ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2008 р. Справа № 05/85-08

вх. № 2098/5-05

Суддя господарського суду Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Єрьоміна О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Лободи Л.Г. (довіреність від 20.03.08 р.), відповідача - Закерничної Т.І. (довіреність від 25.03.08 р.),

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпос" (м. Харків)

до Приватного підприємства "ПАП - Сервис" (м. Харків)

про стягнення 250879,02 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь штраф в розмірі 250800,00 грн., пеню в розмірі 68,71 грн. та 3% річних в розмірі 10,31 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за договором поставки №81/02/08 від 15.02.08 р.

Відповідач в відзиві на позовну заяву заперечує, що підприємство відповідача не виконало свої зобов’язання за договором поставки №81/02/08 від 15.02.08 р. та просить розглянути справу на підставі наявних в ній документів, а також просить у задоволенні позову про стягнення неустойки ТОВ "Карпос" відмовити, посилаючись на те, що зобов’язання позивача за спірним договором в частині здійснення поставки товару залишилось не виконаним, а здійснити передплату в обумовлені строки відповідач не мав можливості в зв’язку з тим, що Червонозаводським ВДВС Харківського міського управління юстиції було накладено арешти на розрахункові рахунки підприємства та дану обставину відповідно до діючого законодавства і п.7 спірного договору вважає непереборною силою, яка унеможливлює вчасне виконання умов вищезазначеного договору.

Представник відповідача усно визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач не надав витребувані судом документи.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15.02.08 р. між сторонами був укладений договір поставки №81/02/08 (надалі - спірний договір), за яким постачальник (позивач) зобов’язався передати, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити будівельні матеріали (надалі - товар) в кількості і по ціні, вказаних в замовленнях, рахунках-фактурах і накладних.

Відповідно до п.3.1 спірного договору покупець здійснює оплату товару згідно наданого рахунку-фактури на умовах 5% передплати від суми договору протягом 10 календарних днів з моменту укладення договору. Кінцевий розрахунок покупець здійснює протягом 5 календарних днів з моменту поставки товару.

Згідно пункту 3.2 даного договору, сума договору складає 418000,00 грн.

15.02.08 р. відповідач отримав від позивача рахунок-фактуру №Кр-СФ00001 від 15.02.08 р., що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на вищевказаному рахунку-фактурі, але передплату у встановлені договором строки не здійснив.

26.02.08 р. позивач надав відповідачу лист №45 з вимогою виконати зобов’язання за договором поставки №81/02/08 від 15.02.08 р., а саме перерахувати передплату в розмірі 20900,00 грн. та повідомив, що в противному випадку відповідно до вимог діючого законодавства України позивач буде змушений відмовитися від умов договору.

Відповідач у відповіді №177-юр від 27.02.08 р. на вимогу позивача повідомив, що не має можливості виконати зобов’язання за договором поставки №81/02/08 від 15.02.08 р. - здійснити передплату в сумі 20900,00 грн., в зв’язку з незалежними від нього обставинами, а саме арештом розрахункових рахунків Червонозаводським ВДВС Харківського міського управління юстиції та просив не відмовлятися від умов договору, оскільки він здійснить передплату до 01.03.08 р.

Відповідач не здійснив попередню оплату до 01.03.08 р. і позивач надав відповідачу листа № 48 від 03.03.08 р., в якому в односторонньому порядку відмовився від умов договору поставки №81/02/08 від 15.02.08 р. відповідно до ч.3 ст. 538 ЦК України.

Пунктом 6.2 спірного договору передбачено, що за прострочку платежів, передбачених п.3.1 даного договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочки, а також штраф у розмірі 10% від суми договору за кожен день прострочки.

Керуючись пунктом 6.2 спірного договору та ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу штраф за період з 26.02.08 р. по 03.03.08 р. в сумі 250800,00 грн., пеню за період з 26.02.08 р. по 03.03.08 р. в сумі 68,71 грн. та 3% річних за період з 26.02.08 р. по 03.03.08 р. в сумі 10,31 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач не надав суду, відповідно до ст. 33 ГПК України, докази здійснення попередньої оплати у строки, встановлені спірним договором.

Посилання відповідача на те, що він не мав можливості здійснити попередню оплату у строки, встановлені спірним договором, в зв’язку з тим, що Червонозаводським ВДВС Харківського міського управління юстиції було накладено арешти на розрахункові рахунки підприємства та дану обставину відповідно до діючого законодавства і п.7 спірного договору вважає непереборною силою, яка унеможливлює вчасне виконання умов вищезазначеного договору, суд вважає безпідставними, оскільки: по-перше, п.7 спірного договору не відносить накладення арешту на рахунки до форс-мажорних обставин; по-друге, позивач не надав доказів накладення арешту на його розрахункові рахунки.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, відповідач допустив порушення зобов’язання, оскільки не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 549 неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Спірним договором передбачена відповідальність за прострочку платежу у вигляді штрафу та пені.

Виходячи із визначення штрафу, встановленого статтею 549 ЦК України, штраф не може обчислюватися як пеня, у відсотках від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 10% від суми договору за кожен день прострочки в сумі 250800,00 грн. підлягаючими задоволенню частково – у розмірі 10% від суми договору в сумі 41800,00 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 26.02.08 р. по 03.03.08 р. в сумі 68,71 грн. та 3% річних за період з 26.02.08 р. по 03.03.08 р. в сумі 10,31 грн. суд вважає доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу належить стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 610, 611, 625, 712 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 33-35, 43, 46, 49, 78, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "ПАП- Сервис" (61125 м. Харків, вул. Мало-М’ясницька, 9/11. Код . П/р №6243 в Відділенні № 2 ВАТ „Укрексімбанк” м. Харкова, МФО 351618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпос" (61054 м. Харків, вул. Ак. Павлова, 120. Код . П/р № 3388 в Відділенні № 2 ВАТ „Укрексімбанк” м. Харкова, МФО 351618) штраф у розмірі 10% від суми договору поставки №81/02/08 від 15.02.08 р. в сумі 41800,00 грн., пеню за період з 26.02.08 р. по 03.03.08 р. в сумі 68,71 грн., 3% річних за період з 26.02.08 р. по 03.03.08 р. в сумі 10,31 грн., державне мито в сумі 418,79 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 19,70 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ольшанченко В.І.