ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2/88

15.05.08

За позовом

Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»

До

Подільського РУ ГУ МВС України в місті Києві

Про

стягнення 447 037 грн. 89 коп.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

Від позивача

Єлагін С.І.

Від відповідача

Не з’явився

Рішення винесено відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України після оголошеної в судовому засіданні 06.05.08р. перерви.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»про стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та пені за договором оренди житлового приміщення № 73.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.02.08р. було порушено провадження по справі та призначено справу до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про зміну позовних вимог у відповідності до якої просить стягнути з відповідача суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 381011,65 грн.; 3% річних –10008 грн. 85 коп. та пені 55435,25 коп.

14.04.2008р. суддя Домнічева І.О., в провадженні якої знаходиться позовна заява КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», звернулась з заявою до Заступника Голови Господарського суду міста Києва про продовження строку вирішення спору на один місяць, в зв’язку з виниклою необхідністю щодо витребування від сторін додаткових письмових доказів та пояснень, без яких спір вирішити неможливо.

Ухвалою від 15.04.08р. за підписом Заступника Голови Господарського суду міста Києва п. Шевченко Е.О. було продовжено строк вирішення спору на один місяць.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 № 02-5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Сторони були належним чином повідомлені про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Позивач у судових засіданнях підтримував викладені у позові обставини, та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечував та просив в позові відмовити повністю, проте письмового відзиву на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши надані сторонами оригінали документів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, та копії яких долучені до матеріалів справи, суд —

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Київської міської ради від 01.03.01р. №217/1194 на базі Дирекції з утримання та експлуатації житлових будинків маневреного фонду комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»створено комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»(Позивач).

Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 19.04.2001р. №777 «Про комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»за Позивачем закріплено на праві повного господарського відання будинок по вул. Оболонській №34 в м. Києві.

01.07.1994р. між попередником позивача та Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві (Відповідач) було укладено договір оренди житлового приміщення №73 (Договір). Згідно умов договору, Відповідач прийняв в орендне користування 22 квартири в будинку №34 по вул. Оболонській в м. Києві.

Позивач просить стягнути з Відповідача основний борг за Договором, що складає оренду плату по день фактичної здачі квартири за актом, а також витрати від інфляції, пеню та 3% річних.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням Арбітражного суду міста Києва від 02.08.1999р. Договір оренди №73 від 01.07.1994р. було розірвано, також даним рішенням було зобов’язано Подільське РУ ГУ МВС України в місті Києві повернути приміщення орендодавцю за договором.

Рішення Арбітражного суду міста Києва від 02.08.1999р. набрало законної сили, та не скасовано. В матеріалах справи відсутні докази в обґрунтування зворотнього.

А отже на думку суду, оскільки правовідносини між сторонами по Договору припинилися в зв’язку з розірванням Договору за рішенням суду, у позивача відсутні правові підстави щодо звернення до суду з вимогою стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та пені за розірваним договором оренди житлового приміщення № 73.

Позивач в нормативному обґрунтуванні позову зазначив, що також посилається на ст. 785 ЦК України, проте вимоги щодо стягнення з Відповідача, у відповідності до ст. 785 ЦК України, неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю, в разі їх не повернення за договором оренди, позивачем не заявлялись та судом в межах даної справи не розглядались.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, в зв’язку з чим відмовляє в позові в повному обсязі.

Відповідно ст. 49 ГПК України, на Позивача відносяться та йому не відшкодовуються суми витрат по сплаті державного мито та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу за звернення з позовом до Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 16, 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.О.Домнічева

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення –27.05.2008р.