донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.06.2008 р.                                         справа № 42/161б

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

М'ясищева А.М.

Акулової Н.В. , Алєєвої І.В.

За участю представників сторін:

від кредитора –Заїка О.С. –головний державний податковий інспектор, довіреність № 12 від 23.06.2008р.

від боржника –Аляб’єв М.К. –адвокат, посвідчення № 1 від 14.01.2004р., за дорученням б/н від 23.06.2008р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя

на ухвалу

господарського суду Донецької області

від 14.05.2008р.

по справі № 42/161б (суддя Попов О.В.)

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя

до боржника - товариства з обмеженою відповідальністю “Валентина” м.Маріуполь

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.05.2008р. у справі № 42/161б затверджено звіт ліквідатора ТОВ "Валентина" м.Маріуполь, провадження по справі припинено.

Ухвала суду мотивована тим, що заявлені та визнані ліквідатором вимоги кредиторів погашені боржником у повному обсязі, згідно заяви боржника від 10.04.2008р. та доданих до заяви документів, після проведення розрахунків з кредиторами у ТОВ "Валентина" наявні майнові активи у сумі 68 500 грн., достатні для подальшого функціонування товариства відповідно до вимог законодавства.

Дії ліквідатора в частині визнання вимог ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя визнані судом неправомірними, оскільки підстави для застосування п.п. 15.1.2 п. 15.1 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" відсутні, вимоги визначені та заявлені поза межами строку давності та їх визнання ліквідатором є неправомірним.

Оскаржуючи ухвалу суду, ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя просить її скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції, оскільки судом не враховано, що постановою господарського суду Донецької області від 22.06.2006р. № 37/113 задоволено позов ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя про стягнення заборгованості з податку на землю у сумі 28 768 грн. 91 коп., нарахованого ТОВ "Валентина" згідно розрахунків плати за землю № 623 від 31.01.2003р., № 656 від 31.01.2004р. та повідомлення-рішення № від 18.08.2005р. про нарахування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату плати за землю. На виконання постанови суду видано виконавчий лист. На момент направлення заяви ліквідатору постанова суду не виконана, а виконавчий лист може бути пред’явлений до примусового виконання до 04.07.2009р. включно.

Стосовно заборгованості перед бюджетом, яка виникла 31.01.2003р. згідно розрахунку № 1769 від 31.01.2002р. судом не враховано, що згідно до вимог преамбули Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", він не регулює також питання погашення податкових зобов’язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Тобто при провадженні у справі про банкрутство безнадійний податковий борг не може бути списаний.

До порушення справи про банкрутство податковий борг ТОВ "Валентина", за яким сплинув термін 1095 днів не міг бути списаний через те, що дію абз."в" п.п 18.2.1. п.18.2 ст. 18 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" зупинено на 2005 рік згідно із Законами України від 23.12.2004р. № 2285-IV, від 25.03.2005р. № 2505- IV, на 2006 рік –згідно із Законом України від 20.12.2005р. № 3235- IV, на 2007 рік –згідно із Законом України від 30.11.2006р. № 398- V.

ТОВ "Валентина" проти апеляційної скарги заперечує, оскільки податковою інспекцією пропущено більше 4 років на пред'явлення претензій до товариства про погашення заборгованості по земельному податку станом на січень 2003р. Товариство з 2003 року в користуванні земельної ділянки не має, у зв'язку з вилученням у 2002р. всіх приміщень магазину, які знаходяться на земельній ділянці.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

Господарським судом Донецької області за заявою УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя 30.07.2007р. на підставі ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” порушено справу про банкрутство відсутнього боржника - ТОВ “Валентина” м. Маріуполь.

Постановою суду від 13.08.2007р. визнано банкрутом відсутнього боржника ТОВ “Валентина” м. Маріуполь, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 3 місяці до 13.11.2007р., ліквідатором по справі призначено УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя.

Лквідатор заявою № 11010/06 від 12.05.2008р. направив на затвердження суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута станом на 01.05.2008р.

Як вбачається зі звіту ліквідатора ним в ході ліквідаційної процедури письмово повідомлені про визнання боржника банкрутом всі можливі кредитори, а саме: ДПІ в Орджонікідзевському р-ні м. Маріуполя, Маріупольський міський центр зайнятості, Маріупольська міська виконавча дирекція ФСС з тимчасової втрати працездатності, Відділення виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України по Орджонікідзевському р-ну м. Маріуполя. З вимогами до боржника звернулося ще чотири кредитора: ДПІ в Орджонікідзевському р-ні м. Маріуполя, Маріупольський міський центр зайнятості, Маріупольська міська виконавча дирекція ФСС з тимчасової втрати працездатності, Відділення виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України по Орджонікідзевському р-ну м. Маріуполя.

Вимоги кредиторів, крім вимог ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя погашені боржником в повному обсязі, що підтверджено відповідними довідками, квитанціями.

Як вбачається з матеріалів справи ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя в порушення приписів п. 5 ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" звернулося до ліквідатора із заявою № 7572/10/10-013 від 18.04.2008р. про визнання податкового боргу в сумі 46 106 грн. 16 коп. додавши до нього докази наявності боргу (а.с. 127).

Листом № 9627/06 від 18.04.2008р. ліквідатор визнав ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя кредитором ТОВ "Валентина" на вищевказану суму.

Заявою б/н від 14.05.2008р. боржник просив суд першої інстанції відмовити у задоволенні вимог ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя у зв’язку зі спливом строку позовної давності.

Згідно розрахунку заборгованості по платежам до бюджету ТОВ “Валентина” станом на 18.04.2008р. та листа № 8860/10/24-013 від 12.05.2008р. заявлена податкова заборгованість станом на 12.05.2008р. складає 46 106, 16 грн., у тому числі:

-          податок на землю в сумі 38 671,12 грн. (дата виникнення боргу 31.01.2003р.);

-          інші податки в сумі 7 435,04 грн. (дата виникнення боргу 25.05.2004р.).

Вимоги кредитора підтверджені корінцями податкового повідомлення-рішення, розрахунком земельного податку на 2004 рік.

Відповідно до п.п.15.1.1. п. 15.1 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181 –III від 21.12.2000р. податковий орган має право самостійно визначати суму податкових зобов’язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов’язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов’язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із п.п.15.1.2. п. 15.1 ст. 15 вищевказаного Закону податкове зобов’язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного у п.п.15.1.1. цього пункту, у разі коли:

а) податкову декларацію на період, коли виникло податкове зобов’язання, не було подано;

б) судом встановлено скоєння злочину посадовими особами платника податків або фізичною особою –платником податків щодо умисного ухилення від сплати зазначеного податкового зобов’язання.

П.п.15.2.1. п.15.2 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що у разі коли податкове зобов’язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у п.15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв’язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов’язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов’язання.

Тому, господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування п.п.15.1.2. п.15.1 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та визнав вимоги ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя такими, що заявлені поза межами строку давності та їх визнання ліквідатором є неправомірним.

З матеріалів справи вбачається, що безспірність грошових вимог кредитор обґрунтовує постановою господарського суду Донецької області по справі № 37/113 від 22.06.2006р., за якою з банкрута стягнуто податку на додану вартість в сумі 3866 грн. 16 коп. та податку на землю в сумі 28768 грн. 91 коп. разом - 32635,07 грн., яку останній в порушення вимог ст 33 ГПК України додав до матеріалів апеляційної скарги, тому згідно приписів чинного законодавства – це додатковий доказ.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що додаткові докази приймаються судом якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

В порушення вимог вищевказаної норми заявник не заявив клопотання про залучення вищевказаної постанови до матеріалів справи та не обґрунтував неможливість її подання суду першої інстанції. Разом з тим, сама постанова суду не визнає безспірними розмір грошових вимог до боржника саме у сумі 46 106 грн. 16 коп.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства, матеріалам справи та не підлягає скасуванню.

Керуючись ч.1 п.1 ст. 103, ст. 104, ст. 105 ГПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Донецької області від 14.05.2008р. у справі № 42/161 б залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий          А.М. М'ясищев

Судді:          Н.В. Акулова

І.В. Алєєва

Надруковано:

1.УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполь

2.ТОВ “Валентина”

3. господарському суду Донецької області

4. у справу № 42/161б (2 прим.)