ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р.

№
20-7/129-9/309

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
- судді
Кривди Д.С.,

суддів
Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому
засіданні за участю представників сторін:

від позивача:       Погорілко Н.М.

від відповідача:   Марчук Ю.І.

розглянувши  касаційну скаргу Приватного підприємства "Фірма
“Інавтосервіс”

на постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 17.03.2008р.

у справі №
20-7/129-9/309  Господарського
суду м. Севастополя

за позовом  Першого
заступника військового прокурора Військово-Морських Сил України в інтересах
держави в особі Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України та Фонду
державного майна України

до Приватного підприємства “Фірма
“Інавтосервіс”

до Федерального державного унітарного
підприємства “13 судоремонтний завод Чорноморського флоту" Міністерства
оборони Російської Федерації”

третя особа Комунальне підприємство “Бюро
технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна”

про  визнання недійсним договору оренди з правом
викупу б/н від 15.01.1997р. та доповнення №1 до нього від 24.04.1997р.,

ВСТАНОВИВ:

Перший
заступник військового прокурора Військово-Морських Сил України в інтересах
держави в особі Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України та Фонду
державного майна України звернувся до Господарського суду м. Севастополя з
позовом до Приватного підприємства “Фірма “Інавтосервіс”, Федерального
державного унітарного підприємства “13 судоремонтний завод Чорноморського
флоту” Міністерства оборони Російської Федерації про визнання недійсним
договору оренди від 15.01.1997р. №1  та
доповнення до нього від 24.04.1997р.

Рішенням
Господарського суду м. Севастополя від 23.11-06.12.2006р. (суддя Г.П.Ілюхіна),
залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського
суду від 19.03.2007р. (судді: В.В.Сотула, Н.П.Горошко, О.А.Щепанська), позовні
вимоги задоволено повністю: визнано недійсним договір оренди з правом викупу
б/н від 15.01.1997р. та  Доповнення №1 до
нього від 24.04.1997р., укладений між Севастопольським судоремонтним заводом, в
особі начальника Савинкина В.М., якій діяв на підставі розпорядження від
10.01.1997р. №721-35/4 командира в/ч 26929 Федорова В.А., та приватним
підприємством “Інавтосервіс” в особі директора Кулагіна М.Ю., якій діяв на
підставі Статуту, з моменту укладення, повернуто сторони в первісне становище:
кожна сторона зобов'язана повернути іншій стороні все отримане по угоді, а у
випадку неможливості повернути отримане в натурі, відшкодувати вартість
грошима, стягнуто з Приватного підприємства “Інавтосервіс” на користь ДП
“Судовий інформаційний центр” витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 59,00 грн., стягнуто з  Федерального державного унітарного
підприємства “13 судоремонтний завод Чорноморського флоту” Міністерства оборони
Російської Федерації на користь ДП “Судовий інформаційний центр” витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 59,00 грн.,
стягнуто з Приватного підприємства “Інавтосервіс” в дохід Державного бюджету
України державне мито у розмірі 42,50 грн., стягнуто з Федерального державного
унітарного підприємства “13 судоремонтний завод Чорноморського флоту”
Міністерства оборони Російської Федерації в дохід Державного бюджету України
державне мито у розмірі 42,50 грн.

Не
погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями,   Приватне підприємство “Фірма “Інавтосервіс”
подало касаційну скаргу.

Постановою
Вищого господарського суду України від 08.08.2007р. касаційну скаргу Приватного
підприємства “Фірма “Інавтосервіс” задоволено частково, абзац 2 частини 2
резолютивної частини рішення Господарського суду м. Севастополя від
23.11-06.12.2006р. щодо повернення сторін в первісний стан скасовано, скасовано
в цій же частині і постанову Севастопольського апеляційного господарського суду
від 19.03.2007р., повернуто на новий розгляд справу в частині повернення сторін
у первісний стан до Господарського суду м. Севастополя, в інших частинах
рішення Господарського суду м. Севастополя від 23.11-06.12.2006р. та постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.03.2007р. у справі №
20-7/129  залишено без змін.

За
новим розглядом справи, якій присвоєно номер №20-7/129-9/309, рішенням
Господарського суду м. Севастополя від 10.01.2008р. (суддя С.А.Рибіна),
залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського
суду від 17.03.2008р. (судді: О.В.Дугаренко, Л.М.Заплава, Т.П.Фенько),
повернуто сторони в первісне становище, зобов'язано Приватне підприємство
“Фірма “Інавтосервіс” повернути Федеральному державному унітарному підприємству
“13 судоремонтний завод Чорноморського флоту” Міністерства оборони Російської
Федерації” нежитлове приміщення за адресою: м. Севастополь, вул. Гранатна, 1,
корисною площею 1573,9 кв.м., стягнуто з Федерального державного унітарного
підприємства “13 судоремонтний завод Чорноморського флоту” Міністерства оборони
Російської Федерації” на користь Приватного підприємства "Фірма "Інавтосервіс"
вартість майна у розмірі 93500грн.

Не
погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями,    Приватне підприємство “Фірма “Інавтосервіс”
подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду м. Севастополя від 10.01.2008р. та
постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.03.2008р.
та направити справу на новий розгляд в Господарський суд м. Севастополя. Свою
вимогу Приватне підприємство “Фірма “Інавтосервіс” мотивує тим, що
господарським судом першої та апеляційної інстанції порушено норми  матеріального права.

У
відзиві на касаційну скаргу Верховна Рада України доводить про безпідставність
вимог заявника касаційної скарги та просить касаційну скаргу залишити без
задоволення, а прийняті судові рішення без змін.

Розглянувши
касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом
попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Приватного
підприємства “Фірма “Інавтосервіс”
підлягає задоволенню.

Як
вже було зазначено, рішенням Господарського суду м. Севастополя від
23.11-06.12.2006р., залишеним без змін постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 19.03.2007р., визнано недійсним договір
оренди з правом викупу б/н від 15.01.1997р. та
доповнення № 1 до нього від 24.04.1997р., укладений між Севастопольським
судоремонтним заводом та приватним підприємством "Інавтосервіс" з
моменту укладення.

Правові
наслідки недійсності правочину встановлені ст. 216 ЦК України, згідно ч. 1 якої
недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з
його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане
полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент
відшкодування. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, у разі
недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості
такого повернення кожна із сторін зобов'язана відшкодувати вартість того, що
одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Господарським
судом встановлено, що відповідач -Приватне підприємство “Фірма “Інавтосервіс”
на виконання визнаного судом недійсним договору передав відповідачу
-Федеральному державному унітарному підприємству “13 судоремонтний завод
Чорноморського флоту” Міністерства оборони Російської Федерації” будівельні
матеріали на суму 93500грн. та інші матеріали. Проте, чи було прийнято дані
матеріали відповідачем -Федеральним державним унітарним підприємством “13
судоремонтний завод Чорноморського флоту” Міністерства оборони Російської
Федерації” господарський суд попередніх інстанцій не досліджував, що є
порушенням ст. 32, ст. 34, ст. 36 ГПК України.

Не
досліджувалося господарським судом попередніх інстанцій і вартість на момент
відшкодування того, що одержано відповідачем - Федеральним державним унітарним
підприємством “13 судоремонтний завод Чорноморського флоту” Міністерства оборони
Російської Федерації” від відповідача -Приватного підприємства “Фірма
“Інавтосервіс”, що є порушенням приписів ст. 216 ЦК України.

Згідно
ст. 38 ГПК України якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський
суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх
участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.
Господарський суд має право знайомитися з доказами безпосередньо в місці їх
знаходження. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено обов'язок
господарського суду витребувати докази у випадку їх недостатності.

Як
випливає з матеріалів справи, господарський суд докази, необхідні для вирішення
даного спору, у сторін не витребував, що є порушенням ст. 38 ГПК України.

Наведене
свідчить про неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій
фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору,
а, отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу
України  щодо всебічного, повного та
об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно
до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна
інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення
у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України
касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин
справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд
до господарського суду першої інстанції.

Під
час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до
уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного
та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в
залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства,
вирішити спір.

Керуючись
ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну
скаргу Приватного підприємства "Фірма "Інавтосервіс"
задовольнити.

Рішення
Господарського суду м. Севастополя від 10.01.2008р. та постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.03.2008р. у справі №
20-7/129-9/309 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського
суду м. Севастополі.

Головуючий
- суддя
Кривда Д.С.

судді                                                                                          Жаботина
Г.В.

Уліцький А.М.