СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

21 липня 2008 року

Справа № 2-29/469-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Волкова К.В.,

секретар судового засідання                                        Єгорова О.В.

за участю представників сторін:

представник позивача - Шемєтова Олена Веніамінівна, довіреність № б/н від 23.07.07 - Відкрите акціонерне товариство "Білогірський завод будівельних матеріалів";

представник відповідача - не з'явився - Державна податкова інспекція в Білогірському районі в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Білогірському районі в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 03.04.2008 у справі № 2-29/469-2008А

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Білогірський завод будівельних матеріалів" (вул. Бойко, 4,Білогірськ,97600)

до           Державної податкової інспекції в Білогірському районі в Автономній Республіці Крим (вул. Мира, 1,Білогірськ,97600)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Білогірський завод будівельних матеріалів" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідача - Державної податкової інспекції в Білогірському районі про визнання недіючими податкових повідомлень-рішень від 18.12.2007 № /0 про стягнення штрафних санкцій в сумі 393,94грн.; № /0 від 18.12.2007 на суму штрафних санкцій у розмірі 4 128,46грн.; № /0 от 18.12.2007 на суму штрафних санкцій у розмірі 145,43грн.

Заявою від 26.02.2008, позивач уточнив позовні вимоги та просив суд визнати спірні податкові повідомлення - рішення нечинними.

Заявою від 31.03.2008, позивач змінив предмет позову та просив суд скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у встановлені законом строки сплачує податок на землю, а висновки викладені в акті перевірки, який покладений в основу спірних податкових-рішень, не відповідають дійсності, оскільки посадові особи не прийняли до уваги первинні документи.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не прийняті до уваги положення роз'яснень Державної податкової адміністрації України щодо черговості погашення та окремих питань стягнення сум податкового боргу, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 13.11.2002 № 540. Крім того, в обґрунтування заперечень відповідач посилається на приписи Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", щодо застосування до платника податків податкової застави.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.04.2008 у справі № 2-29/469-2008А задоволено адміністративний позов відкритого акціонерного товариства "Білогірський завод будівельних матеріалів" до Державної податкової інспекції в Білогірському районі в Автономній Республіці Крим про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

Не погодившись з постановою суду, відповідач 08.05.2008 звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, в позові відмовити.

Заявник апеляційної скарги посилається на неповне з'ясування господарським судом обставин справи, що мають істотне значення, а також на неповне дослідження доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

Старшим державним податковим інспектором відділу оподаткування юридичних осіб Державної податкової інспекції в Білогірськом районі з 04.12.2007 по 04.12.2007 було проведено невиїзну документальну перевірку з питань своєчасності сплати відповідачем земельного податку за 2006 і 2007 роки.

За наслідками перевірки складений акт № 2258/15-03 від 04.12.2007 (а.с.11-14).

З акту перевірки вбачається, що під час перевірки посадова особа відповідача дійшла висновку про порушення Відкритим акціонерним товариством "Білогірській завод будівельних матеріалів" статті 17 Закону України "Про плату за землю" та підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами".

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: № /0 від 18.12.2007 на суму штрафних санкцій у розмірі 393,94грн., № /0 від 18.12.2007 на суму штрафних санкцій у розмірі 4128,46грн., № /0 від 18.12.2007р. на суму штрафних санкцій у розмірі 145,43грн.

Згідно статті 13 Закону України "Про плату за землю", підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, що знаходиться в державній або комунальній власності, - договір оренди даної земельної ділянки. Платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (окрім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку і орендної плати щорічно станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби по місцезнаходженню земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік формою, встановленою центральним податковим органом, з розбиттям річної суми рівними частинами по місяцях. Надання такої декларації звільняє від обов'язку додачі щомісячних декларацій (частина 1 статті 14 Закону України "Про плату за землю").

Згідно статті 17 Закону України "Про плату за землю", податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі і за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності громадянами сплачується рівними частками до 15 серпня і 15 листопада.

Надміру сплачені суми податку підлягають поверненню платнику за його письмовою заявою або за його бажанням зараховуються до сплати податку за наступний рік.

Несплата земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності виробниками сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами протягом року, іншими платниками - протягом півроку вважається систематичною і є підставою для припинення права користування земельними ділянками.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

У свою чергу, пунктом 1.7 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 10.08.2005 № 327, встановлено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Пункт 2.3.2 цього Порядку, передбачає, що за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно:

-          висвітлити показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю;

-          у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта Господарювання щодо встановлених порушень;

-          зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

-          у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів;

-          у разі відмови посадових осіб суб'єкта господарювання надати перевіряючим письмові пояснення щодо встановлених порушень та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, факти відмови відобразити в акті.

Згідно підпункту 2.3.4 Порядку, не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних домислів перевіряючих, які не мають підтверджуючих доказів, і різного роду висновків по відношенню до дій посадових осіб суб'єкта господарювання.

Частина 2 статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування і їх посадовців діяти тільки на підставі, в межах повноважень і способом, які передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених статтею 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судова колегія встановила, що позивачем річні податкові декларації по земельному податку за 2006 рік і за 2007 рік були подані відповідно до статті 14 Закону України "Про плату за землю" до 01 лютого 2006 року і до 01 лютого 2007 року, отже, позивачу не потрібно було подавати щомісячно декларації.

На підставі наданого податкового розрахунку земельного податку в Білогірську Державну податкову інспекцію за 2006 рік, щомісячні платежі складають 1325,58грн. Земельний податок в 2006 році, позивач сплачував до держбюджету міста Білогірськ і до держбюджету Зеленогорської сільської ради двома платіжними дорученнями.

В акті перевірки № 2258/15-03 від 04.12.2007, заборгованість по податку за землю нараховується з вересня 2006 року по березень 2007 року.

Однак, судова колегія встановила, що за вересень 2006 року податкове зобов'язання по податку за землю - 1325,58грн., термін оплати по 30.10.2006. Сплачене 31.10.2006 п/д № 440 на суму 887,68 грн. і п/д № 441 на суму 438,00грн., всього - 1325,58 грн. Прострочка склала один день, у зв'язку з чим, позивач самостійно нарахував штрафні санкції 10% і сплатив їх п/д № 1479 від 20.12.2007 в сумі 132,56 грн.

За жовтень 2006 року податкове зобов'язання по податку за землю - 1325,58грн., термін оплати по 30.11.2006. Сплачено позивачем 04.09.2007 п/д № 1122 на суму 3000,00грн. (уточнив призначення платежу: податок за землю за жовтень 2006 року і пеня, листом від 20.12.2007). Прострочка платежу склала 278 днів, самостійно нараховані штрафні санкції 50% і сплачені позивачем п/д № 1480 від 20.12.2007 у сумі 662,79грн.

За листопад 2006 року, податкове зобов'язання по податку за землю - 1325,58 грн., термін оплати по 30.12.2006. Сплачено позивачем 30.11.2006. п/д № 486 на суму 438,00грн. і п/д № 485 на суму 887,68грн., всього - 1325,68 грн.

За грудень 2006 року, зобов'язання по податку за землю склало - 1325,58грн. Термін оплати по 04.01.2007. Сплачено позивачем 07.12.2006 п/д № 505 на суму 438,00грн.; п/д № 504 на суму 887,68грн., всього - 1325,68 грн.

На підставі наданого податкового розрахунку земельного податку в Біілогірську Державну податкову інспекцію за 2007 рік, щомісячні платежі складають 987,51грн.

Земельний податок у 2007 році, позивач сплатив до держбюджету міста Білогірська, до місцевого бюджету Вішенської сільської ради і до держбюджету Зеленогорської сільської ради трьома платіжними дорученнями, а саме: за січень 2007 року, зобов'язання по податку за землю - 987,51грн. Термін оплати по 02.03.2007. Оплачено позивачем 13.02.2007 п/д № 688 на суму 4,65грн., п/д № 709 на суму 93,26грн., п/д № 687 на суму 889,60грн., всього - 987,51 грн.

За лютий 2007 року, податкове зобов'язання по податку за землю - 987,51грн. Термін оплати по 30.03.2007. Сплачено позивачем 30.03.2007 квитанція № 01 на суму 4,65грн., квитанція № 01 на суму 93,26грн., квитанція № 01 на суму 889,60грн., всього - 987,51 грн.

За березень 2007 року податкове зобов'язання по податку за землю - 987,51грн. Термін оплати по 03.05.2007. Сплачено позивачем 25.04.2007, п/д № 809 на суму 4,65грн., п/д № 813 на суму 93,26грн., п/д № 808 на суму 889,60грн., всього - 987,51грн.

На підставі вказаних платіжних доручень прострочення платежу було тільки за вересень і жовтень 2006 року. Штрафні санкції самостійно нараховані і сплачені позивачем, отже, заборгованість по сплаті податку за землю за позивачем за 2006 рік і 2007 рік відсутня, у зв'язку з чим на думку судової колегії, відповідачем необґрунтовано нараховані позивачу штрафні санкції, оскільки операції по рахунках проводяться в хронологічному порядку, але на підставі первинних документів платників податків і позначених в них призначень платежу.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової інспекції України № 276 від 18.07.2005, облік, контроль і складання звітності щодо платежів, що надходять до бюджету, здійснюється органами державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи (далі - АІС), що забезпечує єдиний технологічний процес уведення, контролю інформації обробки документів.

При введенні первинних документів по кожній операції фіксується особливий номер працівника, дата і час введення інформації.

Згідно пункту 1.3 Інструкції № 276, проведення операцій по рахунках платників здійснюється в хронологічному порядку.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що під час перевірки, посадовцем Державної податкової інспекції, що проводив перевірку, не були враховані відомості, особових рахунків позивача та не були вивченні первинні документи бухгалтерського обліку позивача, що призвело до необґрунтованих висновків, викладених в акті перевірки, щодо наявності з боку позивача порушень Закону України "Про плату за землю" та Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

При викладених обставинах, та враховуючи те, що відповідач не довів суду обґрунтованість спірних податкових повідомлень-рішень, судова колегія приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі висловленого, апеляційна інстанція не знаходить підстав для скасування постанови господарського суду, оскільки вона винесена при повному дослідженню всіх обставин справи.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.04.2008 у справі № 2-29/469-2008А залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекція в Білогірському районі в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.І. Гонтар

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

К.В. Волков