ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№
01/26-12

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Грейц
К.В.,

суддів
:

Бакуліної
С.В., Глос О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги

ОСОБА_1

на
постанову

від
06.02.2008 року Львівського апеляційного господарського суду

у
справі

№
01/26-12

господарського
суду

Волинської
області

за
позовом

ОСОБА_1

до

ВАТ
“Павлівський пивоварний завод”

про

визнання
незаконними загальних зборів акціонерів ВАТ “Павлівський пивоварний завод”
від 26.01.2001 року, визнання недійсними рішень, прийнятих на загальних
зборах акціонерів від 26.01.2001 року, оформлених протоколом № 1-2001 від
26.01.2001року.

в
судовому засіданні взяли участь представники :

від
позивача:

ОСОБА_2
(довіреність № 144 від 24.01.2008р.)

від
відповідача:

Сміховський
М.М. (довіреність від 22.04.2008р.)

В С Т А Н О В И В:

08.05.2008
року в судовому засіданні оголошено перерву до 15.05.2008 року до 13-55 годин.

Рішенням
Господарського суду Волинської області (суддя Якушева І.О.) від 22.11.2007 року
у справі № 01/26-12 позов задоволено; визнано незаконними загальні збори
акціонерів ВАТ “Павлівський пивоварний завод”, проведення яких оформлено
протоколом № 1-2001 від 26.01.2001 року; визнано недійсними рішення, прийняті
на загальних зборах акціонерів ВАТ “Павлівський пивоварний завод” 26.01.2001
року, та оформлені протоколом загальних зборів акціонерів № 1-2001 від
26.01.2001 року: про затвердження результатів фінансово-господарської
діяльності товариства за 2000 рік; про визнання задовільною роботи Правління
товариства у звітному періоді; про прийняття звіту ревізійної комісії
товариства до уваги; про визнання задовільною роботи ревізійної комісії
товариства у звітному періоді; про затвердження річних результатів діяльності
акціонерів товариства; про затвердження звіту та висновків ревізійної комісії;
про затвердження балансу товариства за 2000 рік; про внесення змін до статуту
товариства шляхом викладення його у новій редакції; про доручення голові
правління товариства здійснити дії щодо державної реєстрації нової редакції
статуту товариства; про затвердження положення про ревізійну комісію
товариства; про затвердження положення про правління товариства; про
затвердження регламенту скликання та проведення загальних зборів; про
затвердження диференційованих техніко-виробничих показників при виробництві
солоду та пива; про ухвалення та затвердження укладених виконавчим органом
товариства від імені товариства договорів: а) щодо будівництва очисних споруд з
РФ АТ “МСБ Скіф” від 24.01.2001 року; б) з ГОВ “Хімхолодсервіс” від 12 січня
2001 року; про ухвалення та надання згоди правлінню товариства на укладення
наступних договорів: а) щодо зовнішнього ремонту приміщень товариства; б) щодо
придбання та монтажу котла 1Е-9; про прийняття, з метою отримання товариством
довгострокових корпоративних прав, попереднього рішення про участь товариства в
заснуванні господарських товариств, проекти установчих договорів яких
представлені на зборах; про доручення правлінню товариства прийняти остаточне
рішення про участь товариства в заснуванні зазначених господарських товариств
за умови прийняття ним позитивного рішення; про затвердження статуту Дочірнього
підприємства “Альтернатива”; стягнуто з Відкритого акціонерного товариства
“Павлівський пивоварний завод” на користь ОСОБА_1 85,00 грн. витрат, пов'язаних
з оплатою державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Постановою
Львівського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Новосад Д.Ф.,
судді -Михалюк О.В., Мельник Г.І.) від 06.02.2008 року у справі № 01/26-12
рішення Господарського суду Волинської області від 22.11.2007 року скасовано;
прийнято нове рішення; в позові відмовлено; судові витрати за розгляд спору в
суді першої інстанції та розгляд апеляційної карги покладено на позивача.

В
касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 06.02.2008 року повністю, а рішення Господарського суду
Волинської області від 22.11.2007 року залишити в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: ч.4 ст.267 ЦК
України, ч.1 ст.43 Закону України “Про господарські товариства”, п.7 ст.105 ГПК
України.

Відзиву
на касаційну скаргу відповідач не надіслав.

Заслухавши
пояснення по касаційній скарзі представника позивача, який підтримав викладені
в ній доводи, заперечення на касаційну скаргу представника відповідача,
перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної
оцінки в рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного
господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України
приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Позивачка
звернулась до суду з позовом про визнання недійсними рішень, прийнятих на
загальних зборах ВАТ “Павлівський пивоварний завод” 26.01.2001 року,
посилаючись на порушення вимог по порядку скликання зборів і попередньому
повідомленню акціонерів, порушення порядку голосування і прийняття рішень на
зборах, ведення протоколу. Зазначаючи, що її не повідомляли про час і місце
проведення зборів, не публікували оголошення про скликання загальних зборів
відповідача в пресі, не надсилали їй порядку денного зборів, що відбулись
26.01.2001 року, позивачка обґрунтовувала позовні вимоги і тим, що вона не
приймала участі у цих зборах та не видавала ОСОБА_3 довіреності бути її
представником на них з правом голосування з усіх питань (а.с.105 т.1). ОСОБА_1
вважає, що було порушене її право на управління справами товариства,
передбачене п.“а” ч.1 ст.10, ст.41 Закону України “Про господарські
товариства”, ч.1 ст.88 ГК України, п.4.3.1 Статуту товариства; право на майнову
участь у товаристві, розподілі прибутку, право на одержання інформації про
діяльність товариства. Щодо строку позовної давності, то позивачка посилалась
на те, що вона дізналась про проведення 26.01.2001 року зборів із відповіді
Прокуратури Іваничівського району №114 від 20.01.2006 року.

Задовольняючи
позов, місцевий господарський суд виходив із того, що: 1) недоведеним є факт
персонального повідомлення позивачки про скликання зборів, надіслання їй
порядку денного та публікування оголошення про проведення загальних зборів
відповідача у місцевій пресі чи центральних газетах; 2) позивачка надала
нотаріально засвідчені пояснення, що довіреності ОСОБА_3, який нібито представляв
її інтереси на загальних зборах 26.01.2001 року, вона не видавала і, за
висновком суду, довіреність не відповідає вимогам, встановленим постановою КМ
України №419 від 15.06.1994 року щодо проставлення на довіреності
посвідчувального надпису; 3) матеріали дослідчої перевірки свідчать, що інші
акціонери також заперечують факт проведення зборів 26.01.2001 року, оскільки
ними не видавались доручення на представництво на цих зборах, було порушено
порядок скликання загальних зборів; 4) згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_4,
наданими Іваничівському РВ УМВС України у Волинській області, вона протоколу
загальних зборів акціонерів №1-2001 не оформляла, секретарем на них не була.
Отже, за висновком суду загальні збори не проводились, рішення про які йдеться
в протоколі -не приймались; протокол сфальсифіковано, що свідчить про порушення
права позивачки як акціонера брати участь в управлінні справами товариства.
Строк позовної давності не є порушеним, оскільки про порушення її прав як
акціонера ОСОБА_1 дізналась 20.01.2006 року, коли отримала відповідь з
Прокуратури Іваничівського району стосовно законності дій посадових осіб ВАТ
“Павлівський пивоварний завод”.

Скасовуючи
рішення місцевого господарського суду та, відмовляючи позивачці у позові,
апеляційний суд послався на те, що: 1) позивачкою не надано доказів (крім
пояснень позивачки та її представників) в підтвердження факту невидання
довіреності на ім'я ОСОБА_3 чи визнання в установленому законом порядку
недійсним договору доручення, укладеного в усній чи письмовій формі, на
виконання якого була видана зазначена довіреність; 2) позиція позивачки з цього
питання є двозначною, оскільки в письмових поясненнях представники позивача
стверджують що така довіреність не видавалась, а у відзиві на апеляційну скаргу
та в усних поясненнях посилаються вже на невідповідність довіреності
встановленим вимогам для нотаріального посвідчення довіреностей; 3) посилання
позивачки на недоліки форми довіреності, виданої 24.01.2001 року, не береться
судом як безпідставне, оскільки згідно положень ч.3 ст.41 Закону України “Про
господарські товариства” правління акціонерного товариства має права
посвідчувати довіреності на право участі та голосування на загальних зборах
акціонерів і її недійсність чи невідповідність закону не  встановлена судом. За таких умов зазначені
вище письмові докази, які не спростовані належними та допустимими доказами
позивачем, підтверджують факт поінформованості позивачки про скликання та
проведення 26.01.2001 року загальних зборів акціонерів ВАТ “Павлівський пивоварний
завод”. Встановлення факту фальсифікації документів, що зазначено в рішенні
місцевого суду, може вирішуватись в порядку кримінального судочинства за
наявності ознак злочину або іншим встановленим чинним законодавством способом.
Позивачкою не надано належних доказів фальсифікації чи підробки документів, що
знаходяться в матеріалах справи.

Встановивши
факт відсутності порушення з боку відповідача права на управління справами
товариства, апеляційний суд відмовив в позові по факту пропуску позивачкою строку
позовної давності, з огляду на таке. 29.03.2002 року відбулися наступні
загальні збори акціонерів ВАТ “Павлівський пивоварний завод”, на яких був
присутній представник акціонера ОСОБА_1 (позивачки у справі) ОСОБА_5. На даних
зборах розглядалися наступні питання: 1. Звіт Голови правління про стан
фінансово-господарської діяльності товариства за 2001 рік. 2. Затвердження
балансу товариства за 2001 рік. 3. Розподіл прибутку за 2001 рік. При цьому
слід звернути увагу на те, що як вбачається з протоколу № 1-2002 від 29.03.2002
року загальних зборів ВАТ “Павлівський пивоварний завод”, на даних зборах
слухали, зокрема, представника позивачки ОСОБА_5 з пропозицією детального
вивчення результатів діяльності товариства в 2001 році. Вищенаведене, на думку
апеляційної інстанції, повністю спростовує твердження позивачки про те, що
перебіг строку позовної давності розпочався 04.03.2005 року після отримання
новим представником позивачки завірених копій протоколів акціонерів за період
1999 - 2004 років. З проаналізованих документальних доказів вбачається, що
позивачка могла дізнатися про порушення свого права як 26.01.2001 року так і
29.03.2002 року, коли проводились загальні збори за участі уповноважених
представників позивачки.

Проте з
таким висновком суду погодитися не можна.

Висновок
суду щодо пропуску позивачем строку позовної давності, обґрунтований посиланням
на те, що на зборах відповідача 29.03.2002 року слухали представника позивачки
ОСОБА_5 з пропозицією детального вивчення результатів діяльності
товариства в 2001 році, є помилковим, оскільки не доводить, що лише піднявши
питання вивчення результатів діяльності товариства в 2001 році, такі дії
представника мали наслідки, які б свідчили про його обізнаність з фактом
проведення зборів 26.01.2001 року, на яких були ухвалені спірні рішення.

Щодо
різних висновків судів стосовно видачі довіреності від імені ОСОБА_1 на ім'я
ОСОБА_3 бути представником на загальних зборах 26.01.2001 року, то касаційна
інстанція не заперечує, що дійсно, нотаріально посвідчені пояснення певних осіб
не є належними і допустимими доказами, якими може бути спростовано факт видачі
довіреності.

Однак,
матеріали справи свідчать, що позивачка заперечуючи видачу довіреності, тим
самим заперечує і факт вчинення в ній підпису.

Судами
обох інстанцій, в порушення приписів ч.1 ст.41 ГПК України, не було вирішено
питання щодо призначення по справі почеркознавчої експертизи.

Оскільки
факт видачі позивачкою довіреності від 24.01.2001 року на ім'я ОСОБА_3
достовірно не встановлено, апеляційний суд не міг обґрунтовувати початок
перебігу строку позовної давності з 26.01.2001 року.

Стосовно
висновку апеляційного суду щодо невизнання в установленому законом порядку
недійсним договору доручення, укладеного в усній чи письмовій формі, на
виконання якого була видана вищенаведена довіреність, то за умови оспорювання
позивачкою свого авторства у останній, суду слід виходити із неможливості за
таких обставин довести факт укладення договору в усній або письмовій формі,
який міг би бути предметом самостійної вимоги, а отже, із необхідності
оцінювати довіреність як самостійний доказ в даній справі в порядку
встановленої процесуальної процедури.

Колегія
суддів звертає увагу, що пояснення осіб, які вони давали в ході дослідчої
перевірки, не є належними і допустимими доказами того, що зазначені особи не
брали участь в загальних зборах 26.01.2001 року.

Позивачка
може обгрунтовувавти свої вимоги посиланням на факт нейприняття і іншими
учасниками товариства участі в загальних зборах, але доводити ці обставини вона
має посиланням на належні і допустимі докази (дані реєстру акціонерів,
матеріали до реєстру акціонерів, висновок експертизи щодо того, чи вчинений
підпис в протоколі, яким оформлені спірні рішення, секретарем зборів тощо)

Зазначене
неповне встановлення обставин справи є суттєвим порушенням ст.43 ГПК України та
виключає можливість висновку касаційної інстанції щодо правильності
застосування судом норм матеріального права при вирішенні спору. У зв'язку з
цим постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції
слід взяти до уваги наведене в цій постанові, вжити всі передбачені законом
засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи,
прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з
чинним законодавством вирішити спір.

Керуючись
ст.ст.1115, 1117, 1118, п.3 ч.1 ст.1119,
ч.1 ст.11110, ст.11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від
06.02.2008 року у справі № 01/26-12 задовольнити частково.

Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2008 року та рішення
Господарського суду Волинської області від 22.11.2007 року у справі № 01/26-12
-скасувати.

Справу
№ 01/26-12 направити до Господарського суду Волинської області на новий
розгляд.

Головуючий-суддя

К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна
О.Глос