Господарський суд Чернігівської області
м.Чернігів,пр.Миру,20 Тел.77-99-18
Р І Ш Е Н Н Я

12 червня 2008р. Справа №14/91/5

За позовом: Дочірнього підприємства „Постач-Нафто-Сервіс” Відкритого акціонерного товариства „Постачальник”, вул.Любецька,46, м. Чернігів

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Продовольча компанія “Ясен”, вул.Борисенка,41-а, м. Чернігів

Про стягнення 3943,26грн.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН

Від позивача: Муха Н.М., бухгалтер, доручення №28 від 12.03.07р.

Від відповідача: Войло О.П., юрисконсульт, довіреність №19 від 09.01.08р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3943,26грн. з орендної плати за складське приміщення згідно договору №1 від 21.01.02р. за період з 01.03.2004р. по 01.03.2007р.

У відзиві на позов №20-33/07 від 20.03.07р. відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що у відповідності до умов договору оренди №1 від 21.01.02р. відповідач займає складське приміщення площею 756кв.м., що згідно п.12 договору він укладений з 21.12.01р. по 31.12.04р., що 26.06.03р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору, якою продовжили термін дії договору до 29.12.05р., що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, а також виконували всі погоджені істотні умови договору.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.03.07р. надав клопотання №19-3/07 від 19.03.07р., в якому зазначив, що у провадженні господарського суду Чернігівської області знаходиться справа №1/75 за позовом ВАТ „Продовольча компанія „Ясен” до ДП „Постач-Нафто-Сервіс” ВАТ „Постачальник” про визнання неукладеним договору оренди №1 від 21.01.02р., що предметом розгляду справи №1/75 є визнання неукладеним договору оренди №1 від 21.01.02р. у зв’язку з недосягненням сторонами згоди по всім істотним необхідним для даного виду умовами та просив суд зупинити провадження у справі №14/91 до вирішення господарським судом справи №1/75.           Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 22.03.07р. провадження у справі №14/91 було зупинено до розгляду господарським судом Чернігівської області пов’язаної з нею справи №1/75, та зобов’язано сторони повідомити суд про результати розгляду справи №1/75.

08.11.07р. господарським судом Чернігівської області винесено ухвалу по справі №1/75 про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою від 30.11.07р. Київський апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Чернігівської області без розгляду по справі №1/75. Ухвалою від 14.02.08р. Вищий господарський суд повернув касаційну скаргу по справі №1/75 без розгляду. Ухвалою суду від 04.06.08р. провадження по справі було поновлено.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

21.01.02р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди №1. Згідно п.1.1 договору орендодавець (позивач по справі) передає, орендар (відповідач по справі) приймає в оренду складське приміщення для господарської діяльності по вул.Любецькій,46, загальною площею 756кв.м. Відповідно до п. 5.3. договору вартість 1кв.м. складського приміщення складає 3,85грн., ПДВ –0,77грн. Вартість орендної плати за місяць відповідно до п.5.4. договору складає 2910,60грн., ПДВ 582,12грн., а всього 3492,72грн. У п.5.6 договору сторони встановили, що щомісячно проводиться перерахунок орендної плати з урахуванням індексу інфляції, який визначається Мінстатом щомісячно.

Відповідно до п.12 договору він укладений з 21.12.01р. по 31.12.04р.

Факт оренди відповідачем по договору №1 від 21.01.02р. складського приміщення для господарської діяльності по вул.Любецькій,46 сторонами не оспорюється.

26.06.03р. між сторонами була укладена додаткова угода №1 про зміну договору від 21.01.02р., а саме п.1.3, відповідно до якого орендар має право здавати орендоване приміщення та майно в суборенду.

Відповідно до п.1 та 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України набрали чинності з 01 січня 2004р. і вказані кодекси застосовується до відносин, що виникли після набрання ними чинності.

Згідно ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.283 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Сторони у п.5.7 договору передбачили, що розмір орендної плати може бути переглянутий достроково у випадках зміни ціни та тарифів індексації вартості основних фондів і в інших випадках, передбачених діючим законодавством України.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Особливості найму окремих видів майна відповідно до ст.760 ЦК України встановлюються цим кодексом та іншими законами. Відповідно до ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно доповнень до договору, які вступають в дію з 16.08.04р., сторони встановили вартість кв.м. складського приміщення - 8,67грн. в місяць, вартість орендної плати за місяць - 6554,52грн.

31.12.04р. між сторонами підписана додаткова угода до договору №1 від 21.01.02р., згідно якої орендодавець і орендар прийшли до згоди продовжити термін дії договору до 29.12.05р.

Позивач просить стягнути з відповідача 3943,26грн. заборгованості з орендної плати за період з 01.03.2004р. по 01.03.2007р., посилаючись на рахунок-фактуру №СФ-0000014 від 07.02.07р.

Як вбачається і з тексту рахунок-фактури №СФ-0000014 від 07.02.07р. на суму 3943,26грн., позивачем здійснено нарахування доплати за оренду 13,6кв.м складського приміщення за березень-липень 2004р., з 01.08.04р. по 15.08.04р., з 16.05.04р. по 31.12.04р., за 12 місяців 2005р., за 12 місяців 2006р., за січень-лютий 2007р.

Позивачем направлено відповідачу додаткову угоду до договору №1 від 21.01.02р. супровідним листом від 24.02.06р. за №10, в якому зазначено, що відповідно до даних останньої інвентаризації МБТІ у м. Чернігові площа складського приміщення по вул.Любецькій,46 становить 769,6кв.м. У вказаній додатковій угоді, яка вступає в дію з 01.03.06р., запропоновано позивачем викласти в такій редакції п.1.1 договору „З метою підвищення ефективності використання майна підприємства орендодавець передає, а орендар приймає в оренду складське приміщення для господарської діяльності по вул.Любецькій,46. Загальна площа складського приміщення 769,6кв.м.”, п.5.3 і п.5.4 договору запропоновано відповідно викласти в такій редакції: „вартість 1 кв.м. складського приміщення 14грн. в місяць”, „вартість орендної плати за місяць становить 10774,40грн.”

Зі сторони відповідача вказана додаткова угода підписана і скріплена печаткою, однак із застереженням про наявність протоколу розбіжностей”. Відповідно до протоколу розбіжностей від 10.03.06р., який підписаний відповідачем, загальна площа складського приміщення визначена ним в розмірі 756кв.м., вартість 1 кв.м. складського приміщення –8,67грн., вартість орендної плати на місяць 6554,52грн.

Підписаний екземпляр додаткової угоди з протоколом розбіжностей направлений відповідачем позивачу згідно листа №630 від 28.04.06р. В даному листі відповідач просить для погодження умов, викладених в додаткових угодах надати розрахунок орендної плати та підтвердження даних про збільшення площі складу.

Позивачем направлено відповідачу лист №23 від 10.05.06р., в якому зазначено про передачу відповідачу підтвердження про збільшення площі складу по вул.Любецькій.

Між сторонами протокол погодження до спірної додаткової угоди укладений не був.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено порядок зміни та розірвання господарських договорів. Так, згідно змісту вказаної статті зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як свідчать матеріали справи, сторонами не був дотриманий вище вказаний порядок внесення змін до договору від 21.01.02р., оскільки сторони не досягли згоди, щодо збільшення площі орендованого приміщення та щодо збільшення розміру орендної плати, заінтересована сторона ( у даній справі позивач) не передала спір на вирішення суду.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що продовжують діяти умови, які були обумовлені сторонами в додатковій угоді, яка набула чинності з 01.03.06р., а саме загальна площа складського приміщення - 756кв.м., вартість 1 кв.м. складського приміщення –8,67грн., вартість орендної плати на місяць 6554,52грн.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України, та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. При цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не подано суду доказів укладання з відповідачем договору, доповнень до договору відповідно до вимог ст.793 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України щодо збільшення площі орендованого приміщення та відповідно збільшення орендної плати за 1 кв.м. за один місяць оренди. Таким чином, у позивача відсутні підстави нарахування відповідачу орендної плати за користування складським приміщенням площею, яка перевищує визначену у договорі №1 від 21.01.02р., на 13,6кв.м., та відсутні підстави застосування збільшеного розміру орендної плати порівняно із погодженим у додатковій угоді, яка набула чинності з 16.08.04р.

Враховуючи вищезазначене суд доходить висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.188, 283, 286 Господарського кодексу України, ст.525, 526, 759, 760,762, 793 Цивільного кодексу України, ст. 33, 34, 49, 77, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Суддя Н.Ю.Книш

Рішення підписано 17.06.2008р.

Суддя Н.Ю.Книш