ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2008 р.

№ 30/204-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кривди Д.С.,

суддів                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача: Паламарчук Є.П.

від відповідача: Піцик А.В.

розглянувши касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк”

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2008р.

у справі № 30/204-06 Господарського суду Дніпропетровської області

за позовом Прокурора Жовтневого району м. Кривий ріг в інтересах держави в особі Криворізької міської ради

до Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк”

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Контрольно-ревізійне управління в Дніпропетровській області

про стягнення збитків у сумі 125514,50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого району м. Кривий ріг в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Закритого акціонерного товариства Український банк Міжнародного співробітництва “Інвест-Кривбас банк” про стягнення збитків у сумі 125514,50 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2006р. (суддя Н.М.Євстигнеєва) замінено відповідача у справі, Закритого акціонерного товариства Український банк Міжнародного співробітництва “Інвест-Кривбас банк” на його правонаступника –Закрите акціонерне товариство “Інвест – Кредит банк”, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2006р., Контрольно-ревізійне управління в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, а прокурор Жовтневого району м. Кривий ріг вніс апеляційне подання.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2006р. (судді: Л.В.Чоха, В.Г.Головко, О.М.Лисенко), яка прийнята за правилами адміністративної юрисдикції, апеляційне подання прокурора Жовтневого району м. Кривого рогу та апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2006р. скасовано, стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк” на користь Криворізької міської ради збитки у розмірі 118122,32грн., стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк” в доход держави держмито у розмірі 1181,22грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн. та держмито за розгляд апеляційної скарги в доход держави у розмірі 590,60грн.

Не погодившись з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2006р., Закрите акціонерне товариство “Інвест –Кредит банк” подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.01.2008р. касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк” задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2006р. від 15.11.2006р. скасовано, провадження по справі в порядку адміністративного судочинства закрито.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2008р. (судді: Л.О.Лотоцька, Р.М.Бахмат, П.П.Павловський), апеляційне подання прокурора Жовтневого району м. Кривого рогу та апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області задоволено: рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2006р. скасовано, стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк” на користь Криворізької міської ради збитки у розмірі 118122,32грн., стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк” в доход державного бюджету держмито у розмірі 1771,83грн., в т.ч. за розгляд справи апеляційною інстанцією та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн.

Не погодившись з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2008р., Закрите акціонерне товариство “Інвест –Кредит банк” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2008р. та залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2006р. Свою вимогу Закрите акціонерне товариство “Інвест –Кредит банк” мотивує тим, що господарським судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального права.

У відзиві на касаційну скаргу Криворізька міська рада доводить безпідставність вимог Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк” та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2008р. –без змін.

У відзиві на касаційну скаргу Контрольно-ревізійне управління в Дніпропетровській області доводить безпідставність вимог Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк” та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2008р. –без змін.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк” підлягає задоволенню частково.

Господарським судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.2003р., укладеного між продавцем –Акціонерним комерційним банком соціального розвитку “Укрсоцбанк” та покупцем –відповідачем останній придбав у власність нерухоме майно, що розташовано за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нарвська, 11а.

Правила щодо переходу права на земельну ділянку при переході права на будівлю і споруду визначено ст. 120 Земельного кодексу України, згідно ч. 1, ч. 2 якої при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Як вже було зазначено, відповідач придбав у Акціонерного комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” за договором купівлі-продажу нерухоме майно, проте, господарським судом не було досліджено обставин, які правові основи землекористування мав продавець нерухомого майна, яке придбав відповідач, та чи вилучалася позивачем і коли відповідна земельна ділянка у Акціонерного комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк”.

Господарським судом встановлено:

20.08.2003р. позивачем було прийнято рішення № 1095, яким відповідачу затверджені матеріали інвентаризації земельної ділянки комерційного використання по вул. Нарвській, 11а площею 0,56га. та вирішено її передати відповідачу в оренду терміном на 5 років.

Відповідачем договір оренди земельної ділянки був укладений з Криворізькою міською радою лише 21.12.2004р.

Відповідачем за 2003р. та І квартал 2004р. нараховано та сплачено за земельну ділянку по вул. Нарвська,11-а 40931,49грн.

Відповідно до акту перевірки № 3-23/59 від 10.06.2004р. за період з 28.03.2003р. по 31.03.2004р. до бюджету мала надійти орендна плата у сумі 166445,99 грн., але відповідачем сплачено земельного податку 40931,49грн., отже внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та її використання без оформлення правовстановлюючих документів за період з 28.03.2003р. по 31.03.2004р. втрати бюджету від невнесення орендної плати складають 125514,50 грн.

Підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам встановлені ст. 156 Земельного кодексу України, згідно якої власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Таким чином, як випливає з приписів вищенаведеної правової норми, підставою відшкодування збитків є визначений цією нормою факт.

Проте, господарським судом не досліджено, яким з перелічених даною правовою нормою фактів позивачу заподіяно збитки.

Правила щодо відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди встановлені ст. 22 ЦК України, згідно ч. 1 якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її права, має право на їх відшкодування. Отже, відповідно до приписів даної правової норми, відшкодування збитків здійснюється за наявності складу цивільного правопорушення, а саме: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків та причинний зв’язок між порушенням права та збитками; наявність винної поведінки.

Проте, вирішуючи даний спір, господарський суд попередніх інстанцій не взяли до уваги приписи вищенаведеної правової норми та відповідні обставини не досліджували.

Наведене свідчить про неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Інвест –Кредит банк” задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2006р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.04.2008р. у справі № 30/204-06 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий - суддя           Кривда Д.С.

судді                     Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.