ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.08.2008р.                                                              Справа № 2/62

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МАРГІТ», с. Солочин Свалявського району

До відповідача Солочинської сільської ради, с. Солочин Свалявського району

Про визнання права власності на земельну ділянку під будівлею спального корпусу №3 розміром 0,5093га за ТОВ «МАРГІТ»в с. Солочин Свалявського району та визнання права викупу на земельну ділянку, необхідну для обслуговування спального корпусу №3 ТОВ «МАРГІТ»розміром 0,3305га у визначеному законодавством порядку,

(позовні вимоги викладено у відповідності до заяви позивача, поданої в порядку вимог статті 22 Господарського процесуального кодексу України)

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача – Дворак Є.І. –представник за дорученням №32 від 22.04.08р.

від відповідача – Туряниця М.І. –сільський голова

СУТЬ СПОРУ:

В засіданні суду 14.08.2008р. судом у відповідності до вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України за згодою сторін було оголошено перерву до 21.08.2008 року для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обґрунтування своїх доводів та заперечень.

Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи. У підтвердження своїх доводів вказує на те, що позивач за відповідною угодою придбав на праві власності нерухоме майно –спальний корпус №3 в с. Солочин Свалявського району, у визначеному законодавством порядку зареєстрував дане право власності 07.12.2006р. №17337512 та 01.07.2003р. уклав з відповідачем договір оренди як частини земельної ділянки на якій розміщений даний об’єкт, так і тієї частини, яка необхідна для його обслуговування. Умовами даного договору, зокрема пунктом 11 договору, сторонами було передбачено переважне право орендаря, тобто позивача, на придбання орендованої земельної ділянки у власність у відповідності до законодавства та переважне право за різних інших умов про поновлення договору оренди. З метою реалізації позивачем наданого йому права ним було надіслано відповідачу відповідне клопотання, яке було залишено без задоволення у відповідності з рішенням 26 сесії 3 скликання Сорочинської сільської ради від 03.04.2008р. Позивач заперечує обґрунтованість даної відмови відповідача з підстав його невідповідності вимогам ст. 120 Земельного кодексу України та вважає, що Солочинська сільська рада безпідставно ухиляється від надання згоди на викуп

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 21.08.2008 року по справі №2/62

земельної ділянки, яка знаходиться під будівлею спального корпусу №3, який належить позивачу на праві власності та земельної ділянки, необхідної для його обслуговування.

Представник відповідача заперечує з приводу заявлених позовних вимог в повному обсязі та у поданому суду письмовому відзиві вказує на те, що згідно вимог статті 120 ЗК України позивачу відповідачем для здійснення відповідної господарської діяльності було передано у тимчасове користування належну сільській раді земельну ділянку за відповідним договором оренди. Вважає, що оскільки на момент відчуження нерухомого об’єкту земельна ділянка, на якій вона розміщена, не належала продавцю, то і покупцю, тобто позивачу, не передавалось таке право за договором купівлі-продажу нерухомого майна. Зазначає, що колишньому власнику даного об’єкту належало право постійного користування земельною ділянкою, на якій він був розміщений, відтак, сільською радою таку земельну ділянку було передано позивачу також у користування за відповідним договором оренди.

Також заперечує можливість задоволення клопотання позивача про викуп орендованої земельної ділянки яка носить рекреаційне призначення з тих підстав, що статутними документами ТОВ «МАРГІТ»не визначено право заняття оздоровчою та санаторною діяльністю.

Заперечує можливість викупу орендарем орендованої ним земельної ділянки з мотивів невідповідності таких дій суспільним інтересам територіальної громади села, яка утримує об’єкти соціальної інфраструктури виключно за рахунок надходження таких коштів, а також не забезпечує цілей органу місцевого самоврядування щодо ефективного розпорядження майном територіальної громади села.

Водночас, в ході розгляду справи відповідачем подано суду рішення 29 сесії 3 скликання Солочинської сільської ради віл 08.08.2008р., згідно з яким Солочинською сільською радою було надано ТОВ «МАРГІТ»згоду на викуп земельної ділянки площею 0,2398га, до якої, за твердженням відповідача, входить будівля спального корпусу, частина земельної ділянки під проїздом та площадками, а також під земельними насадженнями для облаштування під’їзних шляхів до будівлі. Решта частини земельної ділянки площею 0,60га вирішено залишити у комунальній власності з метою подальшої передачі в оренду.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Між закритим акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів України «Укрпрофоздоровниця», м. Київ та товариством з обмеженою відповідальністю «МАРГІТ», с. Солочин Свалявського району 18.10.2002 року було укладено договір за №2108079/2002-33 купівлі-продажу будівлі спального корпусу (літ. «Г») в с. Солочин Свалявського району. Право власності відчужувача за даною угодою підтверджено свідоцтвом про право власності від 14.02.2001р. за №8, виданого згідно рішення сесії Солочинської сільської ради від 14.02.2001р. і зареєстрованого за №86 в книзі №3 від 14.02.2001р. в Свалявському інвентарбюро.

ТОВ «МАРГІТ»здійснено реєстрацію права власності набутого за даною угодою нерухомого майна 27.12.2003р., що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13075812 від 27.12.2006р.

З метою забезпечення належного користування придбаним майном ТОВ «МАРГІТ»було отримано у тимчасове користування земельну ділянку площею 0,8398га, що знаходиться на території Солочинської сільської ради, сан. «Квітка

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 21.08.2008 року по справі №2/62

Полонини», що являється власністю територіальної громади за договором оренди від 01.07.2003р. зі строком дії до 11.08.2008р., тобто на п’ять років починаючи з дня його реєстрації. Згідно пункту 2.1 даного договору земельна ділянка передана позивачу згідно рішення 16 сесії 2 скликання Солочинської сільської ради від 19.06.2003р. для обслуговування спального корпусу.

Пунктом 11 даного договору сторонами визначено права орендаря та передбачено переважне право ТОВ «МАРГІТ»придбання орендованої земельної ділянки у власність у відповідності до законодавства та переважне право за різних інших умов про поновлення договору оренди.

З метою реалізації наданого йому права позивач 28.02.2008р., тобто в межах строку дії договору оренди, звернувся до відповідача листом за №21 з проханням надати дозвіл на викуп орендованої земельної ділянки площею 0,8398га. Рішенням 26 сесії 3 скликання Сорочинської сільської ради від 03.04.2008р. позивачу відмовлено у задоволенні даного клопотання з мотивів, наведених в ньому.

Водночас, в ході розгляду даної справи відповідачем подано суду докази про те, що рішенням 29 сесії 3 скликання Солочинської сільської ради віл 08.08.2008р., останньою надано ТОВ «МАРГІТ»згоду на викуп земельної ділянки площею 0,2398га, до якої, входить площа під будівлею спального корпусу, частина земельної ділянки під проїздом та площадками, а також під земельними насадженнями для облаштування під’їзних шляхів до будівлі. Решта частини земельної ділянки площею 0,60га вирішено залишити у комунальній власності з метою подальшої передачі в оренду.

Позивач заперечує позицію відповідача щодо відмови у наданні погодження на викуп орендованої земельної ділянки з мотивів, наведених вище.

Суд, аналізуючи позицію позивача та заперечення відповідача з цього приводу, констатує наступне.

У відповідності до статті 120 Земельного кодексу України, в редакції Закону №997-V від 27.04.2007р. з наступними змінами та доповненнями, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

В даному випадку позивачем не доведено суду те, що на час відчуження нерухомого майна таке було розміщене на земельні ділянці, що належить відчужувану на праві власності. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка знаходиться у власності територіальної громади села, і перебувала у ЗАТ «Укрпрофоздоровниця»тільки на праві постійного користування.

Відтак, вимога позивача про визнання права власності на земельну ділянку під будівлею спального корпусу №3 розміром 0,5093га за ТОВ «МАРГІТ»в с. Солочин Свалявського району задоволенню не підлягає.

Відповідачем, як власником орендованої позивачем земельної ділянки, реалізовано право ТОВ «МАРГІТ», як власника нерухомого об’єкту, розміщеного на такій земельній ділянці, на отримання її в тимчасове користування на умовах договору оренди та укладено договір оренди земельної ділянки від 01.07.2003р.

Згідно статті 2 Закону України „Про оренду землі” –відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

В статті 93 Земельного кодексу України зазначається, що право оренди земельної ділянки –це засноване на договорі строкове платне володіння і

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 21.08.2008 року по справі №2/62

користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, а відносини пов’язані із орендою землі, регулюються законом.

Статтею 9 Закону України «Про оренду землі»визначено, що орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається, а в разі продажу на аукціоні - якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є

найбільшою із запропонованих учасниками аукціону.

Орендодавець зобов'язаний повідомити в письмовій формі орендаря про намір продати земельну ділянку третій особі.

У разі відмови орендаря від свого переважного права на придбання орендованої земельної ділянки до нового власника такої земельної ділянки переходять права та обов'язки орендодавця за договором оренди цієї земельної ділянки (текст статті 9 із змінами, внесеними згідно із Законом №107-VI від 28.12.2007; в редакції Закону №309-VI від 03.06.2008).

В свою чергу, чинним законодавством, а саме статтею 27 даного закону, орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно вимог статті 127 ЗК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність, а також іноземним державам відповідно до цього Кодексу. Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі в порядку вимог ст. 128 ЗК України.

Умовами договору оренди земельної ділянки від 01.07.2003р. орендодавцем, тобто Солочинською сільською радою, гарантовано орендарю, тобто ТОВ «МАРГІТ», переважне право на викуп орендованої земельної ділянки у відповідності до вимог чинного законодавства. Таке право орендаря кореспондується зі загальними засадами земельного законодавства та виникає за підстав, визначених договором оренди та Законом України «Про оренду землі»та підлягає реалізації у відповідності з положеннями Земельного кодексу України.

Враховуючи наведені ТОВ «МАРГІТ»у клопотанні підстави та відповідні підтверджуючі наведене документи, Солочинською сільською радою за відповідним рішенням від 08.08.2008р. надано позивачу згоду на викуп частини орендованої ним земельної ділянки площею 0,2398га, а решта частину площею 0,60га вирішено залишити в комунальній власності для її подальшої передачі в оренду.

Слід зазначити, що перебування земельної ділянки у комунальній власності та відсутність у власника намірів її продажу третім особам не позбавляє орендаря права захисту на орендовану ним земельну ділянку шляхом визнання судом його права на викуп орендованої земельної ділянки за таких умов.

Крім того, як вбачається з експлікації земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача наданої суду відповідачем, земельна ділянка площею 0,60га зайнята земельними насадженнями ТОВ «МАРГІТ», тобто також використовується орендарем для забезпечення мети її використання, а відтак, підтверджує право позивача на її викуп за умов дотримання вимог чинного законодавства.

Продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 21.08.2008 року по справі №2/62

Відтак, враховуючи клопотання ТОВ «МАРГІТ» від 28.02.2008р. №21, а також рішення 29 сесії 3 скликання Солочинської сільської ради від 08.08.2008р., суд

вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, визнавши право ТОВ «МАРГІТ»на викуп земельної ділянки площею 0,60га в с. Солочин Свалявського району, сан. «Квітка Полонини»необхідної для обслуговування спального корпусу №3. В частині позовних вимог про визнання права ТОВ «МАРГІТ»на викуп земельної ділянки площею 0,2398га в с. Солочин Свалявського району провадження у справі припинити у відповідності до вимог п.1.1. ст. 80 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, п. 1.1 ст. 80, ст.ст.82 –85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати за ТОВ «МАРГІТ», с. Солочин Свалявського району () право на викуп земельної ділянки, необхідної для обслуговування спального корпусу №3 ТОВ «МАРГІТ»розміром 0,60га у визначеному законодавством порядку.

3. В задоволенні позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку під будівлею спального корпусу №3 розміром 0,5093га за ТОВ «МАРГІТ»в с. Солочин Свалявського району відмовити.

4. В решта частині позову провадження у справі припинити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Ф. Ремецькі