ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

20.05.08
Справа  № 2/210

Львівський
апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий
суддя
Бонк Т. Б.

судді
Бойко С. М.

Марко Р. І.

при
секретарі Гунька О.
П.

за
участю представників сторін:

від
прокуратури -Ярчак
І. -прокурор відділу

від
позивача -не
з'явився

від
відповідача (скаржника) -ОСОБА_1
-підприємець

розглянувши
апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, с. Дем'янка Наддністрянська
Жидачівського району Львівської області б/н від 09.01.2008 р.

на
рішення
Господарського суду Львівської області від 28.11.2007 р.

у
справі № 2/210 (№
1/151-2/64)

за
позовом Прокурора
Жидачівського району Львівської області в інтересах держави в особі Львівської
обласної ради, Жидачівської районної ради, Зарічанської сільської ради

до
відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, с. Дем'янка Наддністрянська
Жидачівського району Львівської області

про
стягнення 980 грн. сільськогосподарських втрат

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Львівської області від 28.11.2007 р. у справі № 2/210 (1/151-2/64) повністю
задоволено позов Прокурора Жидачівського району Львівської області в інтересах
держави в особі Львівської обласної ради, Жидачівської районної ради,
Зарічанської сільської ради, стягнуто з СПД-ФО ОСОБА_1 втрати
сільськогосподарського виробництва в сумі 245 грн. -на рахунок Львівської
обласної ради, 147 грн. -на рахунок Жидачівської районної ради та 588 грн. -на
рахунок Зарічанської сільської ради.

Рішення суду мотивоване тим, що
оскільки земельна ділянка, яка відноситься до земель сільськогосподарського
призначення (пасовища), виділена із земель загального користування для
будівництва і обслуговування магазину товарів щоденного вжитку з офісними
приміщеннями, то відповідно до ст. 207 ЗК України і з врахуванням розрахунку
розміру втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених вилученням
сільськогосподарських угідь, у приватного підприємця виник обов'язок
відшкодувати такі втрати.

У своїй апеляційній скарзі відповідач
просить дане рішення повністю скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні
позову відмовити, посилаючись на неповноту з'ясування обставин справи,
недоведеність обставин, що мають значення для справи та невідповідність
висновків, викладених у рішенні, обставинам справи. У судових засіданнях
відповідач мотивував свої вимоги тим, що відшкодування втрат
сільськогосподарських угідь (пасовищ) здійснюється у випадку вилучення (викупу)
їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським виробництвом, що в даному
випадку відсутнє, оскільки згідно рішення від 15.07.2007 р. Зарічанської
сільської ради «Про надання дозволу на підготовку матеріалів по вибору
земельної ділянки для будівництва магазину в с. Дем'янка Наддністрянська», акту
комісії по обстеженню та відводу земельної ділянки від 30.08.2005 р. «Про
попереднє погодження під будівництво магазину», висновку № 1152 від 16.09.2005
р. Жидачівського районного відділу земельних ресурсів «Про погодження матеріалів
по вибору земельної ділянки для будівництва магазину в с. Дем'янка
Наддністрянська підприємцю ОСОБА_1», спірну земельну ділянку загального
користування надано із категорії земель житлової та громадської забудови, а не
із земель сільськогосподарського призначення. Апелянт вважає, що вона звільнена
від обов'язку відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва на
підставі ст. 208 ЗК України, а саме у разі використання земельної ділянки для
будівництва об'єктів соціального забезпечення.

Представник
прокуратури у судових засіданнях просив залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, підтримуючи
доводи, викладені в рішенні.

Позивачі
не забезпечили явки уповноважених представників у судове засідання, хоча належним
чином були повідомлені про час і місце судового розгляду справи, що
підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення
поштових відправлень.

Розглянувши
наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які
містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників сторін у
судових засіданнях, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що
рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами
даної справи встановлено, що на підставі поданої приватним підприємцем ОСОБА_1
заяви № 55 від 13.07.2005 р. Зарічанською сільською радою прийнято рішення від
15.07.2005 р. «Про надання дозволу на підготовку матеріалів по вибору земельної
ділянки для будівництва магазину в с. Дем'янка-Наддністрянська», а також
рішення від 15.07.2005 р. «Про надання дозволу на розробку містобудівного
обґрунтування ОСОБА_1»

Із
матеріалів справи також вбачається, що на підставі поданої підприємцем ОСОБА_1
заяви № 3 від 20.01.2006 р. Зарічанською сільською радою прийнято рішення від
26.01.2006 р. «Про надання дозволу на виготовлення проекту відводу земельної
ділянки під будівництво в с. Дем'янка-Наддністрянська», а на підставі заяви № 4
від 25.01.2006 р. Зарічанською сільською радою прийнято рішення від 26.01.2006
р. «Про затвердження містобудівного обґрунтування по розміщенню магазину в с.
Дем'янка-Наддністрянська».

Рішення
Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області № 49 від
22.08.2006 р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки
в оренду терміном на 20 років ОСОБА_1 під будівництво магазину товарів
щоденного попиту з офісними приміщеннями за рахунок земель загального
користування (пасовище) площею 0, 04 га. При цьому, у вказаному проекті
землеустрою є висновок Жидачівського районного відділу земельних ресурсів № 646
від 10.05.2006 р., яким передбачено ОСОБА_1 кошти на відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва, а також розрахунок цих втрат у розмірі 980
грн., затверджений начальником обласного головного управління земельних
ресурсів 12.07.2006 р.

На
підставі поданої приватним підприємцем ОСОБА_1 заяви від 23.11.2006 р.
Зарічанською сільською радою прийнято рішення № 88 від 29.11.2006 р. «Про
надання дозволу підприємцю ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації по
продажу земельної ділянки», відповідно до п. 1 якого надано дозвіл на
виготовлення технічної документації по продажу земельної ділянки площею 0, 04
га із земель загального користування (пасовища) для будівництва і
обслуговування магазину товарів щоденного попиту з офісними приміщеннями в с.
Дем'янка-Наддністрянська по вул.Львівська, 46 а».

Матеріалів
справи підтверджено, що спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського
призначення (пасовища), її площа становить 0, 04 га.

Згідно
розрахунку від 12.07.2006 р., розмір втрат сільськогосподарського виробництва,
спричинених вилученням сільськогосподарських угідь, складає 980 грн.

Відповідно
до ч. 2 ст. 207 ЗК України, відшкодуванню підлягають втрати
сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів,
сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу
виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу)
їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським
виробництвом.

Як
доцільно зазначено господарським судом першої інстанції, із змісту зазначеної
норми випливає, що відшкодування втрат передбачає компенсацію негативних наслідків
соціально-економічного, екологічного характеру, що настають внаслідок
переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та
лісового фонду до інших категорій земель, а також у разі обмеження
землекористування чи погіршення якості земель, які втрачають свою функцію
головного засобу виробництва у сільському і лісовому господарстві та вибувають
з господарського обігу.

Порядок
визначення втрат регулюється постановою Кабінету Міністрів України від
17.11.1997 р. № 1279 «Про розміри та порядок визначення втрат
сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають
відшкодуванню».

Згідно
п. 4 зазначеного Порядку, відшкодування втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і
лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового
господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в 2-місячний термін
після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних
ділянок.

Як
зазначено вище, рішення про затвердження відповідачу проекту відведення спірної
земельної ділянки прийнято 22.08.2006 р., а тому з цієї дати у відповідача
виник обов'язок відшкодувати втрати сільськогосподарських і лісових угідь.

Відповідно
до ст. 209 ЗК України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського
виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель
та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються на спеціальні рахунки
відповідних місцевих рад у таких розмірах: обласним радам, Автономній
Республіці Крим -25 %, районним радам -15 %, міським, сільським, селищним радам
-60 %, міським радам Києва та Севастополя -100 %.

Отже,
апеляційна інстанція, як і суд першої інстанції, вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими, а отже, підлягають стягненню з відповідача в такій пропорції:
на користь Львівської обласної ради -245 грн., на користь Жидачівської районної
ради -147 грн. та на користь Зарічанської сільської ради -588 грн. втрат
сільськогосподарського виробництва.

Посилання
апелянта на те, що спірна земельна ділянка не належить до земель
сільськогосподарського призначення судом до уваги не приймається, оскільки не
підтверджується жодними доказами. Крім цього, згідно даних кадастрової книги,
оглянутої в судовому засіданні колегією суддів, ці землі відносяться до земель
сільськогосподарського призначення.

Факт
виділення підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки в оренду терміном на 20 років
під будівництво магазину із сільськогосподарських угідь-пасовищ підтверджується
довідкою Жидачівського районного відділу земельних ресурсів № 1465 від
21.08.2004 р., висновком Львівського науково-дослідного проектного інституту
землеустрою № 262 від 26.05.2006 р. «Про погодження місця розташування
земельної ділянки під будівництво магазину товарів щоденного попиту з офісним
приміщенням гр. ОСОБА_1», довідкою управління земельних ресурсів у
Жидачівському районі Львівської області № 1581 від 13.09.2007 р., копії яких
містяться у матеріалах справи.

Безпідставним
є також посилання скаржника щодо звільнення його від сплати відшкодування втрат
сільськогосподарських угідь на підставі ст. 208 ЗК України та п. 3 Порядку
визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 17.11.1997 р., оскільки цією постановою передбачено звільнення від
відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва у випадку надання
вилучених сільськогосподарських угідь у тимчасове користування, у тому числі і
на умовах оренди, лише у випадках, встановлених ст. 208 ЗК України.

Вичерпний
перелік обставин, за яких юридичні і фізичні особи звільняються від
відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва
передбачений статтею 208 ЗК України, відповідно до положень якої від
відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва
звільняються громадяни та юридичні особи у разі використання земельних ділянок
для будівництва шкіл, дошкільних закладів, державних об'єктів охорони здоров'я,
культури, фізкультури та спорту, соціального забезпечення, державних об'єктів
дорожнього будівництва, культових споруд релігійних організацій, кладовищ,
меліоративних систем, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд, під
будівництво і обслуговування жилих будинків і господарських будівель, для
розміщення внутрігосподарських об'єктів сільськогосподарських,
рибогосподарських і лісогосподарських підприємств, організацій та установ,
видобування торфу за умови повернення земельних ділянок у стані, придатному для
попереднього використання, під об'єкти і території природно-заповідного фонду.
Здійснення внутрігосподарського будівництва сільськогосподарськими або
лісогосподарськими підприємствами, організаціями, установами, а також
громадянами провадиться без відшкодування втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва.

Проте,
використання земельної ділянки з метою будівництва і обслуговування магазину
товарів щоденного попиту не передбачено вказаною нормою як підставу звільнення
від відшкодування сільськогосподарських витрат. Тобто, ні за суб'єктним, ні за
об'єктним складом відповідач не підпадає під категорії, які звільняються від
відшкодування сільськогосподарських втрат.

Щодо
безпідставності заявленого прокурором позову в інтересах органів місцевого
самоврядування, які не є органами державної влади, господарський суд першої
інстанції правомірно зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України,
прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в
позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно
до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи
наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду
першої інстанції прийняте з врахування всіх обставин справи та з дотриманням
норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи
скасування.

Керуючись
ст.ст. 89, 91, 99, 101 -105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду
Львівської області від 28.11.2007 р. у справі № 2/210 (1/151-2/64) залишити без
змін, апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1, с. Дем'янка Наддністрянська Жидачівського району Львівської області
-без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути на адресу
місцевого господарського суду;

Головуючий
суддя
Бонк Т. Б.

Суддя                                                                                Бойко
С. М.

Суддя
Марко Р. І.