ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"17" липня 2008 р.

справа № 5020-2/192

За позовом приватного підприємства „Зеніт-2”

(99011, м. Севастополь, вул. Луначарського, 29, кв.18)

до відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю „Севмормаш”

(99001, м. Севастополь, вул. Героїв Севастополя, 13)

відкритого акціонерного товариства „Севморзавод”

(99001, м. Севастополь, вул. Героїв Севастополя, 13)

про стягнення 21876,72 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

позивача – Пешкова О.В., довіреність № 080604/1 від 04.06.2008;

відповідачів: ВАТ „Севморзавод” –Піманов А.А., довіреність б/н від 04.06.2007;

ТОВ „Севмормаш” - не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство „Зеніт-2” (далі –ПП „Зеніт-2”) звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Севмормаш” (далі –ТОВ „Севмормаш”) та відкритого акціонерного товариства „Севморзавод” (далі –ВАТ „Севморзавод”) про стягнення, як з солідарних боржників, заборгованості у розмірі 21876,72 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ТОВ „Севмормаш” належним чином не виконані грошові зобов’язання щодо оплати за надані послуги відповідно до вимог договору № 3 від 01.05.2005 про організацію служби по виконанню аварійно-рятувальних робіт та пожежогасіння, вимоги статті 543 Цивільного кодексу України та норми Закону України „Про холдингові компанії в Україні” щодо стягнення заборгованості у порядку солідарного обов’язку з ВАТ „Севморзавод”.

ТОВ „Севмормаш” не скористалось правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України: не надало господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

ВАТ „Севморзавод” у відзиві на позов позовні вимоги не визнало з мотивів, викладених у ньому, основні з яких полягають у тому, що ТОВ „Севмормаш” є самостійною юридичною особою, а так, ВАТ „Севморзавод” не має ніякого відношення до правовідносин, що виникли між позивачем та ТОВ „Севмормаш”.

ТОВ „Севмормаш” явку повноважних представників у судові засідання не забезпечило, про причини неявки суд не повідомило, про місце, дату та час розгляду справи повідомлене належним чином за адресою, вказаною у позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ серії АБ №048772 (арк.с. 75).

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України спір розглядається за відсутністю відзиву ТОВ „Севмормаш” на позовну заяву за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників позивача та ВАТ „Севморзавод”, суд

ВСТАНОВИВ:

01.05.2005 між ПП „Зеніт-2” (Виконавець) та ТОВ „Севмормаш” (Замовник) укладений договір № 3 про організацію служби по виконанню рятувальних робіт та пожежогасіння ТОВ „Севмормаш” (далі - Договір).

Відповідно до частини 2 Договору позивач прийняв на себе зобов’язання організувати цілодобове чергування та забезпечення постійної боєготовності чергових служб АСіП до виїзду на об’єкти Замовника та інші зобов’язання відповідно до пунктів 2.2-2.5 Договору.

ТОВ „Севмормаш”, у свою чергу, зобов’язалось здійснювати оплату вартості послуг позивача щомісячно, не пізніш 5-го числа наступного за звітним місяця у відповідності з виставленим позивачем рахунком та актом виконаних робіт (пункти 3.4, 4.2 Договору).

Вартість послуг відповідно до додаткових угод № 3/1/05 від 01.05.2005, №3/2/05 від 01.07.2005 та №3/3/06 від 01.01.2006 за відповідні періоди складає:

-          за період травень-червень 2005 року –3243,86 грн. щомісяця;

-          за період липень-грудень 2005 року - 1625,00 грн. щомісяця;

-          за період січень-березень 2006 року –5448,00 грн. за 1 квартал, тобто 1816,00 грн. щомісяця.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується двохсторонніми актами приймання-передачі виконаних робіт (арк.с. 20-21, 23, 30-41).

Але відповідач свої зобов’язання за договором виконав не у повному обсязі, у зв’язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем за надані послуги у сумі 21876,72 грн., що підтверджується актом звірення зустрічних фінансових зобов’язань (арк.с. 22).

Докази погашення ТОВ „Севмормаш” заборгованості перед позивачем на день прийняття рішення відсутні.

Згідно положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином ТОВ „Севмормаш” належним чином не виконало зобов’язання за договором № 3 від 01.05.2005 у сумі 21876,72 грн., у зв’язку з чим позовні вимоги ПП „Зеніт-2” у цій частині визнані обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Солідарний обов'язок або солідарна вимога за нормами цивільного законодавства виникають у випадках, встановлених договором або законом. Сутність такого обов'язку полягає в тому, що кожен з боржників повинен виконувати зобов'язання у повному обсязі, тому кредитор має право вимагати виконання як від усіх боржників разом, так і від кожного із них окремо.

Коло відповідальних суб'єктів визначається або умовами договору, або нормативними актами, отже, солідарні зобов'язання виникають як виняток і мають бути прямо передбачені договором чи актом цивільного законодавства.

Вважаючи ВАТ „Севморзавод” солідарним боржником, позивач обґрунтував свої вимоги посиланням на норми Закону України "Про холдингові компанії в Україні" (далі-Закон).

Статтею 3 вказаного Закону передбачений особливий порядок утворення холдингових компаній, згідно з яким:

Холдингова компанія набуває статусу юридичної особи з дня її державної реєстрації в Державному реєстрі холдингових компаній України, який є невід'ємною частиною Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Державна реєстрація холдингових компаній проводиться державним реєстратором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та інших нормативно-правових актів.

Спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації забезпечує ведення Державного реєстру холдингових компаній України.

Найменування "холдингова компанія" ("державна холдингова компанія") та утворені на його основі словосполучення можуть використовуватися лише тими суб'єктами господарювання, установчі документи та діяльність яких відповідають вимогам цього Закону. Інші суб'єкти господарювання не мають права використовувати у своїх найменуваннях такі словосполучення і не підлягають державній реєстрації за таким найменуванням.

У випадках, передбачених законодавством, холдингові компанії утворюються за умови попереднього отримання дозволу відповідного органу Антимонопольного комітету України або Кабінету Міністрів України на концентрацію, узгоджені дії суб'єктів господарювання. Проекти установчих документів холдингових компаній, які утворюються за умови отримання зазначеного дозволу, підлягають погодженню з відповідним органом Антимонопольного комітету України.

Згідно Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 травня 2004 року N 97 „Про затвердження національних стандартів України, державних класифікаторів України, національних змін до міждержавних стандартів, внесення зміни до наказу Держспоживстандарту України від 31 березня 2004 р. N 59 та скасування нормативних документів” (класифікатор організаційно-правових форм господарювання ДК 002:2004) відповідно до Закону України "Про стандартизацію" від 17 травня 2001 року такі організаційно-правові форми господарювання, як „відкрите акціонерне товариство” та „холдингова компанія” не є тотожними та мають різні номери у класифікаторі організаційно-правових форм.

Згідно довідки АА №132288 з ЄДРПОУ організаційно-правова форма відкритого акціонерного товариства „Севастопольський морський завод” –„відкрите акціонерне товариство”.

За таких обставин посилання позивача на норми Закону України „Про холдингові компанії”, як на підставу виникнення у ВАТ „Севморзавод” солідарного обов’язку по зобов’язанням ТОВ „Севмормаш” у вигляді заборгованості у розмірі 21876,72 грн. за договором №3 від 01.05.2005, суд вважає безпідставними, і, як наслідок, позовні вимоги у цій частині необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Будь-які інші докази наявності у відповідачів солідарних зобов’язань по оплаті вказаної заборгованості відсутні.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Севмормаш” (99001, м. Севастополь, вул. Героїв Севастополя, 13, код у ЕДРПОУ 30526315, р/р 0051 в СФ КБ „Приватбанк”, МФО 324935) на користь приватного підприємства „Зеніт-2” (99011, м. Севастополь, вул. Луначарського, 29, кв. 18, код у ЕДРПОУ 33534968, р/р 4629 в СФ КБ „Приватбанк”, МФО 324935) заборгованість у сумі 21876,72 грн. (двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят шість грн. 72 коп.); витрати по сплаті державного мита у сумі 218,77 грн. (двісті вісімнадцять грн. 77 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. У частині позовних вимог до відкритого акціонерного товариства „Севморзавод”, як солідарного боржника, відмовити.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення оформлено відповідно

до вимог статті 84 Господарського

процесуального кодексу України

і підписано 22.07.2008