ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.08
Справа № 17/73

Господарський
суд Львівської області
у складі судді Ділай У.І.

При
секретарі Хрунь І.Ю.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за
позовною заявою:
Прокурора міста Трускавця в інтересах держави в особі ТзОВ “Трускавецький
водоканал”, м. Трускавець

до
відповідача: СПД-ФО
ОСОБА_1 м. Борислав

про стягнення 643,25 грн.

Представники:

Від прокурора: Овчаренко О.З. -старший прокурор

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_1 -приватний підприємець

Прокурору
та відповідачу роз'яснено права і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК
України. Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть
спору: на розгляд
Господарського суду Львівської області
поступила позовна заява Прокурора міста Трускавця в інтересах держави в
особі ТзОВ “Трускавецький водоканал”, м. Трускавець до СПД-ФО ОСОБА_1 м.
Борислав про стягнення 643,25 грн.

Ухвалою
суду від 11.03.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду
на 17.04.2008р.

З
підстав, викладених в Ухвалах суду від 17.04.2008р. та 27.05.2008р. розгляд
матеріалів справи відкладався.

Для
надання сторонам можливості надати додаткові докази у справі в судовому
засіданні 13.05.2008р. оголошувалася перерва.

Представник
прокурора позовні вимоги підтримав.

Представник
позивача заявлений прокурором позов підтримав у повному обсязі. Позовні вимоги
обгрунтовані тим, що в порушення зобов'язань за Договором № 111 на відпуск води
і прийняття стоків від 01.03.2005р. СПД-ФО ОСОБА_1 своєчасно не вносив плати за
надані позивачем послуги, у зв'язку з чим у відповідача склалася заборгованість
у розмірі 643,25 грн.

Відповідач
проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну
заяву. Як зазначається у відзиві, нежитлове приміщення, на обслуговування якого
укладено Договір № 111, перебуває на праві оренди у користуванні СПД-ФО
ОСОБА_3, який відповідно до умов договору оренди зобов'язувався оплачувати всі
комунальні послуги. Відповідача не мав можливості доступу до вказаного
приміщення та зняття показів лічильника, а відтак вважає себе неналежним
відповідачем по справі та просить суд у задоволенні позовних вимог до нього
відмовити.

В
процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

01.03.2005р.
між ТзОВ “Трускавецький водоканал” та СПД-ФО ОСОБА_1 було укладено Договір №
111 на відпуск води і прийняття стоків, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався
надавати послуги у забезпеченні водою, прийманні стічних вод та підтримуванні в
точці приєднання відповідача в комунальній водопровідній мережі розрахункового
напору не менше 10м.вод.ст., а відповідач зобов'язувався вчасно та в повному
об'ємі оплачувати використану воду і скинуті стоки згідно затверджених тарифів
на воду і стоки.

Згідно
п. 2.11. Договору термін його дії встановлено до 31.12.2005р.

В
судовому засіданні 27.05.2008р. представник відповідача надав суду Договір                 № 111 на водопостачання та
водовідведення від 04.07.2006р., термін дії якого встановлено до 04.07.2007р.
Якщо жодна із сторін письмово не заявить про свій намір розірвати або змінити
договір за двадцять днів до закінчення строку його дії, цей Договір вважається
пролонгованим на той же термін і на тих же умовах.

Як
зазначається у позовній заяві СПД -ФО ОСОБА_1 договірних зобов'язань належно не
виконав, та своєчасної оплати послуг не здійснив. Станом на 31.07.2007р. у
відповідача утворилася заборгованість у розмірі 643,25 грн.

Як
вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованість                                      СПД-ФО
ОСОБА_1за договором № 111 від 01.03.2005р. становить 199,47 грн., за Договором
№ 111 від 04.07.2006р. -443,78 грн.

На
день прийняття судом рішення у справі відповідач заборгованості не сплатив,
доказів оплати суду не надав.

Суд
заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши докази по
справі та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають до задоволення частково з наступних підстав:

Згідно
ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно
ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.

Суд не
приймає до уваги заперечення відповідача із посиланням на п. 4.6. Договору від
04.07.2006р. відповідно до якого сторони звільняються від матеріальної
відповідальності у випадках форс-мажорних обставин та непередбачених ситуацій,
викликаними діями сторін, що не є сторонами договору (страйк, блокада,
терористичний акт, неправомірні дії третіх осіб, що позбавляють можливості
виконати умови договору), оскільки заявлені до стягнення 643,25 грн. є сумою
основного боргу, а не сумою штрафних санкцій за неналежне виконання зобов'язань
(матеріальною відповідальністю).

У  відповідності
з п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України
та ст. 33 ГПК України  кожна  сторона
повинна  довести  ті
обставини,   на   які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові
витрати з відповідача не стягуються, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК
України державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита.

Як
вбачається із матеріалів справи (Посвідчення серії Б № 539537 від
15.10.2001р.), СПД-ФО ОСОБА_1 є інвалідом III групи і має право на пільги,
встановлені законодавством України для ветеранів війни -інвалідів війни, а
відтак відповідно до п. 18 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне
мито”, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи
наведене  та керуючись  ст.ст. 509, 526, 610 ЦК України, ст.ст.193,
202 ГК України, ст.ст.4-3, 33, 43 , 49, 75,
82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ :

1.          Позов задоволити.

2.          Стягнути з СПД-ФО ОСОБА_1 (АДРЕСА_1
Ідентифікаційний НОМЕР_1)  на користь
ТзОВ “Трускавецький водоканал” (82200, Львівська обл., м. Трускавець, вул. І.
Франка, 59. Код , р/р № 4001 у Філії ВАТ КБ “Надра”
ЛРУ, МФО 325978) 643,25 грн суми основного боргу.

3.
Наказ видати  згідно ст.116 ГПК
України.

Суддя
Ділай У.І.