
алкогольні  напої та тютюнові вироби” від
15.09.1995 р.”.

22.10.2007
р. відповідачем за результатами проведеної перевірки до позивача за вказане
вище порушення на підставі ст. 17 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995 р. № 481/95 рішенням №110044 від
22.10.2007 р. застосовано  фінансову
санкцію у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. за реалізацію алкогольних напоїв  без марок акцизного збору встановленого
зразка ( а.с. 6, 51-52).

Позивач
вважає, що вказане рішення не відповідає вимогам чинного законодавства за
наступних обставин. Позивач не є виробником горілки і марки акцизного збору на
горілку не наклеює. Він не є спеціалістом і відповідно не має знань в частині
перевірки марок, щоб розібратись дійсні марки чи підроблені, а тому його вини в
тому, що марка виявилась підробленою немає. На дану продукцію є всі необхідні
документи і з його сторони немає ніяких порушень правил торгівлі алкогольними
напоями. Також зазначає, що відповідач своєчасно не повідомив  позивача про засідання комісії, чим
позбавив  можливості захищати свої
інтереси при вирішенні питання про застосування до нього фінансових санкцій.

У  заяві до позову від 29.05.2008 р. ( а.с.
94-95) позивач як на підставу своїх позовних вимог додатково зазначив, що  перевірка була проведена без надання платнику
податків під розписку направлення на перевірку, копій наказу керівника
податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, що є
порушенням  п.п. 1, 2 ст. 11-2 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні”. Перевірка проведена за
відсутності суб”єкта підприємницької діяльності. Безпосередньо акт перевірки не
містить підтвердження документами факту реалізації алкогольного напою, акцизна
марка на якому, є підробленою. Докази того, що особи, якими здійснювалась  перевірка
володіють спеціальними  знаннями
та мають спеціальні допуски для визначення візуального факту підроблення марок
акцизного збору відсутні. Оскаржуване рішення не містить посилання на акт
експертизи. Відповідачем не викладений і недоведений порядок отримання та
вилучення акцизної марки, порядок направлення такої акцизної марки на
експертизу та докази наявності у Департаменту по контролю за виробництвом
цінних паперів, акцизних марок, документів суворої звітності та голографічних
захисних елементів (Держзнак) Міністерства фінансів України встановлених
законом повноважень на проведення експертизи акцизних марок. Крім того, акт
перевірки складено від руки, почерк практично не читається.

За приписами  частини 2 статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом
Президента України від 11 липня 2001 року N 510/2001 "Про посилення
державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів" на Державну податкову адміністрацію України покладено
функції із забезпечення реалізації державної політики у сфері контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів,
здійснення міжгалузевої координації у цій сфері.

На
виконання зазначеного Указу Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від
7 серпня 2001 року N 940 "Про заходи щодо посилення державного контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та
справлянням акцизного збору", відповідно до якої утворено у складі
Державної податкової адміністрації Департамент контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів як самостійний
функціональний підрозділ з правами юридичної особи, у складі державних
податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та
Севастополі - регіональні управління Департаменту з правами юридичної особи та
їх територіальні підрозділи.

Наказом
ДПА України від 10 лютого 2007 року N 71 затверджено Положення про Департамент
з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України, яким на
Департамент та його регіональні управління покладено виконання функцій
ліцензування та контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв
та тютюнових виробів.

Статтями
16, 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”
встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи,
які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної
законами України. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною
другою  статті 17, приймаються органом,
який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним
і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим,
алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади
у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Таким
чином, до компетенції відповідача
належить проведення перевірок у сфері обігу  алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Частиною
7 статті 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”
визначено, що позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах
повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,  громадського
харчування та послуг", "Про державне регулювання  виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових  виробів", а в інших випадках - за
рішенням суду.

Позапланова
виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення  обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом. (ч. 8 ст. 11-1
Закону України “Про державну податкову службу в Україні).

Згідно
ч. 1 ст. 11-2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні) посадові
особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення
планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх
проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку направлення
на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу
державної  податкової служби, мета, вид
(планова або позапланова), підстави, дата
початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища
посадових  осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Ненадання цих документів
платнику податків або їх надання з порушенням
вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для  недопущення посадових осіб органу державної
податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

З
наведених норм вбачається, що ненадання копії наказу про проведення
позапланової перевірки та направлення на перевірку платнику податків під
розписку є підставою для недопущення посадових осіб до проведення перевірки, а
не підставою для скасування прийнятих за цією перевіркою рішень.

При
цьому, відповідачем надано господарському суду копії наказу регіонального
управління Департаменту контролю  за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА у
Кіровоградській області №109 від 21.09.2007 р. “Про проведення позапланової
виїзної перевірки приватного підприємця ОСОБА_1” та  направлення на проведення такої перевірки №№
000223, 000222 ( а.с. 31-32).

Відповідно
до вимог ст. 1 Закону України "Про акцизний збір на алкогольні напої та
тютюнові вироби" марка акцизного збору - спеціальний знак, яким маркуються
алкогольні напої та тютюнові вироби. Її наявність на цих товарах підтверджує
сплату акцизного збору, легальність ввезення та реалізації на території України
цих виробів. Марки акцизного збору для алкогольних напоїв та тютюнових виробів,
вироблених в Україні, відрізняються від марок для імпортованих алкогольних
напоїв та тютюнових виробів дизайном та кольором відповідно до зразків,
затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно
зі статтею 7 даного Закону марки акцизного збору виготовляються, зберігаються
та продаються відповідно до Положення про виробництво, зберігання, продаж марок
акцизного збору, маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів,
затвердженого Кабінетом Міністрів України. Маркування алкогольних напоїв
здійснюється марками акцизного збору, зразки яких затверджуються Кабінетом
Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту
етилового понад 8,5 % об'ємних одиниць. Кожна марка акцизного збору на
алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та
позначення про суму сплаченого акцизного збору за одиницю маркованої продукції.
Порядок запровадження марок акцизного збору нового зразка встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Наявність марки акцизного збору на пляшці
(упаковці) алкогольних напоїв та пачці (упаковці) тютюнових виробів є однією з
умов для ввезення на митну територію України і реалізації їх споживачам.
Забороняється ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з
метою продажу та реалізація на території України алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка.

У
відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 567 від 23.04.2003 р.
"Про запровадження марок акцизного збору нового зразка з голографічними
захисними елементами для маркування алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" з 1 липня 2003 року запроваджено марки акцизного збору нового
зразка з голографічними захисними елементами для маркування алкогольних напоїв
та тютюнових виробів.

У
відповідності до Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного
збору з голографічними захисними елементами і маркування алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, затвердженого вказаною вище постановою Кабінету  Міністрів України, зразки марок розробляються
Мінфіном разом з Державною податковою адміністрацією, СБУ, МВС та Мін'юстом.
Марки встановленого зразка виготовляються на замовлення Державної податкової
адміністрації державним спеціалізованим підприємством Мінфіну.

Слід
відмітити, що постановою Кабінету Міністрів України від 7 серпня 2001 року N
940 "Про заходи щодо посилення державного контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та справлянням акцизного
збору" Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів утворено у складі Державної податкової адміністрації
як самостійний функціональний підрозділ з правами юридичної особи.

Серед
основних завдань регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом
та обігом  спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПА України у Кіровоградській області є організація роботи зі
зберігання, продажу, обліку і використання марок акцизного збору на алкогольні
напої та тютюнові вироби, контроль за додержанням правил маркування та
наявністю на алкогольних напоях та тютюнових виробах марок акцизного збору під
час здійснення оптової і роздрібної торгівлі ними (п. 2.2. Положення  а.с. 85-92). Пунктом 3.7. Положення на
регіональне управління покладено функцію контролю за додержанням правил
маркування під час реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів через
оптову  і роздрібну мережі. З викладеного
суд приходить до висновку, що посадові особи регіонального управління мають
відповідні знання норм законодавства, яким встановлено певний вид (зразок),
реквізити акцизної марки.

Посадовими
особами відповідача  в акті перевірки при
візуальному оляді за допомогою зору було зафіксовано невідповідність зразкам
марки акцизного збору,  якою було
марковано горілку “Пшенична”, що придбавалась у позивача.

Актом
експертизи Департаменту по контролю за виробництвом цінних паперів, акцизних
марок, документів суворої звітності та голографічних захисних елементів
(Держзнак) Міністерства фінансів України № 356-10-07 від 15.10.2007 р.  підтверджено висновок відповідача, який
викладено в акті перевірки, та вказано, що марка  акцизного збору  серії АААІ , № 677161,  код регіону 15, дата виготовлення 06/4
виготовлена не державним підприємством Поліграфічний комбінат
"Україна" по виготовленню цінних паперів і є підробленою ( а.с.
46-50).

У
відповідності до п. 8 Правил
виготовлення бланків цінних апперів і документів суворого обліку,  затвердженого наказом Міністерства фінансів
України від 25.11.1993 р. № 98, Служби безпеки України від 15.11.1993 р. № 118,
Міністерства внутрішніх справ України від 24.11. 1993 р. N 740, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України
14.01.1994 р. за № 8/217, експертиза бланків цінних паперів і документів
суворого обліку проводиться на вимогу замовника та за його рахунок. Експертиза
проводиться Держзнаком України.

Пунктом
20  Положення про виробництво,
зберігання, продаж марок акцизного збору з голографічними захисними елементами
і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів алкогольні напої та
тютюнові вироби встановлено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані
з відхиленням від вимог цього Положення або марками, що не відповідають виду
продукції та місткості тари та/або не видавалися безпосередньо виробнику (імпортеру)
зазначеної продукції, вважаються немаркованими.

Доводи
позивача щодо відсутності в оскаржуваному рішенні посилання на акт експертизи є
безпідставним, так як відповідно до пункту 5 Порядку застосування фінансових
санкцій, передбачених ст. 17 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України від 02.06.2003 № 790, підставою для прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є:

- акт
перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених
законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні
порушені норми законодавства;

-
результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої
влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності,
пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів;

-
матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З
урахуванням наведених положень в оскаржуваному
рішенні №110044 від 22.10.2007 р. міститься посилання на акт перевірки
додержання суб”єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 законодавства під час
провадження діяльності, пов”язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів.

Перевірка  діяльності позивача здійснювалась в
присутності  уповноваженої позивачем на
здійснення розрахункових операцій особи - продавця ОСОБА_4.  Дана особа від підписання акту перевірки
відмовилась, про що складено акт відмови від 25.09.2007р. ( а.с. 10, 42).
Діючим законодавством не передбачено проведення перевірки посадовими особами
відповідача виключно в присутності особисто приватного підприємця.

Зафіксована
в акті перевірки реалізація горілки, підтверджується  фіскальним чеком, який за своєю датою
відповідає дню перевірки та актом перевірки правильності розрахунків за
реалізовані товари від 25.09.2007 р. (а.с. 11, 41).  Складання посадовими особами актів вилучення
акцизних марок нормами чинного законодавства не передбачено. При цьому слід
відмітити, що акт перевірки містить серію, номер, дату виготовлення акцизної
марки, якою була маркована  реалізована
горілка.

За
вимогами п. 11 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових  операцій у сфері  торгівлі, громадського харчування та послуг”
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові
операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму
попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх
кількості.

Відсутність
у фіскальному чекі найменування реалізованого товару вказує на порушення
позивачем  зазначених вимог закону та не
свідчить про те, що реалізація зафіксованого по акту перевірки товару не
відбулася.

Не
підтверджується нормами чинного законодавства твердження  позивача про необхідність його обов”язкової
участі  під час вирішення питання про
застосування до нього фінансових санкцій. Як встановлено   пунктом 8 Порядку застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 02.06.2003 р. № 790, питання про застосування фінансових санкцій
може розглядатись за участю представника суб”єкта підприємницької діяльності на
його вимогу або на вимогу органу, що прийняв рішення  про застосування санкцій. Як вбачається з
матеріалів справи, така вимога жодною зі сторін не пред”являлась.

Відповідно
до абз.13 частини II ст.17 Закону України "Про державне регулювання"
до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих
алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими
марками акцизного збору - 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700
гривень.

При
цьому, згідно зі ст.8 Закону України “Про акцизний збір” відповідальність за
недодержання порядку маркування, реалізації алкогольних напоїв та тютюнових
виробів , несвоєчасну сплату акцизного збору несуть виробники, імпортери,
продавці цих товарів та їх посадові особи у порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Підставою
застосування адміністративно-господарських санкцій є виключно правопорушення,
якого припустився суб'єкт господарювання, в даному випадку - це  реалізація алкогольного напою, на якій немає
марки акцизного збору встановленого зразка. Вина такого суб'єкта не є умовою
застосування подібних санкцій, оскільки ч.2 ст. 218 Господарського кодексу
України, що опосередковано закріплює принцип вини при застосування
господарсько-правової відповідальності, не поширюється на
адміністративно-господарські санкції.

При
цьому  позивач не позбавлений права
звернутися до суду з регресним позовом до постачальника алкогольних напоїв.

Слід
відмітити, що встановлені в акті перевірки
обставини не спростовано жодними доказами позивача.

Вказане
вище свідчить  про правомірне
застосування до позивача штрафних санкцій, при цьому розмір штрафу відповідачем
визначено правильно, оскільки ним застосовано мінімальну фінансову санкцію.

Щодо
клопотання відповідача про застосування строку звернення до адміністративного
суду, господарський суд вважає, що позивачем не порушено строк звернення до
суду, що слідує з наступного.

Згідно
статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов
може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли
особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідач
просить застосувати місячний строк для оскарження рішень про застосування
фінансових санкцій, який встановлено пунктом 13
Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону
України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів",
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. № 790.

Вказаний
порядок не є законом, а тому застосуванню підлягає встановлений Кодексом
адміністративного судочинства України річний строк звернення до суду.

Враховуючи
викладене, позовні вимоги заявлено необґрунтовано і задоволенню не підлягають.

Керуючись
ст. ст. 71, 94,  ч.ч. 1-3 ст. 160, ч. 1
ст. 162, ст. 163, ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1-4 ст.
254, ст. 258, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова
суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України,
постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо
строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду
не набрала законної сили.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з  дня складення постанови в
повному обсязі.

Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом  двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя

В.В.Тимошевська