ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2008 Справа № 3/120-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді –Кузнецова І.Л.

суддів –Тищик І.В. (доповідач), Чимбар Л.О.

при секретарі –Врона С.В.

за участю прокурора Кузьменко С.В.

представників сторін

позивач: Бражник В.М., Кликова Л.В.

відповідач: Русанова Т.В., Пека З.О.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.08р. у справі № 3/120-08

за позовом прокурора м. Дніпродзержинська в інтересах держави в особі Дніпродзержинської міської ради та Музею історії м. Дніпродзержинська, м. Дніпродзержинськ

до відкритого акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектро централь”, м. Дніпродзержинськ

про стягнення 1416 грн. 47 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року прокурор м. Дніпродзержинська звернувся з позовом в інтересах держави в особі Дніпродзержинської міської ради та Музею історії м. Дніпродзержинська про стягнення з відповідача 1416,47грн. зайво сплачених бюджетних коштів за теплопостачання, внаслідок неправомірного завищення тарифу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2008 року у справі № 3/120-08 (суддя Юзіков С.Г.) позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що відповідачем застосовані тарифи, що не відповідають тарифам, встановленим рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 03.11.2006р. №734 на послуги з транспортування та постачання теплової енергії.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду скасувати та припинити провадження у справі. При цьому скаржник посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник зазначає, що відпускний тариф для бюджетних організацій складає 166,06 грн/Гкал. (з ПДВ); для розрахунку тарифу враховані витрати на виробництво продукції, затверджені постановою НКРЕ №1288 від 28.09.2006р. та витрати на транспортування та постачання теплової енергії, затверджені рішенням виконкому Дніпродзержинської міської ради від 03.11.2006р. №734; даний розрахунок відповідає приписам ст. 20 Закону України „Про теплопостачання” та ст. 30 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”.

Прокурором та позивачем відзив на апеляційну скаргу наданий не був; у судовому засіданні прокурор та представники позивача, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного:

Як убачається з матеріалів справи, 27.11.06р. між ВАТ „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” (Енергопостачальна організація) та Музей історії м. Дніпродзержинська (Споживач) було укладено договір за № 247п-87/2006 на постачання теплової енергії, згідно якого позивач зобов’язався поставляти теплову енергію у вигляді гарячої води в потрібних споживачу обсягах, а відповідач – оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами в термін, обумовлений цим договором.

Сторонами за договором були узгоджені всі істотні умови договору, у тому числі умови та порядок постачання теплової енергії, якими були визначені обсяги постачання теплової енергії –845,82 Гкал/рік та тариф за 1 Гкал –для 2 групи споживачів (бюджетні організації) –166,06 грн. з ПДВ, для 3 групи споживачів (інші споживачі) –243,01 грн., що відображено у п. 2.4 договору.

Таким чином, поставку споживачу теплової енергії у листопаді 2006 року та її оплату згідно рахунку від 30.11.2006р. №247/11.06 було здійснено у відповідності до умов договору та узгоджених сторонами тарифів.

Перевіркою використання коштів на здійснення фінансово-господарської діяльності Музею історії м. Дніпродзержинська за період з 01.01.05р. до 30.10.07р., проведеною КРВ у м. Дніпродзержинську було встановлено, що відповідач протягом листопада 2006р. в рахунку на оплату послуг з теплопостачання безпідставно завищив тариф на поставлену теплову енергію, зазначивши 166,06грн. замість 149,51 грн., внаслідок чого на рахунок відповідача позивачем зайво перераховані бюджетні кошти у сумі 1 416,47 грн.

Матеріалами справи посвідчується той факт, що при розрахунку вартості 1Гкал як відповідачем, так і перевіряючими були використані похідні, визначені п. 1 рішення НКРЕ від 28.09.06р. №1288 „Про затвердження тарифів на виробництво теплової енергії для ВАТ „Дніпродзержинська ТЕЦ” та рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 03.11.2006р. № 734 „Про погодження тарифів на послуги з транспортування та постачання теплової енергії”, а саме:

- тариф на виробництво теплової енергії, яка поставляється для бюджетних установ - 92,39 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); з урахуванням ПДВ ця сума становить 110,87 грн.;

- тариф на транспортування теплової енергії для бюджетних установ –26,28 грн.(без ПДВ); 31,54 грн. - з ПДВ;

- тариф на постачання теплової енергії для бюджетних установ –5,91грн. (без ПДВ); 7,10 грн. –з ПДВ.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про теплопостачання” тариф на теплову енергію для споживача визначається як суми тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Однак, використовуючи належні похідні дані, відповідач здійснює розрахунок роздрібного тарифу на теплову енергію за формулою, призначеною для визначення роздрібного тарифу на електричну енергію та з застосуванням коефіцієнту нормативних втрат (втрат в теплових мережах на рівні 13%), що не передбачено нормами чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з твердженням позивача про завищення відповідачем вартості наданих ним послуг, однак, при цьому не убачає підстав для стягнення з нього спірної суми, оскільки: розмір тарифу (166,06грн.) був погоджений сторонами у договорі; договір у встановленому порядку споживачем не оспорювався, відповідні зміни в останній не вносилися; натомість 12.02.2007р. до вказаного договору було укладено додаткову угоду, якою підтверджено тариф на листопад 2006р. у розмірі 166,06 грн. та визначено тарифи на інші періоди поставки.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається в силу ч. 3 ст. 632 цього Кодексу.

За вказаних обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Колегією суддів не приймається до уваги вимога скаржника щодо припинення провадження у даній справі. Перелік підстав для припинення провадження у справі наведений у ст. 80 ГПК України; зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає; обставини, за наявності яких провадження підлягає припиненню, у справі відсутні.

З огляду на невідповідність висновків, викладених в рішенні господарського суду, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги відповідача про скасування оспорюваного рішення являються обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2008 року у справі № 3/120-08 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду.

Головуючий І.Л.Кузнецова

Судді: І. В. Тищик

Л.О. Чимбар