ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2008 р.

№ 38/31

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Подоляк О.А.

суддів :

Барицької Т.Л.,

Губенко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Деснянської районної у м. Києві

ради

та касаційне подання

заступника прокурора м. Києва

на постанову

від 13.05.2008 р. Київського

апеляційного господарського суду

у справі

№ 38/31

за позовом

Деснянської районної у м. Києві

ради

до

Деснянської районної у м. Києві

державної адміністрації;

КП "Ватутінськінвестбуд";

ТОВ "Українська будівельна

компанія "Укрсоцбуд"

про

визнання договору недійсним

за участю представників:

від позивача

- Міщенкова-Данелюк Г.С.

від відповідача-1

- Перепелицін К.М.

від відповідача-2

- Стовбан Н.І.

від відповідача-3

- Морозова Т.В.

від прокуратури

- Громадський С.О.

В С Т А Н О В И В:

В січні 2008 р. Деснянська районна у м. Києві рада звернулась до суду з позовом до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, КП "Ватутінськінвестбуд" та ТОВ "Українська будівельна компанія "Укрсоцбуд" про визнання недійсним договору № 124-07 про інвестування завершення будівництва школи у Деснянському районі м. Києва від 05.06.2007 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.02.2008 р. (суддя Власов Ю.Л.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2008 р. (Моторний О.А., Кошіль В.В., Шапран В.В.), в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою, Деснянська районна у м. Києві рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позову, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Також, до Вищого господарського суду України звернувся заступник прокурора м. Києва з касаційним поданням, в якому просить рішення і постанову скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позову, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги та касаційного подання, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга та касаційне подання підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 17.07.2002 р. Київською міською державною адміністрацією прийнято розпорядження № 1413, відповідно до якого Деснянську районну у м. Києві державну адміністрацію визначено замовником добудови школи на земельній ділянці № 28 у 26-му мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина та після визначення функціонального призначення об'єкта зобов'язано підписати з ВАТ "Трест "Київміськбуд-1" договір і графік фінансування його будівництва та здійснити фінансування об'єкта за рахунок коштів інвесторів, які залучатимуться ВАТ "Трест "Київміськбуд -1" для забудови 26-А мікрорайону масиву Вигурівщина-Троєщина. Деснянську районну у м. Києві державну адміністрацію, ВАТ "Трест "Київміськбуд -1" зобов'язано забезпечити введення в експлуатацію школи на земельній ділянці № 28 у 26-му мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина одночасно з введенням в експлуатацію житла у 26-А мікрорайону масиву Вигурівщина-Троєщина.

Також, 18.11.2004 р. Київською міською радою прийнято рішення № 746/2156 про передачу Деснянській районній у м. Києві державній адміністрації в постійне користування земельну ділянку № 28 площею 2,57 га для завершення будівництва школи за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови у зв'язку з передачею функцій замовника та незавершеним будівництвом школи.

8 квітня 2005 р. Київською міською радою видано Деснянській районній у м. Києві державній адміністрації державний акт на право постійного користування земельною ділянкою № 28 у 26-му мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина у Деснянському районі м. Києва площею 2,464 га.

Судами встановлено, що Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією прийняті розпорядження № 1751 від 20.12.2006 р. та № 1860 від 29.12.2006 р., якими вирішено укласти інвестиційну угоду з ТОВ "Українська будівельна компанія "Укрспецбуд" на інвестування будівництва школи та передбачити умовами угоди повернення інвесторам в міський та районний бюджети коштів, використаних на даний об'єкт станом на дату укладання інвестиційної угоди та відшкодування вартості незавершеного будівництва, що є на балансі КП "Ватутінськінвестбуд".

На виконання зазначених розпоряджень, 05.06.2007 р. між Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією, як виконавчим органом Деснянської районної у м. Києві ради (замовник), КП "Ватутінськінвестбуд" (виконавець) та ТОВ "Українська будівельна компанія "Укрсоцбуд" (генеральний інвестор-підрядник) укладено договір № 124-07 про інвестування завершення будівництва школи у Деснянському районі м. Києва (надалі –Договір).

Пунктом 1.1 Договору визначено, що предметом даного договору є спільна діяльність сторін з виконання розпоряджень Київської міської державної адміністрації № 1156 від 08.06.2001 р., № 1413 від 17.07.2002 р. та № 746/2156 від 18.11.2004 р., а саме по інвестуванню, організації робіт та завершенню будівництва школи на земельній ділянці № 28 у 26-му мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина у Деснянському районі м. Києва з метою отримання його у власність сторін відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.1.2. Договору генеральний інвестор-підрядник власними та залученими силами та коштами фінансує обстеження несучих конструкцій існуючої будівлі, відведення земельної ділянки, сплату за оренду земельної ділянки на період будівництва, збір вихідних даних для проектування, проектні та будівельні роботи по об'єкту інвестування та отримує об'єкт інвестування у свою власність на умовах визначених даним договором.

Згідно з п. 4.2. Договору після завершення будівництва та введення об'єкта інвестування в експлуатацію, проведення розрахунків з Головним управлінням економіки та інвестицій КМДА генеральний інвестор-підрядник має право оформити право власності на частину об'єкта інвестування, визначену умовами цього договору.

Відповідно до п. п. 4.2.1., 4.2.2., 4.3 Договору генеральний інвестор-підрядник отримує для оформлення права власності 98,56 % площ від загальної площі об'єкта інвестування. Замовник отримує для оформлення права власності 1,44 % площ від загальної площі об'єкту інвестування. Виконавець за виконання функцій замовника отримує оплату від генерального інвестора-підрядника у розмірі 2% від виконання робіт.

Пунктом 6.5. Договору визначено, що ТОВ "Українська будівельна компанія "Укрсоцбуд" за цим договором набуває право власності на весь об'єкт будівництва школи на земельній ділянці № 28 у 26-му мікрорайоні житлового масиву Вигурівщина-Троєщина, за виключенням частки від загальної вартості будівництва, котра є власністю Деснянської районної у м. Києві державної адміністрацієї.

Приймаючи оскаржувані рішення суди виходили з того, що спірний договір за своїм змістом та формою повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, що ставляться до таких правочинів, містить всі істотні умови, необхідні для укладення таких договорів, а також вказували на те, що позивач не довів порушення спірним договором його прав та інтересів.

Проте, дані висновки судів є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

В силу ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Пунктом 2 ст. 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" від 18.09.1991 р. № 1560-ХП з відповідними змінами встановлено, що забороняється інвестування в об'єкти з порушенням прав та інтересів громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом.

Судами не надано належної оцінки п. п. 4.2.1., 4.2.2., 4.3., 6.5. інвестиційного договору, відповідно до яких ТОВ "Українська будівельна компанія "Укрсоцбуд" набуває право власності на весь об'єкт будівництва школи, окрім 1,44 %, що залишається у власності Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, як виконавчого органу Деснянської районної у м. Києві ради.

Вказані пункти договору порушують інтереси територіальної громади Деснянського району м. Києва.

Також, спірний договір укладений з порушенням порядку, встановленого рішенням Київської міської ради № 17/1451 від 06.09.2001 р., яким передбачено, що рішення про здійснення інвестиційної діяльності щодо об'єктів незавершеного будівництва комунальної власності територіальної громади, пов'язані з набуттям інвесторами права власності на такі об'єкти, приймаються Київською міською радою. Судами не було враховано зазначений порядок при прийнятті оскаржуваних рішень.

Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2007, № 40 "Про встановлення граничного розміру коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів" встановлено, що при залучені замовників до спорудження закладів житлових будинків, будівель і закладів освітнього, медичного та оздоровчого призначення, граничний розмір коштів, що залучається, не може перевищувати 10 відсотків вартості будівництва. Однак, положення даної постанови судами також не враховано.

Посилання суду щодо не порушення спірним договором інвестування прав та інтересів позивача є необґрунтованим з огляду на те, що об'єктом будівництва за даним договором є школа в Деснянському районі м. Києва. Школа є соціальним закладом, який створюється для соціального благоустрою територіальної громади даного району міста.

Згідно Закону України від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Крім того, судами не враховано, що при укладанні спірного договору Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація діяла, як виконавчий орган Деснянської районної у м. Києві ради.

Викладене свідчить, що суди в порушення ст. 43 ГПК України не дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази та належним чином не розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до прийняття неправомірних судових рішень.

В силу п. 3 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги (подання) має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ст. ст. 1115, 1117 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У зв'язку із вищевикладеним, рішення господарського суду міста Києва від 26.02.2008 р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2008 р. підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд місцевому господарському суду.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, витребувати та надати об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, вирішити спір із дотриманням норм матеріального права та процесуального законодавства, які підлягають застосуванню до спірних відносин сторін.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Деснянської районної у м. Києві ради та касаційне подання заступника прокурора м. Києва задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 26.02.2008 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2008 р. у справі № 38/31 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий, суддя О. Подоляк

С у д д і Т. Барицька

Н. Губенко