ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 18/4

03.04.08

За позовом          Київського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі

Державної екологічної інспекції в м. Києві (позивач 1);

Державного управління охорони навколишнього природного середовища в

місті Києві (позивач 2);

до                    ТОВ „ВНФ „ДСВ”;

третя особа          ДТГО „Південно –Західна залізниця”;

про          стягнення 7 202,90 грн.

Суддя: Мандриченко О.В.

Представники

Від прокуратури:          Павліченко С.А., помічник прокурора, довіреність №325

від 18.02.2008 р.;

Від позивача 1:          Янковець А.М., представник, посвідчення №000054 від 31.10.2007 р.;

Від позивача 2:          Ружицька І.С., представник, довіреність №01/03-02/09 від 21.01.2008 р.;

Від відповідача:          Євтушенко О.В., представник, довіреність б/н від 19.02.2008 р.;

Прокопенко В.В., директор, протокол №8 від 26.04.2004 р.;

Від третьої особи:          Хімчак Т.В., представник, довіреність №07-140 від 08.01.2008 р.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням з 24.01.2008 р. до 19.02.2008 р., з 19.02.2008 р. до 13.03.2008 р., про що господарським судом винесені відповідні ухвали від 24.01.2008 р. та від 19.02.2008 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2008 р. строк вирішення спору у даній справі продовжений на невизначений термін; до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача залучено ДТГО „Південно –Західна залізниця”.

У справі, на підставі статті 77 ГПК України, була оголошена перерва з 13.03.2008 р. до 03.04.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський природоохоронний прокурор звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі позивачів з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 7 202,90 грн. збитків, завданих державі внаслідок самовільного пошкодження зелених насаджень з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судових засіданнях представники позивача та прокуратури позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представники останнього у судових засіданнях зазначають про те, що відповідач використовує 10-ту під’їзну колію виключно згідно з її цільовим призначенням. Відповідач також зазначає про те, що на підставі договору №60 від 03.01.2006 р., укладеного між відповідачем та третьою особою, відповідач здійснює поточне утримання і технічне обслуговування залізничної під’їзної колії №10 при станції „Біличі” ПЗЗ та стрілочного переводу.

При цьому, відповідач посилається на статтю 68 Земельного кодексу України, згідно з якою до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв”язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Третя особа у наданих письмових поясненнях та представник останньої у судовому засіданні зазначає про наступне:

—відповідач відповідно до укладеного з третьою особою договору №60 від 03.01.2006 р. на поточне утримання і технічне обслуговування залізничної під’їзної колії та стрілочного переводу при ст. Біличі, пролонгованого на 2007 рік, експлуатує під’їзну колію №10 довжиною 1150 пог. Метрів;

—згідно з технічним паспортом під’їзної колії вітки №10 на ст. Біличі, затвердженого головним інженером Київської дирекції залізничних перевезень 06.04.2005р., під’їзна колія вітки №10 знаходиться на балансі Київської дистанції колії;

—відповідно до рахунку суми земельного податку на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів та відомості про наявність документів на землю Київська дистанція колії сплачує земельний податок під залізничними коліями смт. Коцюбинське загальною площею 263000 кв.м.;

—зовнішні межі землекористування залізниці підтверджені Технічними документаціями на проектно-вишукувальні роботи по інвентаризації земель ДТГО „Південно –Західна залізниця” на лінії Київ –Коростень (20-й км) на території селища міського типу Коцюбинське Ірпінської міськради, які розроблені проектно-вишукувальним підприємством „Транспроект”;

—третя особа зазначає про те, що Київський природоохоронний прокурор у поданій до господарського суду позовній заяві не надає доказів про те, що до якої категорії відносять пошкоджені відповідачем дерева, а при цьому, посилається на Закону України „Про благоустрій населених пунктів”, який розповсюджується на охорону зелених насаджень в межах населених пунктів”.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників прокуратури, сторін та третьої особи, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Згідно з актом №147/09 перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеним Головним управлінням земельних ресурсів 14.03.2007 р., земельна ділянка (колія №10) використовується відповідачем з порушенням вимог земельного законодавства, а саме, захаращена побутовими відходами (сміттям).

27.03.2007 р. Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в м. Києві складений акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, згідно з яким відповідачеві приписано звільнити земельну ділянку лісового фонду в кв. 99 вид. 10 та кв. 110 вид. 1, 2, 4, 12 Київського лісництва КП Святошинське „ЛПГ” та зобов’язано привести зазначену земельну ділянку до попереднього стану, придатного для ведення лісового господарства.

Головним управлінням земельних ресурсів 10.05.2007 р. складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №275/08, згідно з яким виявлені порушення з боку відповідача, а саме земельна ділянка продовжує використовуватися останнім з порушенням вимог ст. 211 (а, б, в) Земельного кодексу України.

Відповідно до розрахунку розміру збитків, нанесених державі внаслідок незаконного пошкодження відповідачем 11 дерев різних порід до ступеня припинення росту та пошкодження 43 дерев різних порід до ступеня неприпинення росту відповідачем у кв. 99, вид. 10 та кв. 110, вид 1, 2, 4, 12 Київського лісництва КП „Святошинське ЛПГ”, сума збитків складає 7 202,90 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позову. При цьому господарський суд виходить з наведеного нижче.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 1 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною.

Статтями 4, 5 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” передбачено, що природні ресурси в Україні є власністю народу України, який має право на володіння, використання та розпорядження природними багатствами республіки, а державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Статтею 28 Закону України „Про благоустрій населених пунктів” визначено, що охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформованих підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1045 затверджений Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, пунктом 3 якого передбачено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу міської, селищної, сільської ради на підставі ордеру.

Прокурором у поданій до господарського суду позовній заяві не доведений факт порубки відповідачем до ступеня припинення росту 11 дерев різних порід та до ступеня неприпинення росту 43 дерев різних порід.

Прокурором не додано жодного документа, які б підтверджували викладені у позові обставини, а тому у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

О.В. Мандриченко