КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

17.07.08 р.                                                                                          № 597/9-12-19/235

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Міщенко П. К. (доповідач по справі),

суддів:

Шкурдової Л. М.

Шевченко В. Ю.

при секретарі судового засідання: Єрмак Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2008 року

за скаргою Дочірнього підприємства «Полтаванафтогазгеологія»Національної акціонерної компанії «Надра України»до Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання дій органу державної виконавчої служби неправомірними

у справі № 597/9-12-19/235 (суддя –Іваницький О.Т.)

за позовом

Закритого акціонерного товариства «Девон»

до

Дочірнього підприємства «Полтаванафтогазгеологія»Національної акціонерної компанії «Надра України»

про

стягнення 469 760, 73 грн.

за участю представників:

від позивача: не з’явились

від відповідача:            не з’явились

від органуДВС:            Григор’єва Л.М. –начальник підрозділу, згідно наказу № 09/7 від 28.02.2007 р.

В С Т А Н О В И В:

12.01.2008 року відповідач по справі № 597/9-12-19/235, Дочірнє підприємство «Полтаванафтогазгеологія»Національної акціонерної компанії «Надра України»(ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України»), звернувся до Господарського суду Полтавської області зі скаргою про визнання дій Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Полтавській області неправомірними; скасування постанови від 04.12.2007 року про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу № 597/9-12-19/235 від 28.03.2006 року Господарського суду Полтавської області про стягнення на користь ЗАТ «Девон»коштів в сумі 78 608, 13 грн.; скасування постанови від 04.12.2007 року про стягнення з боржника (відповідача по справі) виконавчого збору у розмірі 7 860, 81 грн. та зобов’язання Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Полтавській області повернути ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України»незаконно стягнутий виконавчий збір на суму 7 860, 81 грн.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.01.2008 року прийнято вищевказану скаргу відповідача до розгляду.

05.02.2008 року Господарським судом Полтавської області задоволено частково скаргу ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України»; визнано неправомірними дії Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Полтавській області щодо виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 28.03.2006 року по справі № 597/9-12-19/235 в частині винесення постанови від 04.12.2007 року про стягнення з боржника виконавчого збору і постанови від 04.12.2007 року про закінчення виконавчого провадження; скасовано постанову Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Полтавській області від 04.12.2007 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7 860, 81 грн. і постанову Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Полтавській області від 04.12.2007 року про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням Господарського суду Полтавської області, 31.03.2008 року Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Полтавській області звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду від 05.02.2008 року у даній справі та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України», посилаючись на те, що судом при винесенні оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального та процесуального права.

Водночас, в тексті апеляційної скарги заявник просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ухвала господарського суду першої інстанції надійшла на його адресу після закінчення встановленого процесуального строку.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.06.2008 року відновлено Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2008 року у справі № 597/9-12-19/235, розгляд якої призначено на 03.07.2008 року.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 03.07.2008 року розгляд апеляційної скарги по даній справі відкладено на 17.07.2008 року, у зв’язку з неявкою у судове засідання повноважних представників заявника апеляційної скарги та сторін.

Відповідно до Розпорядження заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 10.07.2008 року змінено склад колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № 597/9-12-19/235, здійснено заміну судді Яковлєва М.Л. на суддю Шевченка В.Ю.

17.07.2008 року повноважні представники сторін повторно в судове засідання не з’явилися, вимог викладених в ухвалах суду від 11.06.2008 року та 03.07.2008 року щодо надання суду своїх заперечень на апеляційну скаргу, з нормативним їх обґрунтуванням, не виконано. Однак, від ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України»надійшло клопотання від 16.07.2008 року, в якому відповідач просить здійснити розгляд апеляційної скарги по справі № 597/9-12-19/235 без участі повноважного його представника та прийняти судове рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Позивач також не скористався наданим йому процесуальним правом на участь уповноваженого представника в судових засіданнях апеляційного господарського суду, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце засідання суду повідомлявся належним чином, направленими за його місцезнаходженням ухвалами суду.

Враховуючи те, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обов’язковою, наявних в матеріалах справи документів достатньо для її розгляду, колегія суддів, порадившись, з’ясувавши думку представника заявника апеляційної скарги, прийшла до висновку, що відсутність представників позивач та відповідача не перешкоджає, відповідно до положень ст. ст. 75, 96, 99 ГПК України, розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Полтавській області вимоги викладені в апеляційній скарзі підтримав, посилаючись на доводи викладені в ній, та зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права в результаті неправильного тлумачення норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника заявника апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційний господарський суд встановив, що апеляційна скарга Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Полтавській області підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Скарга Дочірнього підприємства «Полтаванафтогазгеологія»Національної акціонерної компанії «Надра України»обґрунтована тим, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.11.2007 року затверджено мирову угоду, укладену між сторонами у даній справі в процесі виконання рішення суду. 10.12.2007 року ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України»отримано постанову державної виконавчої служби від 04.12.2007 року про закінчення виконавчого провадження та одночасно постанову державної виконавчої служби від 04.12.2007 року про стягнення з боржника (відповідача по справі) виконавчого збору в сумі 7 860, 81 грн. Виконавчий збір стягнуто з відповідача згідно ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження»у розмірі 10 відсотків від суми боргу, але дана стаття передбачає, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору може бути скасована, за заявою боржника, відповідним відділом ДВС у разі письмової вимоги чи заяви стягувача повернути виконавчий документ без виконання. Зі сторони боржника (відповідача) дана заява подана 10.12.2007 року. Крім того, стягувачем (позивачем) також направлено відповідну вимогу про повернення виконавчого документа без виконання. Стаття 46 Закону України «Про виконавче провадження»чітко передбачає, що виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутої суми або вартості майна боржника. Однак, сторони вирішили спірне питання шляхом укладання мирової угоди, затвердженої ухвалою суду 14.11.2007 року. Відповідачем у поданій ним скарзі наголошується, що державний виконавець, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження, не в повній мірі дослідив підстави для закінчення виконавчого провадження.

Задовольняючи частково скаргу ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України», Господарський суд Полтавської області ухвалу від 05.02.2008 року обґрунтовує тим, що згідно ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов’язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб; оскільки сторонами виконавчого провадження (стягувачем і боржником) самостійно врегульовано даний спір шляхом укладення мирової угоди, орган стягнення неправомірно виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору; постанова про стягнення з боржника виконавчого збору винесена лише 04.12.2007 року, тобто після дати (14.11.2007 року) затвердження господарським судом мирової угоди, укладеної між ЗАТ «Девон»і ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України»; в той же день (04.12.2007 року) органом стягнення винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено: постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.12.2007 року вивести в окреме провадження. Враховуючи наведене та посилаючись на положення статті 46 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції прийшов до висновку, що в даному випадку орган стягнення неправомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору та виділив її в окреме провадження, а відповідно і постановив стягнути виконавчий збір в сумі 7 860, 81 грн. Скаржник (відповідач по справі) і орган стягнення не подали суду доказів стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 7 860, 81 грн.

Вимоги апеляційної скарги Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Полтавській області обґрунтовані тим, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду від 05.02.2008 року винесена з порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки на підставі виданого Господарським судом Полтавської області наказу від 28.03.2006 року по справі № 597/9-12-19/235 про стягнення з ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України»на користь ЗАТ «Девон»боргу в сумі 78 608, 13 грн., 26.05.2006 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику (відповідачу) семиденний строк для добровільного виконання рішення суду. Рішення в добровільному порядку відповідачем не виконано. В ході виконавчого провадження, відповідно до вимог, встановлених ЗУ «Про виконавче провадження», вчинено виконавчі дії примусового характеру спрямовані на виконання рішення суду, на підставі наказу № 597/9-12-19/235 від 28.03.2006 року; між боржником (відповідачем) та стягувачем (позивачем) заключна мирова угода, затверджена ухвалою господарського суду першої інстанції від 14.11.2007 року у даній справі, саме на час, коли державним виконавцем проведені всі виконавчі дії примусового характеру, відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а саме накладено арешт на кошти боржника, проведено опис та арешт майна боржника, передано майно на реалізацію в торгівельну організацію; вказані обставини вказують на те, що боржником (відповідачем) не в добровільному порядку, а саме не в строк передбачений ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» для добровільного виконання, вирішено питання про погашення боргу, а лише після проведених державним виконавцем заходів по примусовому виконанню рішення суду; підставою для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору є саме пропуск боржником (відповідачем) терміну для добровільного виконання, а не стягнення з боржника певної частини коштів. Таким чином, вищезазначене свідчить про необґрунтованість та незаконність ухвали Господарського суду Полтавської області від 05.02.2008 року прийнятої по даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2006 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Київському районі міста Полтава відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 597/9-12-19/235 Господарського суду Полтавської області від 28.03.2006 року про стягнення з ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України»на користь ЗАТ «Девон»боргу на загальну суму 78 608, 13 грн., надано боржнику строк для добровільного виконання рішення 7 днів з дня її отримання, визначено, що в разі невиконання рішення в наданий для добровільного виконання строк, виконання його здійснюватиметься в примусовому порядку зі стягненням з боржника збору та витрат, пов’язаних з провадженням виконавчих дій.

Відповідно до постанови першого заступника начальника державної виконавчої служби Полтавської області від 14.06.2006 року, з урахуванням того, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень ДВС Полтавської області знаходиться зведене виконавче провадження № 99/в-16 від 03.03.2003 року про стягнення коштів з ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України», виконавче провадження № 535/в-16по виконанню наказу № 597/9-12-19/235 від 28.03.2006 року передано до відділу примусового виконання рішень ДВС Полтавської області та відповідно до постанови від 15.06.2006 року приєднано до зведеного.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим, 4 листопада 1950 р.; ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР), Закону N 202/98-ВР, Закону N 606-XIV, гл. 31-Г Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), розд. XIV Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду в добровільному порядку протягом передбачених семи днів відповідачем не виконано

По зведеному виконавчому провадженню проведено ряд виконавчих дій спрямованих примусове задоволення вимог стягувачів, зокрема, відповідно до постанов від 18.07.2006 року, 20.09.2006 року, 05.10.2006 року, 05.04.2007 року, 11.06.2007 року, 10.12.2007 року накладено арешт на кошти боржника, направлено платіжні вимоги для списання коштів та по мірі надходження їх на депозитний рахунок ВДВС розподілялися в порядку визначеному ст. 44 ЗУ «Про виконавче провадження»і перераховувалися стягувачам, складено акти опису й арешту майна боржника від 15.06.2007 року, призначено експерта для участі у виконавчому провадженні, після надходження звітів про оцінку арештованого майна, сторонам виконавчого провадження надіслано повідомлення про його вартість. На виконання платіжних вимог державного виконавця, на депозитний рахунок перераховано арештовані кошти, які розподілено та перераховано стягувачам в порядку черговості.

Відповідно до постанови від 23.10.2007 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, 31.10.2007 року надіслано заявки на реалізацію арештованого майна та 01.11.2007 року між торгівельною організацією та підрозділом примусового виконання рішень укладено договори на реалізацію майна, перераховані на депозитний рахунок арештовані кошти 09.11.2007 року та 04.12.2007 року перераховані стягувачам в порядку черговості.

03.12.2007 року до підрозділу примусового виконання рішень надійшла ухвала Господарського суду Полтавської області від 14.11.2007 року по справі № 597/9-12-19/235 про затвердження мирової угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»у випадку визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником, виконавче провадження підлягає закінченню. Про закінчення виконавчого провадження, відповідно до частини другої цієї ж статті, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Відповідно до п. 4.19.5. Інструкції про проведення виконавчих дій, після виконання окремого виконавчого документа виконавче провадження за цим виконавчим документом виводиться із зведеного виконавчого провадження постановою державного виконавця і виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Так, з матеріалів справи вбачається, на виконання вказаних вище приписів, органом стягнення винесено постанови від 04.12.2007 року, відповідно до яких виведено із зведеного виконавчого провадження № 99/16 від 03.03.2003 року, виконавче провадження щодо виконання наказу № 597/9-12-19/235, виданого 28.03.2006 року для закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження з примусового виконання наказу № 597/9-12-19/235 від 28.03.2006 року Господарського суду Полтавської області про стягнення з ДП «Полтаванафтогазгеологія»НАК «Надра України»на користь ЗАТ «Девон»боргу на загальну суму 78 608, 13 грн. закінчено.

Згідно ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 401 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження»у разі коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»передбачено, відповідно до статей 45, 46 Закону «Про виконавче провадження»витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Крім того, згідно з пунктом 4.16.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5, зареєстрованої в Мін'юсті України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158, постанова про стягнення виконавчого збору, зокрема, виноситься після завершення добровільного строку та встановлення, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано.

На виконання вказаних приписів органом стягнення, відповідно до постанови від 04.12.2007 року та постанови від 05.12.2007 року, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.12.2007 року виведено в окреме провадження, відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору на користь держави в сумі 7 860, 81 грн.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що Підрозділом примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області вчинено дії у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши представника суб’єкта оскарження, перевіривши матеріали скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, враховуючи те, що оскаржену ухвалу місцевого господарського суду не можна визнати законною і обґрунтованою, апеляційний господарський вважає, що ухвала Господарського суду Полтавської області від 05.02.2008 року по справі № 597/9-12-19/235 підлягає скасуванню.

Керуючись п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2008 року у справі № 597/9-12-19/235 –задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 05.02.2008 року у справі № 597/9-12-19/235- скасувати.

Копії постанови апеляційного господарського суду направити учасникам апеляційного провадження.

Матеріали справи № 597/9-12-19/235 повернути до Господарського суду Полтавської області.

Головуючий суддя:                                                                      Міщенко П. К.

Судді:

Шкурдова Л. М.

Шевченко В. Ю.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.07.2008 року