ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 р.

№ 2-7/1057-2004 (2-7/14074-03)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Добролюбової Т.В.

суддів

Рогач Л.І., Швеця В.О.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

Підприємства "АОММ-Компані"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.02.08

у справі

№ 2-7/1057-2004

за позовом

Підприємства "АОММ-Компані"

до

Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим

про

визнання недійсними податкових-повідомлень рішень

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 11.06.08 №02-12.2/199, у зв’язку з відпусткою судді Гоголь Т.Г., для розгляду касаційної скарги у цій справі призначено колегію суддів у складі: Добролюбової Т.В.- головуючого, Рогач Л.І., Швеця В.О.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги.

Підприємством "АОММ-Компані" у вересні 2003 року заявлений позов до Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим про визнання недійсними податкових-повідомлень рішень від 24.06.03 №/0, від 29.05.03 №/1, від 03.09.03 №/2 в частині нарахування пені у розмірі 67 300, 58 грн.

доповідач: Добролюбова Т.В

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.04.04, ухваленим суддею Дугаренко О.В., позовні вимоги задоволено.

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Фенько Т.П. –головуючого, Голика В.С., Черткової І.В., постановою від 16.06.04, перевірене рішення суду першої інстанції залишив без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим –без задоволення.

Господарський суд Автономної Республіки Крим 13.07.04 видав наказ на виконання рішення від 29.04.04 та постанови від 16.06.04.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Усенко Є.А. –головуючого, Глос О.І., Бакуліної С.В., постановою від 28.10.04, перевірену постанову апеляційного суду залишив без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки залишив без задоволення.

Підприємство "АОММ-Компані" 05.10.07 звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із заявою про видачу дубліката наказу суду від 13.07.04 до виконання. Заява мотивована тим, що підприємство 12.12.06 вже зверталось до суду з проханням видати дублікат наказу через втрату його оригіналу, проте, станом на 03.10.07 дублікат наказу направлено не було.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.10.07, ухваленою суддею Дворним І.І., задоволено заяву позивача шляхом видачі дубліката наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 13.07.04. Ухвала обґрунтована приписами статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Підприємство "АОММ-Компані" 29.11.07 звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим із заявою про відновлення пропущеного строку для пред’явлення наказу до виконання з посиланням на те, що перший раз підприємство звернулось до суду із заявою про видачу дубліката наказу у грудні 2006 року, тобто до спливу строку пред’явлення виконавчого документу до виконання, а ухвала про видачу дубліката наказу винесена у жовтні 2007 року. Тому, вважає причини пропуску строку для пред’явлення наказу поважними.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.07, ухваленою суддею Дворним І.І., у задоволенні заяви про відновлення строку для пред’явлення наказу суду до виконання відмовлено з огляду на відсутність поважних причин пропуску строку. Місцевий суд виходив з того, що з моменту видачі наказу до звернення позивача із заявою від 12.12.06 минуло більше двох років, при цьому, останнім не надано доказів, підтверджуючих вчинення ним дій направлений на примусове виконання рішення суду. Суд послався на відсутність в матеріалах справи заяви від 12.12.06. Разом з цим, суд зазначив і про ненадання позивачем інших доказів поважності причин пропуску строку, витребуваних ухвалою суду від 04.12.07. Ухвала обґрунтована приписами статей 33, 34, 43, 119 Господарського процесуального кодексу України.

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Черткової І.В –головуючого, Волкова К.В., Голика В.С., постановою від 11.02.08, перевірену ухвалу суду першої інстанції залишив без змін, а апеляційну скаргу Підприємства "АОММ-Компані" –без задоволення. Суд вмотивовуючи постанову встановив, що відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України заявник мав право пред’явити наказ до виконання не пізніше 29.04.07, проте, із заявою про видачу дублікату наказу звернувся 05.10.07, тобто після спливу строку для його пред’явлення. При цьому, апеляційний суд не прийняв в якості доказу, підтверджуючого звернення позивача з вимогою про видачу дубліката наказу копію заяви від 12.12.06, оскільки штамп господарського суду на ній не містить реєстраційного номера, що унеможливлює висновок про прийняття судом заяви до розгляду. Крім того, суд зазначив, що позивачем не надано доказів вживання будь-яких заходів для отримання дублікату наказу в період з 12.12.06 до 15.10.07.

Підприємство "АОММ-Компані" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу від 18.12.07 та постанову від 11.02.08 скасувати, а матеріали справи просить направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги скаржник вказує на невірне застосування судом апеляційної інстанції приписів пункту 5.2 Інструкції з діловодства в господарських судах України, оскільки відсутність реєстраційного номеру на штампі суду не тягне за собою у якості наслідків - неприйняття заяви. Відтак, скаржник вважає, що судом безпідставно не враховано заяву від 12.12.06. Заявник зауважує, що 12.12.07 підприємство рекомендованим листом направило до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та долучило до неї оригінал заяви про видачу наказу від 12.12.06, тому вважає помилковим посилання суду на відсутність такої заяви в матеріалах справи. На думку скаржника, пропуск строку виник внаслідок неправильних дій господарського суду першої інстанції. Водночас, скаржник вказує і на порушення судом апеляційної інстанції приписів статей 47, 105 Господарського процесуального кодексу України щодо встановлення судами усіх обставин справи, пов‘язаних з відновленням строку виконання наказу.

Від Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд України заслухавши доповідь судді Добролюбової Т.В., переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів процесуального законодавства, відзначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій установлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.04.04, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.06.04, позовні вимоги Підприємства "АОММ-Компані" задоволені шляхом визнання недійсними податкових-повідомлень рішень від 24.06.03 №/0, від 29.05.03 №/1, від 03.09.03 №/2 в частині нарахування пені у розмірі 67 300, 58 грн. Стягнуто з Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим на користь позивача 85,00 грн держмита та 118,00 грн витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Відповідно до приписів статті 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов’язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Зазначена процесуальна норма кореспондує з частиною п'ятою статті 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно з приписами статей 115, 116 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується на підставі виданого господарським судом наказу, який є виконавчим документом. Виконання судового рішення можливе за умов належного та вчасного пред’явлення наказу до виконання. З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення у справі господарським судом Автономної Республіки Крим видано наказ від 13.07.04. Судами установлено, що 29.11.07 позивач звернувся до господарського суду першої інстанції із заявою про відновлення пропущеного строку для пред’явлення наказу до виконання. Як вбачається з матеріалів справи та з’ясовано судами, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання позивач зазначав про те, що перший раз підприємство звернулось до суду із заявою про видачу дубліката наказу 12.12.06, тобто до спливу строку пред’явлення виконавчого документу до виконання. Приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що наказ може бути пред’явлено до виконання не пізніше трьох років з дня прийняття рішення, ухвали, постанови або після винесення ухвали про поновлення пропущеного строку для пред’явлення наказу до виконання. Судом апеляційної інстанції установлено, що строк пред‘явлення наказу від 13.07.04 до виконання сплив 29.04.07. Відповідно до приписів статті 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред’явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Дана норма кореспондує з приписами статті 111 Закону України "Про виконавче провадження». Причини поважності пропуску строку для пред‘явлення наказу до виконання оцінюються судом виходячи з обґрунтованості поважності цих причин, наданих доказів за правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив надані позивачем в підтвердження своїх доводів докази, зокрема, судом об‘єктивно відхилено, як доказ, надану позивачем копію заяви від 12.12.06. Наголошено апеляційним судом і на відсутності інших доказів, які б свідчили про прийняття позивачем будь-яких заходів щодо отримання дублікату наказу від 13.07.04 до спливу встановленого законом строку. Відтак, як установлено судами попередніх інстанцій, інших доказів, підтверджуючих поважність причин пропуску строку для пред‘явлення наказу до виконання позивачем не надано, і відповідно матеріали справи не містять. З огляду на наведене, колегія суддів визнає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача щодо відновлення строку для пред‘явлення наказу до виконання. Твердження скаржника про порушення апеляційним судом норм процесуального права спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування переглянутої постанови у справі та задоволення касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 11.02.08 у справі № 2-7/1057-2004 залишити без змін.

Касаційну скаргу Підприємства "АОММ-Компані" залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т. Добролюбова

С у д д і Л.Рогач

В.Швець