Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2008 року Справа № 8/8-08

Колегія Харківського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя - Істоміна О.А.,

суддя - Кравець Т.В.,

суддя - доповідач - Пуль О.А.,

при секретарі –Пархоменко О.В.

за участю представників сторін:

кредитора –головного спеціаліста –юрисконсульта Супрунова І.Ю. за довіреністю від 08.01. 2008 р. за № 47/119-8-116;

боржника –представник не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу ( вх. 1323 С/2) Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми на ухвалу господарського суду Сумської області від 19.05.2008 р. по справі № 8/8-08;

за заявою кредитора - Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми;

до боржника –Сумського державного підприємства по виробництву, зоотехнічному та ветеринарному постачанню «Сумизооветпромпостач», код 00727239, м. Суми;

про банкрутство; -

встановила:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 19 травня 2008 року (суддя Лугова Н.П.) припинено провадження у справі про банкрутство за заявою Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми у відношенні Сумського державного підприємства по виробництву, зоотехнічному та ветеринарному постачанню «Сумизооветпромпостач».

Кредитор, не погоджуючись з ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою, вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми чинного законодавства, обставини, що мають значення для справи та які місцевий суд визнав доведеними, в повної мірі недоведені, у зв’язку з чим висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі господарського суду Сумської області від 19 травня 2008 року, не відповідають обставинам справи, а тому просить зазначену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги кредитора та визнати боржника банкрутом.

В обґрунтування апелянт посилається на те, що керівні органи боржника за адресою: вул. Харківська, буд. 105 в м. Суми, відсутні; у зв’язку з наказом Мінагрополітики від 22.05.2007 року діяльність боржника припиняється; що ні боржником, ні судом першої інстанції не спростовано зазначених фактів.

До апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу член ліквідаційної комісії боржника Кіктенко О.В., який посилається на те, що ліквідаційна комісія боржника вважає висновки суду першої інстанції такими, що відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства, тому просить залишити ухвалу господарського суду Сумської області від 19.05.2008 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В обґрунтування своїх заперечень проти апеляційної скарги посилається на те, що органом управління прийнято рішення щодо ліквідації, призначена ліквідаційна комісія, яка вживає заходів щодо припинення, а саме, здійснено публікацію, розглянуті вимоги кредиторів, проведено інвентаризацію майна, здійснюється оцінка майна, проводиться реалізація майна через біржу. Окрім того, пояснює, що боржник фактично розташований за юридичною адресою згідно договору оренди, директор підприємства Гапієнко А.М. є членом ліквідаційної комісії, за цією адресою отримується кореспонденція; вважає, що відсутність представника боржника у момент спроби здійснити перевірку боржника кредитором не означає, що керівні органи відсутні за місцезнаходженням; також, боржник продовжує звітувати у відповідні фонди та органи податкової служби.

Боржник звернувся з клопотанням про розгляд справи у суді апеляційної інстанції у його відсутності у зв’язку з неможливістю представників прийняти участь у судовому зсіданні 07.07.2008р.

З огляду на клопотання боржника про неможливість бути присутнім у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутності представника боржника за наявними у матеріалах справи документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника кредитора, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ініціюючий кредитор –Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми 09 січня 2008 року звернувся до господарського суду Сумської області з заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” ( далі по тексту –Закон) у відношенні відсутнього боржника - Сумського державного підприємства по виробництву, зоотехнічному та ветеринарному постачанню «Сумизооветпромпостач»на тій підставі, що боржник має заборгованість в сумі 12424,70 грн, яка підтверджується актом перевірки нарахування та сплати страхових внесків від 25 жовтня 2007 року № 199/3-26, та керівні органи боржника відсутні за юридичною адресою (місцезнаходженням), в обґрунтування посилається на акт перевірки місцезнаходження за юридичною адресою керівних органів боржника.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 14.01.2008 р. (суддя Кіяшко В.І.) порушено провадження у справі про банкрутство та призначено розгляд заяви кредитора у судовому засіданні з викликом сторін.

Боржником надано відзив на заяву кредитора, який заперечував проти порушення справи про банкрутство у зв’язку з тим, що наказом Міністерства аграрної політики України прийнято рішення про ліквідацію боржника, призначено ліквідаційну комісію, якою вживаються заходи по припиненню юридичної особи, а саме, надані відповідні документи державному реєстратору, здійснено публікацію в газеті «Урядовий кур’єр»№ 156 від 29 серпня 2007 р. про ліквідацію, проводиться незалежна оцінка майна, здійснюється реалізація майна, після чого будуть погашені вимоги кредиторів.

Ухвалою заступника голови господарського суду Сумської області від 26 березня 2008 р. справу № 8/8-08 передано до розгляду судді Луговій Н.П.

Господарський суд Сумської області при винесенні оскаржуваної ухвали від 19 травня 2008 року, припиняючи провадження у справі про банкрутство, мотивував її відсутністю витягу з Єдиному державному реєстрі з записом про відсутність юридичної особи –боржника за її місцезнаходженням відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців».

У відповідності до ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ” господарський суд порушує справу про банкрутство відсутнього боржника, якщо керівні органи боржника –юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Як встановлено судом першої інстанції, і з цим висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду, кредитором не надано суду належних доказів відсутності керівних органів боржника за їх місцезнаходженням, а саме, кредитором не надано у якості належного доказу відсутності керівних органів боржника за місцезнаходженням витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб –підприємців, який би містив відомості про відсутність боржника, які вносяться до реєстру згідно порядку, встановленому ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців». Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 18 зазначеного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст. 93 Цивільного кодексу України та ст. 1 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Із наданих до заяви кредитора документів не вбачається, що кредитор або інша посадова особа встановлювали, який саме орган чи особа боржника на момент проведення ним перевірки є керівними. Із заяви та доданих документів не вбачається, що кредитор або інша посадова особа встановлювали фактичного місцезнаходження уповноваженого органу або посадової особи боржника.

Матеріали справи свідчать, що наказом від 22 травня 2007 р. № 341 Міністерства аграрної політики України прийнято рішення про припинення діяльності прийнято рішення про ліквідацію Сумського державного підприємства по виробництву, зоотехнічному та ветеринарному постачанню «Сумизооветпромпостач», затверджено склад ліквідаційної комісії (т.1 а.с.18, 19), яку зобов’язано здійснити заходи по припиненню юридичної особи у відповідності до законодавства.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 Цивільного кодексу України з моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи.

До заяви кредитора не додано доказів відсутності ліквідаційної комісії підприємства за її місцезнаходженням.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність обставини відсутності керівних органів боржника за їх місцезнаходженням.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що судом першої інстанції під час розгляду заяви кредитора про порушення справи про банкрутство у відношенні відсутнього боржника не з’ясовано у повному обсязі обставини припинення боржником підприємницької діяльності.

Враховуючи, що власником майна було прийнято рішення про ліквідацію боржника не у зв’язку з банкрутством, боржник повинен дотримуватися порядку проведення ліквідації за рішенням власника, який регулюється ст. 104, ст.ст. 110-112 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60- 61 Господарського кодексу України, порядку внесення записів до Єдиного державного реєстру державним реєстратором у відповідності до ст. ст. 19, 36 - 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб –підприємців”.

Матеріалами справи підтверджується здійснення ліквідаційною комісією боржника встановленого законодавством порядку проведення заходів щодо припинення юридичної особи, зокрема, повідомлено державного реєстратора про прийняття рішення про ліквідацію підприємства, здійснено офіційну публікацію, укладено договір на проведення оцінки майна тощо.

Аналіз зазначених вище норм цивільного та господарського законодавства надає можливість зробити такий висновок, якщо під час проведення процедури ліквідації підприємства, не пов’язаної з банкрутством, ліквідаційна комісія встановить ознаки недостатності вартості майна боржника для розрахунків з кредиторами, голова ліквідаційної комісії зобов’язаний звернутися у відповідності до встановленого ст. 51 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” порядку до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

Виходячи з системного аналізу статей 1, 6, 7 та 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», колегія суддів дійшла висновку, що кредитор зобов’язаний викласти в заяві про порушення справи про банкрутство у відношенні відсутнього боржника обставини, що підтверджують безспірність грошових вимог, неплатоспроможність боржника та обставини щодо його відсутності, при цьому, не має значення розмір його вимог до боржника та строк виконання зобов’язань; та надати належні докази в обґрунтування усіх обставин.

Колегія суддів вважає, що господарським судом не може бути застосовано спрощеної процедури за умовами ст. 52 Закону у відношенні Сумського державного підприємства по виробництву, зоотехнічному та ветеринарному постачанню «Сумизооветпромпостач», якщо кредитором не надано доказів звернення кредитора до ліквідаційної комісії боржника, доказів недостатності вартості майна боржника для погашення вимог кредиторів, тобто, якщо кредитором не доведено неплатоспроможність боржника, бездіяльність ліквідаційної комісії, яка здійснює ліквідаційні заходи не у зв’язку з банкрутством, а також, якщо кредитором не доведено ознак відсутнього боржника.

З огляду на відсутність у заяві кредитора посилання на обставини неподання податкової звітності протягом року, відсутність доказів цього, колегія суддів дійшла висновку про відсутність факту неподання боржником до органів державної податкової служби протягом року декларацій та інших документів бухгалтерської звітності.

Згідно ч.10 ст.7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” до заяви кредитора –органу державної податкової служби чи інших державних органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов’язкових платежів), додаються докази вжиття заходів до отримання заборгованості по обов’язкових платежах у встановленому законодавством порядку.

Але, в порушення ч. 10 ст. 7 Закону у заяві кредитор не зазначає і до заяви не надає доказів отримання заборгованості за рахунок майна боржника та доказів того, що вичерпані всі заходи, передбачені законом, по стягненню заборгованості з боржника перед бюджетом.

Колегія суддів вважає також недоведеним факт безспірності вимог, оскільки кредитор має надати в обґрунтування заборгованості належні докази, зокрема, розрахунки страхових внесків боржника, вимоги кредитора щодо сплати боргу, які у відповідності до ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»є виконавчими документами. Господарський суд не може взяти до уваги лише акт перевірки нарахування та сплати боржником страхових внесків, що доданий до заяви кредитора.

При таких обставинах, враховуючи, що вищезазначені факти підтверджують відсутність законних підстав для подальшого руху справи про банкрутство із застосуванням ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», колегія судді дійшла висновку про відсутність законних підстав для скасування ухвали господарського суду Сумської області від 19 травня 2008 року, а тому ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 101, п.1 ч.1 статті 103, статті 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду ; -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 19 травня 2008 року по справі № 8/8-08 залишити без змін.

Повний текст постанови підписано 08 липня 2008 року.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

суддя Т.В. Кравець

суддя О.А. Пуль