ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09"
червня 2008 р.
Справа № 08/86-08

вх. № 2669/3-08

Суддя господарського суду Ковальчук Л.В.

при секретарі судового засідання Кролівець М.О.

за участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_1 відповідача - не з*явився

розглянувши справу за позовом ФОП ОСОБА_1., м. Баранівка

до  СПДФО ОСОБА_2., м.
Харків

про стягнення 1690,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1690,73 грн., затрати на юридичні
послуги в сумі 568,00 грн., витрати на проїзд та наймання житла представника
позивача, витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн. та витати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Відповідач в судове засідання не з*явився, в направленних
запереченнях до суду від 15.04.08р. за №28 посилається на те, що не отримував
від позивача копії позовної заяви та доданих до неї документів та на день
порушення справи ніяких оригіналів документів не отримував від позивача.

Справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в
ній матеріалами.

До початку судового засідання позивач звернувся до суду з заявою
про фіксацію судового процесу за допомогою ведення протоколу судового засідання
в паперовій формі. Вказана заява розглянута та задоволена судом як така, що не
суперечить чинному законодавству та не зачіпає інтереси третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача судом
встановлено, що між сторонами був укладений договір №10/04-1 від 10.04.07р. на
транспортно-експедиційне обслуговування і організацію перевезень вантажів
автомобільним транспортом на території України в міжнародному сполученні.

Укладений між сторонами договір визначає взаємовідносини між
"експедитором" і "перевізником" в зв*язку з наданням послуг
по перевезенню зовнішньоторгівельних та транзитних вантажів в міжнародному
сполученні та по території України.

Згідно п. 6.1 Договору розмір послуг "перевізника"
фіксується в заявці.

Експедитор, відповідач за позовом здійснює оплату рахунків
перевізника в термін 10 банківських днів з моменту отримання документів, а саме
оригіналу накладної CMR, засвідчений отримувачем вантажу та акт виконаних
робіт.

Відповідно заявці №11/09 на перевезення вантажів автомобільним
транспортом від 11.09.07р. сторонами визначена сума послуг у розмірі 2170 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач наданими до матеріалів справи документами довів виконання
своїх обов*язків по перевезенню вантажу.

Виконання обов*язку по перевезенню підтверджується актом
№ОУ-0000217 здачі-приймання робіт (надання послуг) підписаного та затвердженого
сторонами.

Відповідач свої обов*язки стосовно оплати за надані послуги по
перевезенню вантажів не виконав, кошти в повному обсязі на розрахунковий
рахунок позивача не перерахував.

21.11.07р. на адресу відповідача була направлена претензія з
вимогою перерахувати суму боргу в розмірі 2170 грн. та відповідно ст. 625 ЦК
України інфляційні в розмірі 127,68 грн.

Відповідач 27.12.07р. після отримання претензії перерахував на
розрахунковий рахунок відповідача 770 грн.

Заперечення відповідача стосовно того, що ним не були отримані
документи, а саме копії позовної заяви та доданих до неї документів не можуть
бути прийняті судом до уваги, т.я. позивач надав до матеріалів справи квитанцію
заказної пошти про відправлення стороні по справі - 04.04.08р. копії позовної
заяви та доданих документів.

В підтвердження доказів направлення на адресу відповідача
оригіналів документів позивачем надані до суду квитанції заказної пошти від
07.06.07р., а також факт отримання документів підтверджується частковим
перерахуванням коштів у сумі 770 грн. та підписанням акту виконаних робіт.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного
боргу в сумі 1400 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання
грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідач свої обов*язки щодо перерахування боргу за надані
послуги, в установлений договором термін не виконав, за таких обставин,
нараховані  позивачем інфляційні в сумі
290,79 грн. підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення затрат на юридичні послуги не
підлягають задоволенню, оскільки такі витрати не мають обов*язкового характеру
і факт їх наявності та розмір не знаходиться у необхідному зв*язку з
заборгованістю яка стягується позивачем.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України
передбачено відшкодування сум у вигляді судових витрат, які були сплачені
стороною за отримання послуг, лише адвокатом, а небудь яким представником.

Позивачем до матеріалів справи доказів сплати коштів за отримані
юридичні послуги не надано.

Позовні вимоги в частині витрат на проїзд та наймання житла
представником позивача, який буде представляти інтереси в господарському суді
не підлягають задоволенню, т.я. позивачем в позовній заяві не визначена сума
цих витрат, не надані докази понесених витрат та не не сплачено держмито з цієї
суми.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і
об*єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Позивач не довів свої позовні вимоги в частині стягнення витрат на
проїзд та проживання представника позивача.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального
кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита
та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу
покладаються на відповідача. Таким чином суд вважає необхідним  витрати по сплаті державного мита у сумі 102
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі
118 грн. покласти на відповідача, оскільки з його вини спір було доведено до
суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129
Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, 82-85,
Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з СПДФО ОСОБА_2(АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_1в ХОД ВАТ
"Райффайзен Банк "Аваль" м. Харків, МФО 350589, код НОМЕР_2) на
користь ФОП ОСОБА_1(АДРЕСА_2, код НОМЕР_3, р/р НОМЕР_4 в РУ ЗАТ КБ
"Приватбанк" м. Баранівка, МФО 311744) - 1400 грн. основного боргу,
290,79 грн. інфляційних, 102 грн. витрат по сплаті держмита, 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписане ____________

Суддя
Ковальчук Л.В.