ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2008 р.

№ 6/1/08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого –судді

Грека Б.М. –(доповідача у справі)

суддів :

Губенко Н.М.

Барицької Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго"

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду від 20.05.08

у справі

№ 6/1/08

господарського суду

Запорізької області

за позовом

Запорізької державної інженерної академії в особі Гідроенергетичного технікуму

до

Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго"

треті особи

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області,

Хвостак А.В., Гуржий Н.М., Перепіч Т.В., Волгапова Ф.Ф., Борсук Ю.П., Поліщук С.В., Кобєлков О.В., Орлова В.В., Кравець Т.Є.

про

розірвання договору оренди та виселення

за участю представників від:

позивача

не з'явилися, були належно повідомлені

відповідача

Формагей О.Л. (дов. від 26.11.07)

В С Т А Н О В И В :

Запорізька державна інженерна академія в особі Гідроенергетичного технікуму звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом про розірвання договору оренди державного нерухомого майна № 2 від 30.12.98, укладеного між позивачем та Відкритим акціонерним товариством "Дніпроенерго", зобов'язання ВАТ “Дніпроенерго” повернути Запорізькій державній інженерній академії в особі Гідроенергетичного технікуму на підставі акту приймання-передачі державне майно: об’єкт оренди (частина приміщення п’ятого поверху гуртожитку, яке знаходиться в м. Запоріжжя по вул. Трегубова, 1 загальною площею 345,9 кв.м.), стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 40673,96 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.01.08 (суддя Місюра Л.С.), залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 20.05.08 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Мойсеєнко Т.В., суддів: Кричмаржевського В.А., Хуторного В.М.), позовні вимоги задоволені: розірваний договір оренди державного нерухомого майна № 2 від 30.12.98 між позивачем та відповідачем, зобов’язано ВАТ “Дніпроенерго” повернути Запорізькій державній інженерній академії в особі Гідроенергетичного технікуму на підставі акту прийому –передачі державне майно (частину приміщення п’ятого поверху гуртожитку, яке знаходиться в м. Запоріжжя по вул. Трегубова, 1 загальною площею 345,9кв.м.); провадження по справі в частині стягнення суми 40673,96 грн. припинено; судові витрати покладені на відповідача.

Судові акти мотивовані посиланням на ч.3 ст. 26, ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, та тим, що відповідач свої зобов’язання щодо своєчасної оплати орендних платежів не здійснював, належним чином умови договору оренди державного нерухомого майна № 2 від 30.12.98 не виконував, заборгованість у розмірі 40673,96 грн. сплатив лише в день винесення рішення по справі, у зв’язку з чим, позовні вимоги суд частково задовольнив, а в частині стягнення 40673,96 грн. заборгованості –припинив провадження.

Не погоджуючись із судовими актами у справі, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в частині задоволення позову, в позові в цій частині відмовити, в решті судові акти залишити без змін. Касаційна скарга мотивована тим, що у п.8.2 договору чітко визначені підстави для розірвання договору оренди з ініціативи Орендодавця, і така підстава, як несвоєчасна оплата орендних платежів, у спірному договорі відсутня. Також скаржник вказує на те, що в договорі оренди не конкретизований порядок та строк внесення орендної плати за оренду приміщення. Тобто, рішення та постанова оскаржуються лише в частині задоволення позову, в решті –не оскаржуються.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги щодо дотримання судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 30.12.98 між Гідроенергетичним технікумом Запорізької державної інженерної академії (орендодавець за договором) та СЕ “Дніпроенергоспецремонт”, правонаступником якого є відповідач, (орендар за договором оренди) укладено договір оренди нерухомого майна № 2. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав, а відповідач прийняв за актом приймання –передачі від 30.12.98 у тимчасове платне користування п’ятий поверх гуртожитку, який перебуває на балансі позивача загальною площею 565кв.м. та знаходиться в м. Запоріжжя по вул. Трегубова, 1 з метою розміщення працівників відповідача. Факт передачі відповідачу спірного приміщення в оренду підтверджується актом приймання-передачі.

Гуртожиток, приміщення якого є предметом спірного договору оренди, є державною власністю, про що свідчить свідоцтво про право власності

№ 1078 від 19.08.00 та знаходяться на балансі Гідроенергетичного технікуму Запорізької державної інженерної академії.

Згідно умов пункту 10.1 договору сторони обумовили, що договір оренди діє в період з 01.01.99 по 01.01.00, при цьому у п.10.5 договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором. На момент розгляду спору судом договір був продовжений в порядку п.10.5 договору.

Згідно п.3.1 договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати затвердженої Кабінетом Міністрів України і складає 489,28 грн. за перший місяць оренди і перераховується Орендарем Орендодавцеві не пізніше 15 числа наступного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції за поточний місяць. Відповідач у п.5.2. договору зобов’язався своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату та плату за комунальні послуги.

У пункті 8.2 договору оренди сторонами узгоджено, що орендодавець має право виступати з ініціативою щодо розірвання договору оренди в разі погіршення стану орендованого майна, внаслідок його неналежного використання або невиконання умов договору.

Також сторони у п.10.4 договору встановили, що договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням арбітражного суду у випадках, передбачених чинним законодавством. Однією із підстав припинення дії договору оренди, як вказано у п.10.6 договору, є дострокове його припинення за згодою сторін або за рішенням суду.

Відповідач не сплачував орендну плату з травня 2006р по жовтень 2007р. (більше року), у зв’язку з чим у останнього виникла заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 40673,96грн. Крім того, відповідач постійно порушує зобов’язання щодо своєчасної сплати орендних платежів, що підтверджується рішеннями господарського суду Запорізької області про стягнення з відповідача боргу зі сплати орендної плати, зокрема, від 12.08.04 у справі № 17/215 та від 22.05.06 у справі № 19/46/06. Наявність та розмір заборгованості, а також період, за який вона виникла, відповідачем не заперечується.

На підставі цих обставин суди дійшли висновку про необхідність задоволення позову та розірвання договору оренди. Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне погодитися із такою правовою позицією з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 291 Господарського кодексу України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї зі сторін, договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України.

За змістом частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Однією з підстав розірвання договору найму на вимогу наймодавця є несплата орендарем орендної плати. В даному випадку, орендар не виконував свого обов'язку щодо внесення орендної плати понад рік, у зв'язку з чим, орендодавець був позбавлений прибутку у вигляді орендної плати, на який міг розраховувати, укладаючи договір, що є підставою для розірвання договору оренди.

Крім того, статтею 782 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Тому суди правомірно задовольнили позов про розірвання договору оренди. В іншій частині судові акти не оскаржуються, а відтак, не перевіряються господарським судом касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судами всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго" залишити без задоволення, постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 20.05.08 у справі № 6/1/08 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      Б. Грек

Судді                                                                                                    Н. Губенко

Т. Барицька