ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.08
Справа № 14/49

За
позовом: Товариства
з обмеженою відповідальністю “Віта”, м.Борислав Львівської області

До
відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Трускавець Львівської області

Про
стягнення  66 233,76 грн.

Суддя
КітаєваС.Б.

Секретар:
Митник Ю.О.

Представники:

від
позивача:  не з”явився

від
відповідача: ОСОБА_2
-представник ( довіреність від 22.04.08 р)

Права та обов”язки, передбачені ст.ст.20,22
Господарського процесуального кодексу України
роз”яснено.

Суть
спору: Позов
заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю “Віта”, м.Борислав Львівської
області, до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Трускавець Львівської області
про стягнення 66 233,76 грн. заборгованості, в тому числі : 49500 грн
заборгованості з орендної плати, 1407,96 грн. інфляційних нарахувань та 2725,80
грн. трьох процентів річних, а також
відшкодування судових витрат по справі.

Ухвалою господарського суду Львівської
області від 25.02.2008 року порушено провадження у справі та призначено справу
до розгляду на  18.03.2008 р. В ухвалі
про порушення суд зобов”язав сторони подати
документи, які необхідні для розгляду спору ,  зокрема зобов”язував позивача  подати оригінали для огляду, належно
засвідчені копії до справи належних доказів в підтвердження за ТзОВ “Віта”
права власності ( користування, тощо) на приміщення, яке у договорі від
15.09.2005 року зазначене як об”єкт оренди; акту приймання-передачі приміщення в
оренду. Відповідача зобов”язано подати обґрунтований  документально та нормативно відзив на позовну
заяву, свідоцтво про державну реєстрацію, тощо.

Як підтверджують наявні у справі повідомлення
про вручення рекомендованих поштових відправлень  за №№ 272 7970 та 272 7961 позивач отримав
ухвалу про порушення провадження у справі 03.03.08 р, а відповідач - 27.02.08
р. Однак, в судове засідання 18.03.08 р сторони не забезпечили явку повноважних
представників; документів, які витребовувались -не подали; причин, що
унеможливили виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі -  суду не повідомили.

Ухвалою від 18.03.08 р розгляд справи було
відкладено на 03.04.2008 року та зобов”язано сторони виконати вимоги ухвали про
порушення провадження у справі. Ухвала про відкладення розгляду справи отримана
позивачем 24.03. 08 р ( повідомлення № 2808422), а відповідачем -22.03.08 р.
(повідомлення № 2808430). В засідання 03.04.2008 року відповідач повторно не
забезпечив явку повноважного представника, відзиву, документів -не подав.  Позивач
не подав суду витребовуваних документів , що унеможливило вирішення
спору в даному засіданні, у зв”язку з чим розгляд справи було відкладено на 22.04.2008
року. Додаткові вимоги до сторін
перелічено в ухвалі від 03.04.08 р.
Позивачем ухвала від 03.04.08 р про відкладення розгляду справи отримана
12.04.08 р. (поштове повідомлення № 2867020), а відповідачем 11.04.08 р (
поштове повідомлення № 2867011).

17.04.08 р від представника позивача до суду
поступило Клопотання за вих № 04/25 від 17.04.2008 р про уточнення розміру
позовних вимог, у якому посилаючись на довідку № 831 від 10.04.2008 р., видану
Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки про право власності на не житлові приміщення по АДРЕСА_1 за
ТзОВ “Віта”, загальною площею  292,5
м.кв, позивачем надано уточнений розрахунок позовних вимог, виходячи з
фактичної площі об”єкта оренди ( як зазначено у клопотанні).  З врахуванням розрахунку у клопотанні позивач
просить стягнути з відповідача 48256,50 грн основного боргу по заборгованості з
орендної плати за період з 15.09.2005 р по 15.08.2006 року; 13657,33 грн.
інфляційних нарахувань; 2640,82 грн. трьох процентів річних ( всього : 64
554,65 грн).

В засідання 22.04.08 р позивач ( з
невідомих суду причин) не забезпечив явку повноважного представника. Відповідач
забезпечив явку повноважного представника, подав відзив, з підстав наведених у
якому вважає позовні вимоги безпідставними. Стверджує, зокрема , що : позивачем
не виконано умов  п.п.3.3; 3.4  договору від 15.09.2005 р; реально не
передано відповідачу приміщення в оренду по АДРЕСА_1; що відповідач фактично не
орендував приміщення згідно зазначеного договору; пояснює, що орендна плата не
проводилась, оскільки з вини позивача не відбулось реального виконання по
передачі приміщення в оренду відповідачу, який по цій причині його (
приміщення) фактично не орендував. Поскільки в судовому засіданні представник
відповідача дізнався про надходження від позивача клопотання про уточнення
позовних вимог, то звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи  для ознайомлення з матеріалами справи.
Ухвалою від 22.04.2008 року розгляд справи відкладено на 20.05.08 р,  строки вирішення спору продовжено,
зобов”язано сторони  подати витребовувані
документи.

В судовому засіданні 20.05.08 р, з підстав
наведених у позовній заяві та клопотанні про уточнення позовних вимог
представник позивач просить задоволити позовні вимоги. Разом з тим, звернувся  з
усним клопотанням відкласти розгляд справи і  надати додатково час для можливості подати
документальні докази в підтвердження передачі приміщення відповідачу в оренду.
Суд задоволив клопотанння, та  враховуючи
неявку в засідання представника відповідача,
відклав розгляд справи на 12.06.08 р
В ухвалі,  суд витребовував від
позивача додатково -підтвердити належними доказами здійснення відповідачем
підприємницької діяльності по місцю знаходження майна, яке за договором від
15.09.2005 р вказане, як таке, що передається в оренду ( дані від ДПІ, інших
органів, тощо) , а також зобов”язував позивача подати Витяг з реєстру в
підтвердження права власності позивача на прміщення за адресою : АДРЕСА_1. Явка
повноважних представників сторін була визнана судом обов”язковою.

В засідання 12.06.08 р позивач не
забезпечив явку повноважного представника; документи, які витребовувались  в ухвалах - від позивача до суду не
поступили; причини суду не повідомлені.

Відповідач забезпечив явку в засідання
повноважного представника, подав Доповнення до відзиву, стверджує, що
відповідач не здійснював фактичного користування  приміщенням, а таму  підстави для сплати орендної плати відсутні.
Вимоги вважає безпідставними і просить у задоволенні позову відмовити.

Згідно ст..75 ГПК України спір розглядається
за наявними в справі документами.

В засіданні 12.06.2008 року, за згодою
представника відповідача, оголошено вступну та резолютивну частини судового
рішення по справі.

Рішення по справі , оформлене відповідно
до вимог ст..84 ГПК України  27.06.2008
р.

Суд, розглянувши матеріали справи,
оцінивши подані докази в їх сукупності, встановив наступне.

15 вересня 2005 року  сторонами підписано договір  без номера “оренди магазину”.

Як
вбачається з “предмету договору “
Орендодавець ( позивач)  передає,  Орендар ( відповідач)  бере в тимчасове володіння наступне не
житлове приміщення ( надалі за тексом “приміщення, що орендується”). Відповідно
до п.п.1.1 -адреса будинку, у якому знаходиться приміщення , що орендується
АДРЕСА_1. Відповідно до п.п.1.2 загальна площа приміщення, що орендується : 300
кв.м.; поверх 1 ( перший) -п.п.1.3 договору.

Відповідно до зазначеного у розділі 2
договору “мета оренди “  - приміщення, що
орендується, надається орендарю для розміщення магазину.

Порядок передачі приміщення в оренду
встановлено в розділі 3 договору. Так , відповідно до п.3.1 приміщення та
майно, що орендується, повинні бути передані орендодавцем та прийняті орендарем
протягом ---- ( термін не зазначено) з моменту укладення даного договору.  В п.п.3.2 зазначається, що протягом терміну
за п.3.1 договору орендодавець зобов”язаний виїхати із приміщення що
орендується та підготувати його для передачі орендарю.

Як вбачається, сторони встановили в
договорі ( п.п.3.3) , що передача приміщення , що орендується, здійснюється за
актом здачі-приймання, підписання якого свідчить про фактичну передачу такого в
оренду. У момент підписання акту приймання
( встановлено в п.п.3.4 договору )
орендодавець передає орендарю ключі від приміщення, що орендується, після
чого персоналу орендаря має бути забезпечений безперешкодний доступ у
приміщення , що орендується.

Термін оренди сторони обумовили в п.4.1
договору ( 11 місяців)  з моменту
прийняття приміщення, що орендується за актом приймання.

Розмір орендної плати та порядок
розрахунків встановлено в розділі 5 договору. Зокрема, відповідно до п.п.5.1
договору розмір орендної плати визначено без ( ПДВ) в сумі 4 500 грн за 1
місяць. Встановлено ( п.п5.2) , що орендна плата сплачується в безготівковому порядку
на розрахунковий рахунок орендодавця наперед не пізніше 10 числа кожного  поточного місяця. Орендар зобов”язаний (
п.п.5.3 договору) протягом  ( термін не
вказано) з моменту прийняття приміщення та майна, що орендується,
перераховувати орендну плату за ( період, місяць, тощо не вказано)  авансом.

Як зазначено в п.п.5.4 договору розмір
орендної плати може переглядатись сторонами лише у випадку зміни розміру
комунальних послуг. Орендна плата ( п.п.5.4) за узгодженням сторін може
вноситись в натуральній або змішаній формі продуктами харчування, товарами,
послугами. Відповідно до п.п.5.6 орендар має право вносити орендну плату
наперед за будь-який термін у розмірі, що визначається на момент оплати. У
цьому випадку ( як вказано у зазначеному пункті договору ) порядок перегляду
орендної плати за п.5.4 даного договору на термін оплати не
застосовується.

Відповідно
до п.5.5 вартість комунальних послуг входить до орендної плати.

В розділі 8 договору сторони  погодили, що після закінчення терміну оренди
орендар зобов”язаний передати орендодавцю приміщення, що орендується, протягом
( термін не обумовлений) з моменту закінчення терміну оренди за актом передачі.
У момент підписання акту приймання ( п.п.8.2 договору) орендар передає
орендодавцю ключі від приміщення, що орендується.

Відповідно до приписів статті 526 ЦК
України , зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст..759 ЦК України  за договором найму ( оренди) наймодавець
передає або зобов”язується передати наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Отже,
за договором оренди майно передається не тільки у володіння, але й у
користування. Якщо майно передається тільки у володіння, це скоріше договір
зберігання.

Відповідно до ст.34 ГПК  України господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст.761 ЦК України право
передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Як вбачається, договір  не містить інформації про  те,  чи
був позивач станом на 15 вересня 2005 року ( момент підписання договору оренди)
власником зазначеного у договорі майна
загальною площею 300 м.кв. на першому поверсі у будинку, що знаходиться
по АДРЕСА_1, чи особою, якій належать майнові права.

В ході розгляду справи  судом , з метою дослідження цього
питання  та з”ясування фактичних обставин
витребовувались від позивача  належні та
допустимі докази в підтвердження за ТзОВ “Віта” права власності ( користування,
тощо)  на приміщення, яке вказане в
договорі від 15.09.2005 року як об”єкт оренди ; техдокументацію на ці
приміщення; витяг про реєстрацію права власності на зазначене майно, однак такі
документальні доказ позивач суду  не
надав.  Натомість, в додаток до
клопотання про уточнення позовних вимог, позивачем додано копію листа
Дрогобицького державного комунального міжміського бюро технічної
інвентаризації  та експертної оцінки за
вих № 831 від 10.04.2008 року, в якому повідомляється, що ”...в Дрогобицькому
МБТІ зареєстровано право власності на приміщення загальною площею 292,5 кв.м.
за адресою АДРЕСА_1 за ТзОВ “Віта” на підставі договору купівлі-продажу № 144
від 21.01.2000 р та записано в реєстрову книгу № 1 за р № 52”.

Проте, відповідно до ст.334 ЦК України
право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо
інше не встановлено договором або законом. Право власності за майном за
договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір на
відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно ж до ст.760 ЦК України
предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками
і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні ( неспоживна
річ).

Відтак, поданий позивачем лист ДДКМБТІ та
ЕО за № 831 від 10.04.2008 р  не
розцінюється  судом як належний і
допустимий доказ в підтвердження моменту набуття позивачем  права власності на  приміщення , що знаходяться по АДРЕСА_1;  площі цих приміщень;  місця розташування приміщень   ( поверху, тощо) ; характеристики  будинку АДРЕСА_1, тощо

Як вбачається , в  п.п.1.1 договору від 15.09.2005 року
зазначено що приміщення, що орендуються, знаходяться в будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.795 ЦК України,
передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди ( їх окремої частини)
оформляється відповідним документом  (
актом), який підписується сторонами договору.
З цього  моменту починається
обчислення строку договору найму,  якщо інше
не встановлено договором.

Стверджуючи про неналежне виконання
відповідачем зобов”язань за договором
оренди від 15.09.2005 року щодо сплати орендної плати, позивач з
урахуванням ст..795 ЦК України та п.п.3.3; 3.4; 4.1  договору не довів ,  чи були ( якщо так, то коли саме) ним   передані
приміщення які у договорі
зазначені як об”єкт оренди, їх площу, а відтак, не підтвердив з якого  моменту у відповідача виник обов”язок
сплачувати орендну плату позивачу.

Щодо посилань позивача  на
Акт  від 27 вересня 2005 року
лікаря з гігієни праці Бориславської міської санепідемстанції ОСОБА_3, як доказ
передання позивачем відповідачу
приміщень в оренду, то суд вважає таке посилання безпідставним, оскільки
даний акт не є належним та допустимим доказом в даному випадку, який би міг
підтверджувати факт передачі майна в оренду з огляду на ст..795 ЦК України та
п.3.3; 3.4; 4.1 договору оренди. Окрім того, слід відзначити, що в п.п.3.1; 3.2
договору  сторони не узгодили термін
протягом якого  орендодавець зобов”язаний
був виїхати із приміщення та підготувати його для   передачі орендарю. Позивач не надав
суду  належних та допустимих доказів в
підтвердження того,  що сторони досягли
згоди  і встановили такий термін після
15.09.2005 року ( в доповнення до договору оренди).  Відтак, позивач не спростував належним чином
ту обставину, що обстеження приміщення могло проводитись до виїзду орендодавця
з приміщень,  в процесі  підготовки їх до передачі орендарю  ( п.п.3.1; 3.2 договору).  Та обставина, що зазначений акт підписаний
лише лікарем та відповідачем не спростовує наведеного вище і аж ніяк не
свідчить про  реальне ( фактичне)
використання приміщення відповідачем  (
акт не містить інформації про те, що  у
орендаря були ключі  від приміщення  яке обстежувалось  ( п.п.3.4 договору).

Таким чином, позивачем  документально не підтверджено факту
передачі  приміщень ( їх площу, тощо) в
будинку АДРЕСА_1орендарю ( суд такі вимагав ухвалами), а відтак   позивач не підтвердив невиконання
відповідачем зобов”язань за договором по сплаті орендної плати відповідно до
зазначеного договору.

Доказів
зворотнього суду не подано.

Згідно з ст..759 ЦК України зобов”язання
з передачі майна покладається на наймодавця ( в даному випадку на позивача).
При порушенні цього обов”язку, орендар має право витребовувати від орендодавця
це майно і вимагати відшкодування збитків, завданих затримкою виконання, або з
свого боку відмовитись від договору і стягнути збитки, завдані його
невиконанням. Однак, це є правом, а не обов”язком орендаря.  Невикористання орендарем такого права  не може свідчити про належне виконання
орендодавцем свого обов”язку з передачі майна. Оскільки згідно зі ст..33 ГПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи, що згідно ст..765 ЦК України
передача наймодавцем майна  у
користування наймачеві повинна здійснюватись
негайно або у строк, встановлений договором найму, а відповідно до
ст..762 ЦК   з наймача справляється
плата, розмір якої встановлюється договором найму, саме за користування майном,
тягар доведення належними доказами факту передачі майна орендарю на умовах,
визначених у договорі оренди, покладаються на позивача.

Оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов
висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався як на
підставу своїх вимог щодо стягнення
заборгованості з орендної плати. Відтак, в цій частині позовні вимоги
задоволенню не підлягають.  Оскільки
позивачем не доведено  порушення
зобов”язань за договором в частині сплати орендної плати, відсутні підстави
для  стягнення з відповідача на користь
позивача передбачених ст..625 ЦК України інфляційних нарахувань та 3 процентів
річних .

Позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись
ст.ст.32,33,34,36,38,43,44,49,75,82,84,85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя