ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 р.

№
3/220-07/11

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Муравйов
О.В. -головуючий Полянський А.Г. Фролова Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Приватного виробничо-комерційного
підприємства "ПРІОР"

рішення
та на постанову

Господарського
суду Київської області від 26.10.2007 року Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 15.01.2008року

у
справі

№
3/220-07/11 Господарського суду Київської області

за
позовом

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до   третя особа

Приватного
виробничо-комерційного підприємства "ПРІОР"  ОСОБА_2

про

стягнення
в сумі 44 268 грн. 93 коп.

За участю представників сторін: від
позивача: від відповідача: від третьої особи:

не з'явився не з'явився не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з
позовом до приватного виробничо-комерційного підприємства "ПРІОР" про
стягнення в сумі 44 268 грн. 93 коп.

Рішенням
Господарського суду Київської області від 26.10.2007 року по справі №
3/220-07/11 суддя (Мальована Л. Я.) позовні вимоги фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 були задоволені повністю: стягнути з приватного виробничо-комерційного
підприємства "ПРІОР" на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 43
768 грн. 93 коп. збитків та 500 грн. витрат, пов'язаних з проведенням
автотоварознавчого дослідження, 443 грн. держмита, 118 грн. судових витрат.

Постановою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.01.2008 року по
справі № 3/220-07/11 (головуючий суддя Мазур Л. М., судді Андрейцева Г. М., Жук
Г. А.) апеляційну скаргу приватного виробничо-комерційного підприємства
"ПРІОР" було залишено без задоволення, а рішення Господарського суду
Київської області від 26.10.2007 року по справі № 3/220-07/11 залишено без
змін.

Приватне
виробничо-комерційне підприємство "ПРІОР" подало до Вищого
господарського суду України касаційну скаргу на рішення господарського суду
Київської області від 26.10.2007 року та постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 15.01.2008 року, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду і
припинити провадження у справі, стверджуючи про порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Представники
сторін на судове засідання не з'явились хоча про час та місце були повідомлені
належним чином, ухвалу суду направленого на їх адресу рекомендованої
кореспонденцією.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної
оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні у даній справі,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до вимог статей 108, 1117 ГПК України Вищий господарський суд
України переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих
господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі
встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставою
для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду
або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судом
першої інстанції було встановлено, що між позивачем і відповідачем 21.10.2005
року було укладено договір оренди транспортних засобів № 50, відповідно до
якого відповідачу було передано в строкову оренду транспортний засіб (автобус
марки "Богдан" державний НОМЕР_1 ) для здійснення останнім
пасажирських перевезень. В м. Києві 06.05.2006 року сталася ДТП за участю водія
ОСОБА_2, який перебував у трудових відносинах з приватним виробничо-комерційним
підприємством "ПРІОР", який не врахував дорожньої обстановки та не
впорався з керуванням орендованого транспортного засобу, в результаті чого
здійснив наїзд на легковий автомобіль. Вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП доведена
матеріалами адміністративної справи, що підтверджується постановою
Солом'янського районного суду м. Києва від 29.06.2006 року. 26.04.2007 року
було проведено експертне автотоварознавче дослідження з визначення розміру
матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Згідно висновку
спеціаліста №1207 від 26.04.2007 року, вартість матеріального збитку, завданого
власнику автобуса "Богдан А091" державний НОМЕР_1 в результаті його
пошкодження в ДТП, складає 43 768 грн. 93 коп. Також судом встановлено, що
ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах з відповідачем та на момент скоєння
виконував свої трудових (службових) обов'язків.

Отже,
судом першої інстанції правильно застосовано норми ст.ст. 1187, 1172 Цивільного
кодексу України, якими передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку; юридична чи фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
трудових обов'язків

В
касаційній скарзі приватне виробничо-комерційне підприємство "ПРІОР"
наголошує, що шкоду позивачеві було нанесено його працівником і відшкодувати її
повинен водій, який перебував з позивачем у трудових відносинах. Скаржник
посилається на п.1.1 умову вищевказаного договору Орендодавець (ФОП ОСОБА_1)
передає, а Орендар (ПВКП "ПРІОР") приймає у строкову оренду
транспортний засіб з водієм (екіпажем) для здійснення Орендарем пасажирських
маршрутних перевезень. Але, як встановлено судом апеляційної інстанції, в
матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що саме третя
особа визначена водієм Орендодавця для здійснення орендарем пасажирських
маршрутних перевезень.

Відповідно
до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Але всупереч вказаній нормі скаржник не надав жодних
доказів, які б спростовували вищевказані обставини.

Враховуючи
викладене, Вищий господарський суд України вважає, що підстав для скасування
рішення Господарського суду Київської області від 26.10.2007 року та постанови
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.01.2008року в
даному випадку немає, а тому касаційна скарга Приватного виробничо-комерційного
підприємства "ПРІОР" задоволенню не підлягає.

Керуючись
ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Приватного виробничо-комерційного підприємства "ПРІОР"
залишити без задоволення.

Рішення
Господарського суду Київської області від 26.10.2007 року по справі №
3/220-07/11 та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 15.01.2008 року по справі № 3/220-07/11 залишити без змін.

Головуючий   суддя
О.В. Муравйов

Судді
А.Г. Полянський

Г.М. Фролова