ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р.

№ 6/45

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:

Дунаєвської Н.Г.,

Суддів :

Михайлюка М.В.,

Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-Американська компанія "СТОУН"

на постанову

Луганського апеляційного господарського суду від 01.04.2008 року

у справі

№ 6/45 господарського суду Луганської області

за позовом

Закритого акціонерного товариства "Універсал"

до

ТОВ "Українсько-Американська компанія "СТОУН"

про

стягнення 299766,19 грн.

за участю представників сторін:

позивача

Єжов Д.С.,

відповідача

не з’явились,

В С Т А Н О В И В :

ЗАТ „Універсал” звернулося до господарського суду з позовом до ТОВ„Українсько-Американська компанія СТОУН” про стягнення 299766,19 грн. боргу за договором купівлі-продажу №131 від 15.09.2006р. У позові позивач просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.02.2008 р. порушено провадження у справі № 6/45 та призначено до розгляду на 11.03.2008 р.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.02.2008 р. у справі № 6/45 (суддя: Василенко Т.А.), залишеною без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 01.04.2008 р. (судді: Семендяєва І.В., Баннова Т.М., Парамонова Т.Ф.) накладено арешт на обладнання відповідача, передане за актом прийому-передачі від 15.09.2006 р. до договору №131, встановлене на ділянці по виробництву продукції птахівництва у с. Паліївка Лутугинського району Луганської обл., вул. Миру, 2, а також накладено арешт на майно відповідача, передане згідно акту прийому-передачі від 03.04.2007 р. і договору купівлі-продажу від 03.04.2007р., а саме: 96/100 часток тваринницького комплексу з господарськими і побутовими будівлями і спорудами, розташоване у с. Кам’янка Лутугинського району Луганської обл., вул. Пархоменко, буд. 40.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу та постанову скасувати.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Вибір способу забезпечення залежить від суті позовних вимог. У позові про стягнення грошей слід застосувати накладення арешту на кошти, арешт на майно доцільно застосовувати тоді, коли кошти у боржника відсутні, а тому виконання рішення про стягнення коштів неможливо.

Господарський суд прийшов до висновку про відсутність у відповідача достатніх коштів для оплати отриманого ним обладнання за договором купівлі-продажу № 131 від 15.09.2006 р. з огляду на наступне: п. 2.1 Договору передбачено повний розрахунок за обладнання вартістю 466465,57 грн. до 31.03.2007 р.; додатковою угодою № 1 від 03.04.2007 р. встановлено графік оплати за обладнання: 03.05.2007 р. -209521,14 грн.; 29.06.2007р. - 114015 грн.; 29.07.2007р.- 114015 грн.; 29.08.2007 р. - 114015 грн.; 29.09.2007 р. -114015 грн. Станом на 20.09.2007 р. відповідно до акту звіряння розрахунків борг відповідача складає 299766,19 грн.

На претензію позивача №02-14/66-82 від 10.10.2007 р. відповідач надав відповідь від 01.10.2007 р. № 34, у якій визнав борг в сумі 299766,19 грн. та запропонував розрахуватись за графіком: 31.10.2007р. –100000 грн.; 30.11.2007 р. - 100 000 грн.; 31.12.2007 р. - 99766,19 грн. та укласти додаткову угоду.

Оскільки відповідач не дотримався запропонованого ним же графіку оплати, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Апеляційний суд наголосив, що в апеляційній скарзі відповідач проти наявності 299766,19 грн. боргу не заперечує, а підставою для скасування ухвали вважає те, що майно є заставленим згідно договору застави. Суд апеляційної інстанції відхилив зазначені доводи, оскільки місцевий господарський суд застосував заходи забезпечення позову за клопотанням позивача, викладеним у позові і таке клопотання розглянуто під час підготовки справи до розгляду в порядку ст. 65 ГПК України без виклику сторін.

Водночас, накладення арешту на заставлене майно не є безумовною підставою для скасування накладеного на це майно арешту, так як арешт не перешкоджає залишатись спірному майну заставленим.

Крім того, позов забезпечено шляхом накладення арешту на певне майно, а саме: 96/100 часток комплексу тваринницького з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, розташоване за адресою: с. Кам’янка Лутугинського району Луганської області, вул. Пархоменко, буд. 40.

За договором застави №386 від 27.12.2006 р. до кредитного договору №132 від 20.12.2006 р., укладеним Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та відповідачем, в заставу передане майно: інкубатор універсальний вивідний ІУВ–Ф–15, інкубатор універсальний попередній (вивідний) ІУП-Ф-45-21 (ІУВ-Ф-45-21), інкубатор універсальний попередній (вивідний) ІУП-Ф-45, електроводонагрівач САОС –400-90-И1.

За договором застави обладнання від 25.05.2007 р., укладеним АКБ соціального розвитку „Укрсоцбанк” та відповідачем, у якості забезпечення зобов’язань за договором відновлювальної кредитної лінії №550-28/00024 від 25.05.2007 р. у заставу передано майно: станки для утримання свиней, освітлювальні сети 200м, огорожа скребкових конвеєрів (сітка рабиця, 10273м2), вигульний баз для свиней (труба ѕ 1262760м2), трубопровід опалення d=100 mm, трубопровід опалення d=76 mm, регістри з труб d=76 mm, станки маточного утримання (мет. труба ѕ 3*2,4м), огорожа приводів транспортерів, сети освітлювальні, вигульний баз, зовнішні теплосети (90м, д-100 мм), зовнішні водогінні сети (1800м, д-50 мм), бункер для сипучих кормів ємк. 6 т., вентилятор осевий витяжний ОВ-400, вентилятори витяжні осеві ОВ-400, ваги підложні (500кг) ВН-500, ємність для дизельного палива 2м3, ємність для насичення системи 4 м3, котел водяного опалення топка вугільна, насос глубінний ЭЦВ-6-10-14, насос для насичення системи К 65, насос для циркуляції води К100, світильники для розігріву молодняку СН–60, світильники навісні дахові НСП-100, стіл металевий технологічний 0, 8*0,6м, сіловий щит з рубильником на 6 грп ЩС -6, теліжка транспортировочна кормів ТК 1,8, теплогенератор ТГ–1,5 с з воздуховодом, транспортер цепний скребковий гориз. ТСН, транспортер цепний скребковий гориз.ТСН, транспортер цепний скребковий накл.ТСН, транспортер цепний скребковий наклон.ТСН, транспортер шнековий гориз.ТУ-2А, транспортер шнековий наклон.ТУ–2А, транспортер шнековий ТУ–2А, шафа лабораторна медична ШЛМ, шафа керування насосом ШУ ЭЦВ, шафа обліку електроенергії СО–И 478А, щит освітлення 5 група(ПОН), щит освітлення котельні ЩО-31-21, щит силовий с автомат. викл. ЯМП1-11270, щит силовий с рубильником 400А РПЦ-34, щит силовий с рубильником РПЦ-34267, щит керування насосами ЩУ-2(3 шт.), шафа металева.

Відповідач у забезпечення кредитного договору № 0131/07/06-KLI від 16.07.2007 р., укладеного АКБ „Форум” та відповідачем, за договором застави від 17.07.2007 р. передав майно згідно переліку (перелік відповідач не надав).

Апеляційний господарський суд зазначив, що порівнюючи обладнання, на яке накладено арешт (стосується птахівництва) та найменування обладнання, зазначеного у вказаних договорах застави, неможливо зробити висновок про те, що в ухвалі про накладення арешту на обладнання та договорах застави №386 від 27.12.2006, б/н від 25.05.2007 р., б/н від 17.07.2007 р., зазначене одне і те ж майно, вказане у акті приймання-передачі від 15.09.2006 р. до договору купівлі-продажу № 131 від 15.09.2006 р.

Суд апеляційної інстанції відхилив довід відповідача про порушення місцевим судом норми процесуального права, оскільки позивач у позові невірно зазначив адресу відповідача, а суд не перевірив цієї обставини.

Так, у позові позивач вказав адресу відповідача: м. Луганськ, вул. Єсеніна, 29. Ця адреса зазначена у договорі купівлі-продажу №131 від 15.09.2006 р., укладеного сторонами.

Згідно п. 15 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.08.2007 р. № 01-8/675 „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 р.”, у разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи –учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно із законом і дана особа своєчасно не повідомила про це господарський суд, інших учасників процесу, то всі наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Щодо доводів касаційної скарги то вони спростовуються вищенаведеним. Крім того, відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 01.04.2008 р. у справі № 6/45 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                 Н. Дунаєвська

Судді          :            М. Михайлюк

Н. Мележик