ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.08.08                                                                                           Справа № 17/114

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ “Науково-виробниче підприємство “ЕРГО” без дати та без номера

на рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2008 р.

у справі № 17/114

за позовом ТзОВ “Чистий світ-К”, м.Київ

до ТзОВ “Науково-виробниче підприємство “ЕРГО”, с.Малехів Жовківського р-ну Львівської обл.

про стягнення 11 566, 58 грн. заборгованості за договором поставки

За участю представників сторін:

від позивача –не з”явився;

від відповідача - не з”явився

Розпорядженням голови суду від 12.08.2008 р. проведено зміни в складі колегії суддів (знаходиться в матеріалах справи).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.06.2008 р. у справі № 17/114 (суддя Ділай У.І.) позов про стягнення 11 566, 58 грн. заборгованості за договором поставки, в т.ч. 10 133, 43 грн. основного боргу, 518, 6 грн. пені, 836, 26 грн. інфляційних втрат, 78, 29 грн. 3 % річних, задоволено повністю за обгрунтованістю.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та припинити провадження у справі.

Вимоги апеляційної скарги базуються тільки на тому, що оскаржуване рішення прийнято за відсутністю його представника, ухвали про порушення провадження у справі він не одержував.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.04.2006 р. між сторонами у справі укладено договір № 01/06 постачання товару, за яким позивач зобов’язувався постачати, а відповідач приймати й оплачувати на умовах та в порядку, що визначалися договором, товари в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в специфікації та накладних, які є невід’ємними частинами договору.

На виконання умов договору позивач згідно з видатковими накладними № 3568 від 05.05.2006 р. на суму 35 559, 95 грн.; № 7746 від 11.09.2006 р. на суму 3 105 грн.; № 8810 від 12.10.2006 р. р. на суму 9 523, 62 грн. та № 8809 від 13.10.2006 р. на суму 8 569, 62 грн. із відтисками печаток та підписами повноважних представників сторін поставив відповідачу товар на загальну суму 56 758, 19 грн.

Відповідно до п.п.6.1-6.3 договору оплата за отриманий товар здійснюється по мірі реалізації згідно з наданим звітом 30 числа кожного місяця за реалізацію товару в попередньому місяці.

В разі несплати за товар відповідач зобов’язувався повернути товар на першу вимогу позивача не пізніше ніж через 5 робочих днів з дати отримання такої вимоги. Залишок боргу ТзОВ “Науково-виробниче підприємство “ЕРГО” повинне перерахувати на розрахунковий рахунок ТзОВ “Чистий світ-К” протягом 5 банківських днів після надходження вимоги про повернення товару.

19.11.2007 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 52 з вимогою повернути поставлений за договором № 01/6 від 27.04.2006 р. товар на суму 10 133, 43 грн., а в разі продажу вього поставленого товару оплатити суму боргу в розмірі 10 133,43 грн. Вказану претензію відповідач отримав 21.11.2007 р., про що свідчить відтиск печатки та підпис асистента директора ТзОВ “Науково-виробниче підприємство “ЕРГО”, однак вимог, викладених у претензії, відповідач не виконав, відповіді не надіслав.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2008 р. у справі № 17/114 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “Науково-виробниче підприємство “ЕРГО” - без задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з ст.509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.193 ГК України, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов’язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.202 ГК України, ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Пункт 2 статті 625 ЦК України зобов’язує боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідач своїх договірних зобов’язань належно не виконав та не оплатив вартість поставленого товару в повному обсязі. Як суду першої, так і суду апеляційної інстанції скаржник не представив доказів належного виконання умов договору щодо проведення повного розрахунку за отриманий ним товар.

Відповідно до п.9.4 договору в разі затримки оплати більше ніж на 30 днів на відповідача покладаються штрафні санкції. Відповідно до вказаного пункту договору позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого товару за кожен день прострочення, а також суму інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми. Згідно з уточненим розрахунком позивача сума пені становить 518, 6 грн., сума інфляційних втрат – 836, 26 грн., сума 3 % річних – 78, 29 грн., які підставно стягнуті судом першої інстанції.

Покликання апелянта на те, що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, так як не отримував ухвали про порушення провадження у справі, є безпідставні та спростовуються матеріалами справи, зокрема, поверненим поштовим повідомленням з підписом про отримання ухвали (а.с.2).

Розгляд справи судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Проте, відповідач був повідомлений про час і місце проведення судового засідання, про що зазначалося вище.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 10.06.2008 р. у справі № 17/114 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ “Науково-виробниче підприємство “ЕРГО” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин