СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.05.08

Справа № 8/192-08.

Суддя господарського суду
Сумської області Кіяшко В.І.
розглянувши матеріали

за позовом
фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до
відповідача              Фізичної
особи - підприємця  ОСОБА_2

Про розірвання договору  та визнання права власності.

СУДДЯ      В.І. КІЯШКО

ЗА УЧАСТЮ ПРЕДСТАВНИКІВ
СТОРІН:

від позивача                       не з»явився

від відповідача:           не з'явився.

Суть спору: Розірвати
договір про спільне фінансування ремонтно-будівельних робіт від 21 серпня 2007
року, укладений між Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) та
Фізичною особою-підприємецем ОСОБА_2 (ід. номер НОМЕР_2).

Визнати за Фізичною
особою-підприємецем ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) право власності на самовільно
переобладнане нежитлове приміщення (кафе - літ. А-1), площею 65,5 кв. м.,
розташоване за адресою м. Суми, вул. Лугова (біля ринку, на розі вул. Набережна
р. Стрілки).

Відповідач до суду подав
відзив, в якому погоджується з позовними вимогами позивача  та не заперечує проти них.

згідно зі ст. 75
Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними
в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали
справи,   суд встановив:

10 жовтня 2001 року
Рішенням Сумської міської ради (про вилучення та надання земельних ділянок
підприємствам, установам, організаціям і громадянам) ОСОБА_1 було надано
земельну ділянку площею 0,0088 га  під
розташування кафе з літнім майданчиком по вул. Лугова (біля ринку, на розі вул.
Набережна р. Стрілки) на умовах оренди строком на 5 років.

27 вересня 2006 року
Рішенням (про надання в оренду, продовження терміну користування земельними
ділянками) Сумської міської ради № 189- МР позивачу було продовжено термін
користування земельною ділянкою ще на 3 роки за умови благоустроюю прилеглої
території.

Як зазначено в позовній
заяві, на  спірній  земельній ділянці по вул. Лугова (біля ринку,
на розі вул. Набережна р. Стрілки) позивачем було здійснено будівництво кафе з
літнім майданчиком.

21 серпня 2007 року між
позивачем та відповідачем було укладено договір про спільне фінансування
ремонтно-будівельних робіт нежитлового приміщення (кафе) по вул. Лугова (біля
ринку, на розі вул. Набережна р. Стрілки).

Відповідно до умов
вказаного договору, зокрема п. 1.1,
позивач та відповідач зобов'язувалися спільно фінансувати проведення
ремонтно-будівельних робіт нежитлового приміщення, розташованого за адресою м.
Суми, вул. Лугова (біля ринку) загальною площею 65,5 кв. м.

Пунктом 1.2 договору
передбачено, що після завершення ремонтних робіт відповідач отримує у власність
1/2 частину нежитлового приміщення, при цьому розмір грошового внеску сторін
визначається виходячи з необхідності у грошових коштах на проведення робіт з
реконструкції згідно кошторису та вноситься пропорційно до площі, що буде
належати кожній із сторін. Право власності на 1/2 частину нежитлового
приміщення відповідач отримує тільки після повної сплати суми грошових коштів,
визначеної згідно пункту 1.3  договору.

Позивач належним чином
виконав всі передбачені договором від 21 серпня 2007 року умови, крім того,
профінансував на 100% проведення ремонтно-будівельних робіт нежитлового
приміщення, розташованого за адресою м. Суми, вул. Лугова (біля ринку, на розі
вул. Набережна р. Стрілки) загальною площею 65,5 кв. м. у зв'язку з тим, що
відповідач відмовився від виконання своїх зобов'язань по договору з причин скрутного
фінансового становища, про що свідчить лист від 05 листопада 2007 року.

Відповідачем було
порушено і п. 2.2.2. Договору, а саме, його обов'язок отримати в уповноважених
органах дозвільну документацію на проведення ремонтно-будівельних робіт, у
зв'язку з чим ремонтно-будівельні роботи нежитлового приміщення було виконано
самовільно, про що свідчить штамп КП «Сумське МБТІ» в технічному паспорті,  який було виготовлено на замовлення позивача.

Відповідно до технічного
паспорта площа нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Суми, вул.
Лугова складає 65,5 кв. м.

Як зазначаэ позивач, він
не в змозі провести державну реєстрацію права власності на належне йому
нежитлове приміщення, розташоване за адресою м. Суми, вул. Лугова і визначене
відповідно до технічного паспорту, адже згідно договору про спільне
фінансування ремонтно-будівельних робіт 1/2 частина нежитлового приміщення має
належати відповідачу.

Відповідач, не виконавши
умови договору від 21 серпня 2007 року, не відмовився від свого права на частку
нежитлового приміщення.

Відповідно до статті 316
Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке
вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших
осіб. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать
права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач,   не може повною мірою скористатися своїм
правом власності на зазначене вище нерухоме майно, оскільки відповідач не
визнає таке право власності.

Відповідно до статті 321
Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Підстави набуття права
власності визначені положеннями статті 328 Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до частини 1
статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1
статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду
за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При
цьому, одним із способів захисту цивільних прав є визнання такого права.

Згідно із статтею 392
Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,
а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім
того, відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином,  відповідач допустив істотне порушення умов
договору про спільне фінансування ремонтних робіт від 21 серпня 2007 року,
оскільки не вніс належної до сплати суми грошових коштів на здійснення
будівництва об'єкта нерухомого майна.

А зазначених обставин, суд дійшов висновку,
що вимоги позивача правомірні  і такі,
які підлягають задоволенню судом  у
повному обсязі.

Згідно ст. 44-49
Господарського процесуального кодексу України на позивача покладаються судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44,
49,82-85 Господарського процесуального кодексу
України,  суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Розірвати договір про спільне
фінансування ремонтно-будівельних робіт від 21 серпня 2007 року, укладений між
Фізичною особою-підприємецем ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) та Фізичною
особою-підприємецем ОСОБА_2 (ід. номер НОМЕР_2).

3.          Визнати за Фізичною
особою-підприємецем ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) право власності на самовільно
переобладнане нежитлове приміщення (кафе - літ. А-1), площею 65,5 кв. м.,
розташоване за адресою м. Суми, вул. Лугова (біля ринку, на розі вул. Набережна
р. Стрілки).

СУДДЯ
В.І. КІЯШКО

Повний текст  рішення підписано 20.05.2008р.