ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2008 р.

Справа № 9/11-2А.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопроміндустрія», м. Луцьк

До Луцької об’єднаної державної податкової інспекції, м. Луцьк

Про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Cуддя Соломка Л.І.

При секретарі Кідиба Т.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Бєла С.А., Забєлін І.Б. - представники, довіреність від 09.06.2008 р.;

Від відповідача: Стельмащук Ю.Г. - нач. юр. відділу, довіреність від 07.04.2008 р. №17, Новосад В.В.- ст. держ. под. ревізор-інспектор відділу контролю за відшкодуванням ПДВ, довіреність №103 від 05.08.2008 р.

В судовому засіданні взяв участь: прокурор відділу представництва облпрокуратури Рибак А.І.

Права та обов’язки сторонам роз’яснені відповідно до ст.ст. 49,51 КАС України.

Відводу складу суду не заявлено.

Відповідно до ст.126 КАС України представникам сторін повідомлено про здійснення повного фіксування судового процесу технічними засобами, а саме: програмно-апаратного комплексу „Діловодство суду” за ініціативою суду.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Автопроміндустрія”звернувся до господарського суду з адміністративним позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ №/0 від 28.12.2007р., згідно якого позивачу за порушення підпункту 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 528 523грн. за вересень 2007р. за результатами виїзної планової перевірки товариства з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника в банку за вересень, жовтень 2007р. При перевірці працівники Луцької ОДПІ дійшли висновку, що товариство не мало права на бюджетне відшкодування за вересень 2007 р. в розмірі 528 523 грн. Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню за вересень 2007р., підтверджена Луцькою ОДПІ, становить 485 599грн.

Підставою для такого висновку податкового органу було те, що товариство включило до суми податкового кредиту попереднього періоду (серпень 2007р.) суми ПДВ по вантажно-митних деклараціях за червень, липень 2007р., оплата по яких проводилась у вказаних періодах (червень, липень 2007р.)

На думку позивача норма підпункту 7.7.2 п.7.2 ст.7 Закону пов`язує можливість отримання платником податку бюджетного відшкодування з ПДВ з Державного бюджету України з фактичною сплатою податку контрагентам в ціні придбаних товарно-матеріальних цінностей у податковому періоді, що передує звітному, незалежно від того, коли вони фактично були отримані, в попередньому чи попередніх звітних податкових періодах. Головна умова, щоб сплата ПДВ була здійснена в періоді, що передує звітному. Як пояснили представники позивача у судовому засіданні, специфіка роботи товариства полягає в тому, що у нього постійно є від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту з ПДВ, тому товариство не може його перекрити за рахунок податкового зобов’язання.

Також позивач просить зобов’язати Луцьку ОДПІ повернути на його банківські рахунки суму бюджетного відшкодування ПДВ за вересень, жовтень 2007р.

Позивачем подано клопотання від 01.08.2008 р. №92 (вх. Господарського суду 04.08.2008 р.) про об'єднання даних позовних вимог та залучення до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління державного казначейства у м. Луцьку, мотивуючи тм, що дані позовні вимоги пов’язані між собою і підсудні одному суду. Другу позовну вимогу позивач обґрунтовує тим, Луцькою ОДПІ підтверджено заявлену товариством суму бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2007 р. у сумі 505 515 грн. та вересень 2007 р. у сумі 485 599, грн.., дана сума не оскаржується сторонами ні в адміністративному ні у судовому порядку і не відшкодована платнику у строки, передбачені ст..7Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідач –Луцька ОДПІ подала заперечення на позов від 26.06.2008р. №1833/10/10-012, у запереченнях та судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись, що при проведенні виїзної позапланової перевірки товариства з питань достовірності нараховання суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника в банку за вересень, жовтень 2007р. (акт перевірки від 25.12.2007р.) виявлено, що сума податкового кредиту попереднього податкового періоду (серпень 2007 р.), фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді (серпень 2007 р.) постачальникам таких товарів (послуг) за даними платника становить 1 165 842 грн., за даними перевірки –485 599 грн., відхилення становить 680 243 грн. Дане відхилення виникло в результаті включення ТзОВ “Автопроміндустрія”до суми податкового кредиту попереднього податкового періоду (серпень 2007 р.), фактично сплаченої отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді (серпень 2007 р.) сум ПДВ по вантажно-митних деклараціях за червень, липень 2007 р., оплата по яких проводилась у вказаних періодах (червень, липень 2007 р.). Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню за даними ТзОВ “Автопроміндустрія”становить 1 014 122 грн., за даними перевірки –485 599 грн., відхилення становить 528 523 грн.

За результатами перевірки зменшено на 528 523 грн. суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2007 р., сформовано та направлено платнику податкове повідомлення-рішення від 28.12.2007 р. №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2007 р. на суму 528 523 грн.

На думку Луцької ОДПІ відповідно до підпункту 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України №168/97-ВР у редакції, яка діяла на момент подачі податкових декларацій з ПДВ за вересень, жовтень 2007р. та проведення перевірки, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має відґємне значення, то : а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відґємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг) (тобто у серпні 2007р.).

б) залишок відґємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Судом за участю представників сторін розглянуто клопотання позивача про об'єднання позовних вимог та залучення до участі у справі управління державного казначейства у м. Луцьку третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, та відхилено.

При цьому суд виходив з того, що відповідно до ст.116 КАС України суд може своєю ухвалою об'єднати для спільного розгляду і вирішення кілька адміністративних справ за однорідними позовними заявами одного і того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів. Дана стаття надає право суду в межах підготовчого провадження об'єднати для спільного розгляду і вирішення кілька адміністративних справ з метою забезпечення процесуальної економії, всебічного та об’єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку. Сторони у справі також зацікавлені в тому, щоб їх вимоги були розглянуті якомога швидше одним і тим же судом.

Між тим, у даній справі заявлено першу позовну вимогу про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, відповідачем по якій є Луцька ОДПІ. Заявлена друга позовна вимога про зобов’язання Луцької ОДПІ повернути на банківський рахунок позивача суму бюджетного відшкодування ПДВ не відповідає матеріально-правовим способам захисту порушеного права визначеним законом.

В даному випадку у разі невідшкодування платнику податку бюджетної заборгованості відповідно до підп.7.7.3 п.7.7. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість»способом захисту порушеного права є стягнення судом коштів бюджету за позовом платника податку в будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості. Податковий орган надає висновок щодо відшкодування територіальному Держказначейству, а стягнення проводиться з бюджету , тобто обов’язковим є участь у справі Управління Державного казначейства країни, як відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що об'єднання зазначених позовних вимог для спільного розгляду ускладнює та сповільнює вирішення справи, тому їх необхідно роз'єднати.

Із пояснень представників сторін, матеріалів справи, судом встановлено:

Луцькою ОДПІ проведена виїзна позапланова перевірка ТЗОВ «Автопроміндустрія»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника в банку за вересень, жовтень 2007 р., по результатах якої складений акт від 25.10.2007 р. (а.с.9-16).

Перевіркою встановлено порушення платником абзацу «а» підп.7.7.2 п.7.7. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість», платником завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за вересень 2007 р. на 528 523 грн. Підтверджено, що сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за вересень 2007 р. становить 485 599 грн., за жовтень 2007 р. –505 515 грн.

Відповідно до розділу 3.3 акту перевірки сума податкового кредиту попереднього періоду (серпень 2007 р.) фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді (серпень 2007 р.) постачальником таких товарів (послуг) за даними платника становить 1 014 122 грн., за даними перевірки –485 599 грн., відхилення становить 528 523 грн.

Дане відхилення виникло в результаті включення товариством до суми податкового кредиту попереднього податкового періоду (серпень 2007 р.) сум ПДВ по вантажно-митних деклараціях за червень, липень 2007 р., оплата по яких проводилась у цих періодах (червень, липень 2007 р.).

За результатам перевірки Луцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.12.2007 р. №/0, згідно яких зменшено суму бюджетного відшкодування за 9 місяців 2007 р. на 528 523 грн.

Пунктом 7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Згідно з підп. 7.7.1 п.7.7 ст.7 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з підп. 7.7.2 п.7.7. ст.7 (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальником таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Сутність механізму відшкодування податку на додану вартість полягала в тому, що за підсумками періоду (першого), в якому виникло від'ємне значення, платник податку бюджетного відшкодування не одержує. Сума такого від'ємного значення у даному періоді враховується у зменшення суми податкового боргу, що виник у попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а за його відсутності зараховано до складу податкового кредиту наступного (другого) податкового періоду (підп. 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону).

Платник податку набуває право на бюджетне відшкодування лише у випадку, визначеному підп. 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону, коли за підсумками наступного звітного періоду від'ємне значення ПДВ залишається. Однак відшкодуванню підлягає лише та частина від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Інша частина від'ємного значення, що не потрапила під бюджетне відшкодування, включається до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як вбачається з акту перевірки від'ємне значення ПДВ виникло у товариства за липень 2007 р. у сумі 2 917 774 грн., за серпень 2007 р. воно склало 1 014 122 грн., при цьому податкові зобов’язання за серпень 2007 р. становлять 151 720 грн., що відповідає даним декларації, податковий кредит за серпень 2007 р. становить 1 165 842 грн.; від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту поточного звітного податкового періоду –1 014 122 грн.

За вересень 2007 р. податкове зобов’язання товариства становило 172 404 грн., податковий кредит 677 619 грн. До податкової декларації з ПДВ за вересень 2007 р. (ряд.25.1) –сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку –товариством включено суму 1 014 122 грн. Водночас, під час перевірки Луцькою ОДПІ встановлено, що товариством до суми податкового кредиту попереднього податкового періоду (серпень 2007р.) фактично сплаченої отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді (серпень 2007 р.) включено суми ПДВ по вантажно-митних деклараціях за червень, липень 2007 р., відхилення становить 528 523 грн.

Таким чином, відповідачем правомірно у відповідності з чинною на той час нормою підп. 7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону визначено, що частина від'ємного значення, яка підлягає відшкодуванню за вересень 2007 р. становить 485 599 грн., тому у позові слід відмовити.

Керуючись Законом України „Про податок на додану вартість”, ст.ст.69,71,79,86,158-160 КАС України, господарський суд

п о с т а н о в и в:

1. У позові відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу може бути подано без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                              Л.І. Соломка

Дата виготовлення повного

тексту постанови – 11.08.2008 р.