ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.08 Справа № 15/149

за позовною заявою ТзОВ торгово-виробнича група "Центробуд", м.Львів

до відповідача ЗАТ "Автонавантажувач", м.Львів

про стягнення 10 484, 67 грн.

Суддя Т.Костів

при секретарі Ю.Качур

Представники

Від позивача: Фарович Н.В. представник (довіреність № 01/ЦБ-ЮР від 27.05.2008р.)

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю торгово-виробнича група "Центробуд", м.Львів до Закритого акціонерного товариства "Автонавантажувач", м.Львів про стягнення 10 484, 67 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 13.05.2008 р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 29.05.2008 р. Розгляд справи відкладався з мотивів, зазначених в ухвалі суду від 29.05.2008 р.

Представнику позивача роз'яснено його права згідно зі ст.22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підримав, просив суд задоволити позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що між сторонами 05.03.2007 року укладено договір № 37 поставки товару, на підставі якого позивач постави відповідачу товарно-матеріальні цінності на суму 213 899,59 грн. Проте, відповідач оплату за поставлений товар в повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 5 899,59 грн..

Відповідач вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю торгово-виробничою групою "Центробуд" та закритим акціонерним товариством "Автонавантажувач" був укладений договір № 37 поставки товару від 05.03.2007 року.

Відповідно до умов договору позивач зобов'язався поставити відповідачу товар для подальшої його реалізації, а останній оплатити поставлений товар у термін та на умовах договору. А саме, згідно з п.8 договору розрахунок за кожну поставлену партію товару повинен був здійснюватися протягом 14-ти календанних днів з моменту поставки.

На виконання умов договору позивач потягом березня-жовтня 2007 року поставив товару на загальну суму 213 899,59 грн. Проте, відповідач своїх зобов'язань згідно договору повністю не виконав, здійснив оплату в сумі 208 000,00 грн., а отже, не оплатив повністю вартості придбаних товарів і його заборгованість перед позивачем, станом на день звернення до суду, становить 5 899,59 грн..

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, заборгованість ЗАТ "Автонавантажувач" по сплаті придбаних товарів є простроченою з 13 квітня 2007 року.

Згідно з п. 11.2 договору, у випадку порушення строку оплати вартості поставленої партії товару, відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня в сумі простроченого платежу за кожен день пропуску строку оплати. За період з 13.04.2007 року по 07.05.2008 року пеня складає 3 995,12 грн.

Відповідно до п. 11.3 договору поряд зі сплатою пені, у випадку прострочення оплати понад один календарний місяць відповідач повинен відшкодувати збики в повному розмірі понад нараховану пеню, у розмірі 10% від неоплаченої суми поставки, що становить - 589,96 грн..

ТзОВ ТВГ "Центробуд" направило відповідачу претензію № 21/ЦБ-ЮР від 05.03.2008 року з вимогою сплатити суму основного боргу та штрафні санкії за неналежне виконання договірних зобов'язань. Однак, ЗАТ "Автонавантажувач" відповіді на претензію недав та претензійних вимог не задоволив.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

У відповідності до частини 5 ст 225 ГК України та п. 1.2 роз'яснень Вищого господарського суду України № 02-5/218 від 30.03.1995 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань за договором поставки", сторони мають право заздалегідь встановлювати розмір збитків у твердій сумі, що підлягають відшкодуванню, а тому, у кожному випадку порушення зобов'язання, кредитор не повинен доводити дійсний розмір своїх збитків.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Оскільки спір виник з вини відповідача суд покладає на нього судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 75, 82, 84 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Автонавантажувач" (81050, провулок Новий, 1, смт.Шкло, Яворівський район, Львівська область, р/р 4003 у ЗГРУ КБ "Приватбанк", МФО 325321, ЗКПОУ 31210049) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої групи "Центробуд" ( 79035, м.Львів, вул..Зелена, 147, р/р 272 у ЛФ АТ "Укрексімбанк", МФО 325718, ) 5 899,59 грн. - основного боргу, 3 995,12 грн. - пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, 589,96 грн. - збитків, 104,85 грн. - державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Костів Т.С.