ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.06.2008

Справа №2-29/13025-2007А

За позовом – Головного управління капітального будівництва при Раді Міністрів АР Крим, м. Сімферополь.

До відповідача – Контрольно-ревізійного управління в АР Крим, м. Сімферополь.

Про визнання протиправними, зобов’язання скасувати акт та вказівки.

Суддя О.І. Башилашвілі

Секретар судового засідання В.В. Романів

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - Ніколаєва Є.О., начальник юр. відділу, довіреність від 16.01.2008р.

Від відповідача - Тагільцева А. В.., юрисконсульт, посвідчення №980.

Суть спору: Головне управління капітального будівництва при Раді Міністрів АР Крим звернулось до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – Контрольно – ревізійного управління в АР Крим про визнання дій по здійсненню перевірки в період з 08.02.2005р. по 20.02.2005р. та з 10.03.2005р. по 18.03.2005р. незаконними та зобов’язання скасувати акт від 18.03.2005р. № 06-30-24 та вказівки від 14.04.2005р. № 06-14/2088.

Провадження у цій справі порушено ухвалою господарського суду АР Крим від 17.09.2007р. суддею Іщенко Г.М.

Ухвалою від 04.02.2008р. Заступник голови господарського суду АР Крим залучив до розгляду цієї справи замість судді Іщенко Г.М. суддю О.І. Башилашвілі, у зв’язку з чим справі був привласнений новий номер № 2-29/13025-2007А.

Заявою від 23.04.2008р., позивач уточнив позовні вимоги та просив суд: визнати дії відповідача по здійсненню перевірки в період з 08.02.2005р. по 20.02.2005р. та з 10.03.2005р. по 18.03.2005р. незаконними; визнати акт від 18.03.2005р. № 06-30-24 та вказівки від 14.04.2005р. № 06-14/2088, недійсними.

Заявою від 24.06.2008р. позивач змінив предмет позову, просить суд: визнати дії відповідача по здійсненню перевірки в період з 08.02.2005р. по 20.02.2005р. та з 10.03.2005р. по 12.03.2005р. неправомірними; визнати нечинними вказівки відповідача від 14.04.2005р. № 06-14/2088.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем ревізія проведена з порушенням вимог закону.

Відповідач у запереченнях на позов, просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилається на те, ревізія проведена відповідно до закону, що в результаті ревізії був встановлений факт незаконних витрат з боку позивача, які підлягають відшкодуванню до бюджету.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , суд –

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу КРУ в АРК від 12.02.2005р. № 15 "Про проведення перевірки в Головному управлінні капітального будівництва при Раді Міністрів АРК", у зв'язку з тим, що при перевірці в Гурзуфській селищній раді з питань цільового і законного використання коштів субвенції з Державного бюджету Головне УКБу при Раді Міністрів АРК було визначено єдиним замовником з ремонту і реконструкції об'єктів в смт. Гурзуф та включено в мережу одержувачів бюджетних коштів - перевірку було проведено в головному УКБу при Раді Міністрів АРК щодо законності та доцільності використання державних коштів, що надійшли згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.2004р. № 510 на ремонт і реконструкцію дороги, теплових мереж і будівель, мереж і будівель водопостачання та каналізації в смт. Гурзуф за період з 01.01.2004р. по 31.12.2004р.

Суд встановив, що ревізія в Гурзуфській селищній раді була плановим заходом згідно п. 2.17 Плану контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ на 1-е півріччя 2005р. і Листа СБУ від 03.02.2005р. № 76/К/2/66, метою якої була перевірка цільового та законного використання субвенцій, виділених згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.2004р. № 510 в смт. Гурзуф.

Оскільки, перевіркою Гурзуфської селищної ради було встановлено, що єдиним замовником з ремонту і реконструкції об'єктів в смт. Гурзуф та одержувачем бюджетних коштів є Головне УКБу при Раді Міністрів АРК, проведення ревізії Головного УКБУ згідно наказу КРУ в АРК було невідкладним заходом щодо виконання завдання Головного контрольно-ревізійного управління.

Згідно п. 1.1.4.3. Плану контрольно-ревізійної роботи апарату КРУ в АР Крим на 1-е півріччя 2005р. ревізія в Головного УКБу при Раді Міністрів АРК була також плановим заходом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу України»,

головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та

взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Державний фінансовий аудит є різновидом державного фінансового контролю і полягає у перевірці та аналізі фактичного стану справ щодо законного та ефективного використання державних чи комунальних коштів і майна, інших активів держави, правильності ведення бухгалтерського обліку і достовірності фінансової звітності, функціонування системи внутрішнього контролю.

Результати державного фінансового аудиту та їх оцінка викладаються у звіті.

Перевірка державних закупівель полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання підконтрольними установами законодавства про державні закупівлі та проводиться органами державної контрольно-ревізійної служби на всіх стадіях державних

закупівель. Результати перевірки державних закупівель викладаються в акті.

Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підконтрольних установах, щодо яких за відповідний період їх фінансово-господарської діяльності відповідно до цього Закону проведено державний фінансовий аудит, інспектування за ініціативою органів державної контрольно-ревізійної служби не проводиться.

Контроль за дотриманням законодавства щодо закупівель здійснюється як у порядку проведення перевірки державних закупівель, так і під час державного фінансового аудита та інспектування.

Державний фінансовий аудит проводиться також Рахунковою палатою у порядку та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до п. 7, 10 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право, зокрема: пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

-          на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-          з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-          обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають

-          значення для прийняття рішення (вчинення дії);

-          безсторонньо (неупереджено);

-          добросовісно;

-          розсудливо;

-          з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

-          пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

-          з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

-          своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, суд вважає, необґрунтованою вимогу позивача про визнання дій відповідача по здійсненню перевірки в період з 08.02.2005р. по 20.02.2005р. та з 10.03.2005р. по 18.03.2005р. незаконними, оскільки судом встановлено, що відповідач діяв цілком в межах повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про визнання нечинними вказівки відповідача від 14.04.2005р. № 06-14/2088, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Головне управління капітального будівництва при Раді міністрів Автономної Республіки Крим є органом виконавчої влади, структурним підрозділом Ради міністрів Автономної Республіки Крим, що виконує функції замовника капітального будівництва, що здійснюється за кошти державного і республіканського бюджетів. Його права і обов'язки визначені Положенням, затвердженим Постановою Ради міністрів Автономної Республіки Крим від 26.08.2005р. № 388 і обмежені межами бюджетних призначень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.10.2004р. № 1408 визначений перелік об'єктів, що підлягають ремонту і реконструкції за рахунок коштів субвенції Державного бюджету України на здійснення заходів щодо запобігання аваріям і техногенним катастрофам на аварійних об'єктах смт. Гурзуф, в т.ч. «Мережі і споруди водопостачання і водовідведення смт. Гурзуф - ремонт і реконструкція». Бюджетне призначення на вказані об'єкти було зафіксовані у розмірі 7 млн.грн. Порядок їх отримання був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2004р. № 510 і припускав співфінансування, тобто надання місцевим органом самоврядування певних засобів на ці цілі.

Постановою Ради міністрів Автономної Республіки Крим від 09.11.2004р. № 553 замовником по об'єкту був рекомендований ГУКБ.

На підставі вказаних нормативних актів 17.11.2004р. був укладений договір про спільну діяльність № 26/071, сторонами в якому виступають Гурзуфська селищна рада, ГУКБ і ГП ПО «Кримводоканал». Відповідно до умов договору замовник ( ГУКБ ) частину своїх функцій на відшкодувальній основі передає водоканалу.

За наслідками проведених торгів (протокол № 17 від 29.11.2004р. засідання єдиного тендерного комітету із закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти) ГУКБ уклав з ТОВ «Укрспецбуд» договір підряду № 89/391/070 від 06.12.2004р. Фінансування робіт за договором передбачається з двох джерел: 7 млн.грн. - субвенція з держбюджету; 16.8 тыс.грн. - співфінансування від Гурзуфської селищної ради.

Передбачені для виконання робіт грошові кошти поступили на рахунки ГУКБ: 19.11.2004р. - 16,8 тыс.грн. - співфінансування Гурзуфської селищної ради; 29.11.2004р. - 3.5 млн.грн. - субвенція держбюджету; 16.12.2004р. - 3,5 млн.грн. - субвенція держбюджету.

З отриманих грошових коштів ГУКБ здійснило платежі підряднику у декілька етапів:

06.12.2004р. - 1 893000,00 грн. - аванс на придбання матеріалів; 27.12.2004р. - 810 093,28 грн. - аванс за устаткування; 27.12.2004р. - 3 586917,75 грн. - оплата за виконані роботи.

При цьому вартість виконаних робіт підтверджується довідкою за грудень 2004р. (ф. № КБ-3).

Державними будівельними нормами України (ДБН Д. 1.1-1-2000 ) передбачено, що утримання служби замовника здійснюється за рахунок грошових коштів, передбачених на ці цілі в гл.10 Зведеного кошторисного розрахунку будівництва (п.2.8.13 ДБН Д. 1.1-1-2000 ).

На підставі наявних документів, згідно листа Держбуду України від 04.10.2000р. № 7/7-1010 «Про облік коштів на утримання служби замовника» проведений розрахунок технічного нагляду, відповідно до якого грошові кошти у розмірі 14 898,47 грн., перераховані на відповідний рахунок ГУКБ ( платіжне доручення № 1831 від 27.12.2004р.), а 109 255,5 грн. - Водоканалу (платіжне доручення № 1916 від 29.12.2004р.).

Викладене свідчить про те, що кошти на утримання ГУКБ: були перераховані відповідно до закону на підставі належних документів; розмір грошових коштів, отриманих ГЛКБ на власне утримання, склав 14 898,47 грн.

За викладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача про визнання нечинними вказівок від 14.04.2005р. № 06-14/2088,обґрунтовані та підлягаю та задоволенню.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошенні 24.06.2008р.

Повний текст постанови складений та підписаний 01.07.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, п. 1 ст. 153, 160, 163, п. 4 ст. 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати нечинними вказівки Контрольно-ревізійного управління в АР Крим від 14.04.2005р. № 06-14/2088.

3.          В іншій частині позовних вимог в задоволенні позову – відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.