Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2008
р.
Справа № 55/28-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.,
судді Барбашова С.В. ,  Плужник О.В.

при секретарі Чудновській І.І.

за
участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1.

відповідача -  Болгова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача
(вх. № 1087Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від
14.04.08 р. по справі № 55/28-08

за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до ТОВ "Науково-виробниче
об"єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО", м. Харків

про стягнення 24155,03 грн.

встановила:

У лютому 2008 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1. звернувся до
господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з
ТОВ  «Ю БІ СІ-ПРОМО»м. Харків боргу у
сумі 23220 грн., інфляційних у сумі 452,40 грн., 3% річних у сумі 482,63 грн.
та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не розрахувався за
отриману  продукцію. З метою забезпечення
позову позивач просив суд накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача.

14 квітня 2008 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав до
суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з
відповідача суму основного боргу та судові витрати, в решті позову щодо
стягнення інфляційних та річних від позовних вимог відмовився.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.04.2008 р.
по справі № 55/28-08 (суддя - Гребенюк Н.В.) позов задоволено частково та  стягнуто з відповідача  23220 грн. боргу, 232,19 грн. державного мита
та 113,43 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В
частині стягнення інфляційних у сумі 452,40 грн. та 3 % річних у сумі 482,63
грн. провадження у справі припинено.

Рішення мотивовано тим, що відповідач товар отримав, однак
документи, що підтверджують здійснення розрахунку   з позивачем
не надав.

Відповідач з рішенням господарського суду  не погоджується, вважає рішення не законним,
не обґрунтованим, прийнятим  з порушенням
норм матеріального права, просить рішення скасувати  в частині стягнення з відповідача 23220 грн.
боргу, 232,19 грн. державного мита та 113,43 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У апеляційній скарзі
відповідач зазначає, що товар був прийнятий без досягнення будь - якої згоди,
щодо умов його прийняття, та між сторонами не досягнуто згоди щодо предмету
договору - тобто відповідач не брав на себе зобов'язання щодо оплати цього
товару. Оскільки, між сторонами не
досягнуто згоди щодо предмету договору, відповідач вважає, що такий
договір є неукладеним.

Позивач з обставинами, викладеними у апеляційній скарзі не
погоджується, подав заперечення на апеляційну скаргу, вважає рішення
господарського суду законним, обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм
матеріального права, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення. У  запереченнях на
апеляційну скаргу позивач посилається  на
те, що отримання відповідачем за довіреностями товарно-матеріальних цінностей
від позивача є підтвердженням прийняття пропозиції на постачання від позивача
товарних цінностей за накладними на товар, і тим самим, встановлює зобов'язання
відповідача по оплаті за отриманий товар.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, вислухавши
представників позивача та відповідача встановила, що в травні 2007 р. між ФОП -
ОСОБА_1., м. Харків та ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - Промо", м.
Харків  було досягнуто усної домовленості
щодо купівлі - продажу товару, а саме форми для виготовлення плит опори
парасолі  на загальну суму 23220 грн.

Суд першої інстанції
обґрунтовано встановив, що  згідно усної
домовленості позивач передав відповідачу товар на загальну суму 23220,00 грн.,
що підтверджується видатковими накладними № 43 від 24.05.07 р. на суму 12000
грн., № 54 від 16.06.07 р. на суму 11220,00 грн., яка підписана обома
сторонами. З  боку відповідача,
товар,  отриманий уповноваженою особою на
підставі довіреностей ЯНШ № 138542 від 18.05.07 р., ЯНШ № 138722 від 11.06.07
р.,  які зазначені у видаткових накладних
№ 43 від 24.05.07 р., № 54 від 16.06.07 р. та відповідач від одержаного товару
не відмовлявся.

Відповідно до ст. 509
ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст.ст.
202, 205, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та обов'язків, зокрема, двох або багатостороннім
правочином (договором) є погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може
вчинятись усно або в письмовій формі, сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, якщо він підписаний
сторонами.

Правочин до якого  законом не встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до
настання відповідних правових наслідків ( ч. 2 ст. 205 ЦК України).

Відповідно до ч.
1  ст. 639 ЦК України, договір може бути
укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені
законом.

Як свідчать матеріали
справи, між сторонами був укладений усний договір купівлі-продажу, сторони у
накладних та довіреності узгодили найменування товару та його вартість, що є
істотними умовами зазначеного договору та відповідає нормам діючого
законодавства.

Відповідно до ч. 1
ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами
цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару

Згідно зі ч. 2 ст.
530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного
законодавства.

В зв'язку з тим, що у
накладних відсутній строк оплати позивач пред'явив відповідачу претензію вих. №
25 від 21.12.07 р. з вимогою сплатити кошти у сумі 23220 грн. на протязі 15
календарних днів з моменту отримання претензії, яка виникла внаслідок не
виконання відповідачем умов усної домовленості щодо оплати отриманого товару.
Відправлення  претензії підтверджується
копією чеку та поштового опису з відміткою про відправку, але  відповідач дану претензію залишив без
відповіді та задоволення.

Стаття 525 ЦК України
встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі  ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції
обґрунтовано встановив, що позивач прийняти на себе зобов'язання виконав
належним чином, поставивши відповідачеві товар, проте відповідач свої
зобов'язання щодо його сплати не виконав, внаслідок чого у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість на суму 23220 грн.

Суд першої інстанції
обґрунтовано відхилив заперечення відповідача стосовно того, що "накладна
на товар не може бути підтвердженням надання пропозиції щодо укладання
договору, оскільки вона не містить ніяких умов: чи цей товар переданий на
виконання договору дарування, поставки, зберігання", а також твердження
відповідача про те, що факт прийняття відповідачем товару не встановлює
зобов'язання відповідача по оплаті товару, не встановлює взагалі ніяких
зобов'язань, оскільки на думку відповідача, між позивачем та відповідачем на
даний час можна говорити про безпідставно набуте майно, оскільки безпідставне
набутим майном є майно отримане без достатньої правової підстави, а
відповідачем товар був отриманий уповноваженою особою на підставі довіреності
та накладної, що встановлює зобов'язання відповідача по оплаті отриманого
товару.

Посилання відповідача
на те, що прийняття товару не встановлює зобов'язань щодо оплати товару,
оскільки товар від позивача був прийнятий без досягнення будь-якої згоди щодо
умов його прийняття, а договір є не укладеним, є безпідставним та
спростовується матеріалами справи, зокрема накладними та довіреностями, в яких
зазначено «найменування цінностей які належать отримати»: форми для
виготовлення плит опори парасольки та ціна товару.  В зв'язку з чим, відповідач зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття. В матеріалах справи відсутні докази
відмови відповідача від товару, а також відповідач не надав документів
підтверджуючих, що товар передавався на підставі договору дарування або
зберігання.

Відповідно до вимог
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що відповідачем не
виконано.

Отже, відповідач
безпідставно ухиляється від оплати боргу, повинен оплатити заборгованість у
сумі 23220 грн. і суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги
щодо стягнення  заборгованості.

Таким чином, рішення
господарського суду відповідає нормам матеріального та процесуального права,
фактичним обставинам справи, а доводи відповідача не можуть бути підставою для
його скасування, керуючись ст.ст. 202, 205, 207, 525, 526, 530, 639, 692 ЦК
України,  ст.ст.101-105 ГПК України,

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2008 р.
по справі № 55/28-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Судді
Барбашова С.В.

Плужник О.В.

Повний текст постанови підписано 29.05.2008 р.