СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

10 липня 2008 року

Справа № 2-28/3174-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Видашенко Т.С.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Фенько Т.П.,

за участю представників сторін

представник позивача - Петров В'ячеслав Юрійович, доручення № б/н від 05.07.08, приватне підприємство "Євротранс";

представник відповідача - Низамутдинова Марина Володимирівна, довіреність № 02.9-2/1320 від 07.08.07, Виконавчий комітет Ялтинської міської ради;

представник третьої особи - не з'явився, Рада Міністрів Автономної Республіки Крим;

прокурор міста Ялта - не з'явився;

розглянувши апеляційне подання прокурора міста Ялти на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Альошина С.М.) від 23 травня 2008 року у справі № 2-28/3174-2008

за позовом           приватного підприємства "Євротранс" (вул. Ломоносова, 19, кв.5, місто Ялта, Автономна Республіка Крим, 98604)

до          Виконавчого комітету Ялтинської міської ради (пл. Радянська, 1, місто Ялта, Автономна Республіка Крим, 98600)

третя особа - Рада Міністрів Автономної Республіки Крим (пр. Кірова, 13, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000)

про визнання дійсним договору та спонукання до виконання певних дій

за участю прокурора міста Ялта (вул.Кірова, 18, місто Ялта, Автономна Республіка Крим, 98600)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 травня 2008 року у справі № 2-28/3174-2008 (суддя С.М.Альошина) позов приватного підприємства "Євротранс" до виконавчого комітету Ялтинської міської ради про визнання дійсним договору та спонукання до виконання певних дій задоволено.

Визнано недійсним пункт 1 договору № 78 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 22 вересня 2004 року, укладеного між виконавчим комітетом Ялтинської міської ради та приватним підприємством „Євротранс” в частині передбачення строку дії договору.

Зобов'язано виконавчий комітет Ялтинської міської ради укласти з приватним підприємством „Євротранс” додаткову угоду до договору № 78 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 22 вересня 2004 року, виклавши пункт 1 цього договору в наступній редакції: „1. Замовник надає право, а перевізник бере на себе зобов'язання по здійсненню перевезення пасажирів на маршруті № 41 „місто Ялта - місто Алупка” на період з 22 вересня 2004 року по 22 вересня 2009 року”.

Судове рішення мотивоване тим, що умови пункту 1 договору № 78 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 22 вересня 2004 року в частині передбачення строку дії договору суперечить вимогам статті 44 Закону України „Про автомобільний транспорт” від 05 квітня 2001 року за № 2344.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор міста Ялти звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційним поданням в інтересах держави в особі Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, в якому просить скасувати рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 травня 2008 року та постановити нове, яким відмовити приватному підприємству „Євротранс” у позові в повному обсязі.

Доводи апеляційного подання мотивовані посиланням на порушення норм матеріального права, а також вказується на те, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи.

В поданні прокурор вказує на те, що маршрут № 41 „місто Ялта –місто Алупка”, введений виконавчим комітетом Ялтинської міської ради, з'єднує населені пункти міста Ялта і міста Алупка (протяжність, якого не перевищує 50км) відноситься до приміських автобусних маршрутів, а відповідно до статті 7 Закону України „Про автомобільний транспорт” від 05 квітня 2001 року за №2344 організація пасажирських перевезень на приміських автобусних маршрутах покладається на Раду Міністрів Автономної Республіки Крим.

Проте, господарським судом Автономної Республіки Крим в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рада Міністрів Автономної Республіки Крим до участі у справі залучена не була, що на думку прокурора є порушенням норм діючого законодавства.

Більш детальніше доводи вказані в апеляційному поданні.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 24 червня 2008 року було залучено до участі у справі № 2-28/3174-2008 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Раду Міністрів Автономної Республіки Крим.

08 липня 2008 року у судове засідання з’явився представник приватного підприємства „Євротранс” Свиридова Ганна Василівна. Однак, судовою колегією було встановлено, що вона не має належних повноважень на представництво інтересів позивача, так як відповідно до частини 3 статті 28 Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації, тому Свиридова Ганна Василівна участі у розгляді справи не приймала.

Проте, приватним підприємством „Євротранс” 08 липня 2008 року, по даній справі, було заявлено відвід усьому складу судової колегії.

Ухвалою голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 08 липня 2008 року було відмовлено в задоволенні заяви приватного підприємства "Євротранс" про відвід головуючого судді Видашенко Т.С., суддів Заплава Л.М., Фенько Т.П. у справі № 2-28/3174-2008.

10 липня 2008 року у судове засідання не з'явився представник Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та прокурор міста Ялти, про місце і час розгляду апеляційного подання були повідомлені належним чином. Отже, учасники судового процесу не скористалась своїм процесуальним правом у справі на участь свого представника в засіданні суду апеляційної інстанції. Суд вважає можливим розглянути апеляційне подання у відсутність даних сторін за наявними у справі доказами, оскільки згідно статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статтям 9, 10 Конституції України, статті 18 Закону України “Про мови в Української РСР” від 28 жовтня 1989 року № 8312-XI та за клопотанням учасників судового процесу провадження у справі здійснювалось російською мовою.

Судова колегія, повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційного подання, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради „Про організацію пасажироперевезень на території Великої Ялти” від 27 червня 2002 року за № 211 було затверджено перелік автобусних маршрутів загального користування на території Великої Ялти, також було вирішено провести конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування на території Великої Ялти (а.с. 39).

У вересні 2004 року на підставі рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 27 червня 2002 року відповідачем було проведено конкурс на перевезення пасажирів на території Великої Ялти за маршрутами № 32 (Центр - місто Алупка (парк), № 11 (Автовок зал - смт. Лівадія), № 24 (Кінотеатр Спартак - поляна Казок), № 22 (Центр -вул. Сеченова), № 41 (місто Ялта - місто Алупка), № 31-А (місто Ялта - смт. Гурзуф), № 28 (місто Ялта - смт. Форос). Згідно з результатами проведеного виконавчим комітетом Ялтинської міської ради конкурсу на перевезення пасажирів, на підставі протоколу засідання конкурсного комітету від 16 вересня 2004 року за № 14, переможцем за вказаними маршрутами було визнано приватне підприємство „Євротранс”.

На виконання умов конкурсу 22 вересня 2004 року між виконавчим комітетом Ялтинської міської ради та приватним підприємством „Євротранс” було укладено договір № 78 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом (а.с.10).

Відповідно до пункту 1 цього договору замовник (відповідач) надав право, а перевізник (позивач) взяв на себе зобов’язання по здійсненню перевезення пасажирів на маршруті № 41 „місто Ялта –місто Алупка” на період з 22 вересня 2004 року по 18 листопада 2005 року.

У березні 2008 року приватне підприємство „Євротранс” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до виконавчого комітету Ялтинської міської ради та просило визнати договір № 78 від 22 вересня 2004 року, укладений між виконавчим комітетом Ялтинської міської ради та приватним підприємством „Євротранс” на перевезення пасажирів автомобільним транспортом по маршруту № 41 „місто Ялта - місто Алупка”, дійсним до 22 вересня 2009 року.

Також, позивач просив зобов'язати виконавчий комітет Ялтинської міської ради видати дозвіл на перевезення пасажирів автомобільним транспортом по маршруту № 41 „місто Ялта - місто Алупка” строком до 22 вересня 2009 року.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, приватним підприємством "Євротранс" були наданні уточнення позовних вимог, в яких позивач просив визнати недійсним пункт 1 договору № 78 від 22 вересня 2004 року на перевезення пасажирів автомобільним транспортом в частині передбачення строку дії договору та зобов'язати відповідача укласти з приватним підприємством „Євротранс” додаткову угоду до договору № 78 від 22 вересня 2004 року, виклавши пункт 1 цього договору в наступній редакції:

„1. Замовник надає право, а перевізник бере на себе зобов'язання по здійсненню перевезення пасажирів на маршруті № 41 „місто Ялта - місто Алупка” на період з 22 вересня 2004 року по 22 вересня 2009 року”.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, на предмет правильності юридичної оцінки обставин і додержання норм матеріального і процесуального права при прийнятті судом першої інстанції рішення, судова колегія вважає, що апеляційне подання прокурора міста Ялти є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як зазначено господарським судом першої інстанції, нормативним актом, який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичним особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень є Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року за № 2344.

Так, згідно зі статтею 1 вказаного Закону України - автобусний маршрут це шлях проходження автобуса між початковим та кінцевим пунктами з визначеними місцями на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Автобусні маршрути поділяються на:

автобусний маршрут міський - автобусний маршрут, який не виходить за межі території населеного пункту;

автобусний маршрут приміський - автобусний маршрут, який з'єднує населені пункти і протяжність якого не перевищує 50 км;

автобусний маршрут міжміський - автобусний маршрут, який з'єднує населені пункти і протяжність якого перевищує 50 км;

автобусний маршрут міжнародний - автобусний маршрут, який перетинає державний кордон України;

автобусний маршрут загального користування - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні пасажирські перевезення;

автобусний маршрут спеціальних перевезень - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні спеціальні пасажирські перевезення;

автобусний маршрут нерегулярних перевезень - автобусний маршрут, на якому здійснюють нерегулярні пасажирські перевезення.

Таким чином, маршрут № 41, введений виконавчим комітетом Ялтинської міської ради, з’єднує населені пункти місто Ялта та місто Алупка, протяжність якого не перевищує 50 км, у зв’язку з чим відноситься до приміських автобусних маршрутів.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України „Про автомобільний транспорт” від 05 квітня 2001 року за № 2344 передбачено, що організація пасажирських перевезень на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньо-обласні маршрути), покладається на Раду Міністрів Автономної Республіки Крим чи обласні держадміністрації.

Статтею 19 Конституції України, а також статтею 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються нечинними у судовому порядку.

З огляду на вищевказане, судова колегія вважає, що прийняття виконавчим комітетом Ялтинської міської ради рішення стосовно маршруту № 41 „місто Ялта –місто Алупка” зачіпає інтереси Ради Міністрів Автономної Республіки Крим в частині виконання покладених на нього державою функцій щодо здійснення контролю за виконанням транспортного законодавства на відповідній території згідно з повноваженнями, визначеними законами України.

Крім того, судова колегія вказує, що згідно з умовами договору № 78 від 22 вересня 2004 року на перевезення пасажирів автомобільним транспортом строк його дії був визначений у рік: з 22 вересня 2004 року по 18 листопада 2005 року. З додаткових умов даного договору вбачається, що договір припиняє свою дію у разі закінчення строку його дії та по закінченню строку дії договору оголошується новий конкурс на відповідній маршрут, у якому перевізник має право прийняти участь.

Отже, наведене дозволяє зробити висновок про те, що умовами договору № 78 від 22 вересня 2004 року не передбачена можливість його автоматичної пролонгації, на підставі чого судова колегія вважає, що у теперішній час між сторонами договірні відносини не існують, тобто вимоги про внесення змін до договору, строк дії якого закінчився, необґрунтовані.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2006 року рішенням за № 1426 виконавчого комітету Ялтинської міської ради внесені доповнення до пункту 1 Додатку № 1 рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 11 травня 2006 року за № 624 - маршрут № 41 „ місто Ялта (Автовокзал) –місто Алупка”.

Однак, постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 03 травня 2007 року у справі № 2-11/2368-2007А, яка була залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 липня 2007 року, позов заступника прокурора міста Ялти в інтересах держави в особі Ради Міністрів Автономної Республіки Крим до виконавчого комітету Ялтинської міської ради про визнання нечинними пунктів рішення задоволений в повному обсязі.

Визнано нечинним пункт 1 рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 28 вересня 2006 року за № 1426 „Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 11 травня 2006 року за № 624 „Про затвердження переліку автобусних маршрутів загального користування на території Великої Ялти”.

Крім того встановлено, що 15 травня 2007 року виконавчий комітет Ялтинської міської ради прийняв рішення „Про видачу тимчасових дозволів по маршруту „місто Ялта (Автовокзал) – місто Алупка” за № 776, згідно з яким конкурсному комітету з пасажирських перевезень надаються тимчасові дозволи на маршрут № 41.

Проте, рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 24 січня 2008 року за № 10 рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 15 травня 2007 року за № 776 скасовано, і тому втратило силу.

Таким чином, з наведеного, а саме, постанови господарського суду Автономної Республіки Крим від 03 травня 2007 року у справі № 2-11/2368-2007А та рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 15 травня 2007 року, вбачається, що маршрут № 41 „місто Ялта (Автовокзал) –місто Алупка” не існує, тимчасові дозволи на нього, які були надані конкурсному комітету з пасажирських перевезень не мають юридичної сили, тому не підлягають задоволенню і позовні вимоги приватного підприємства „Євротранс”, щодо внесення змін до пункту 1 договору № 78 від 22 вересня 2004 року в частині строку дії договору.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду Україні "Про судове рішення" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованім визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судновому засіданні.

Наведене свідчить про неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності. Тому судова колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Автономної Республіки Крим підлягає скасуванню, а апеляційне подання прокурора міста Ялти задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 101, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 3 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання прокурора міста Ялти задовольнити.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 травня 2008 року у справі № 2-28/3174-2008 скасувати.

3. Постановити нове рішення.

4. В позові приватного підприємства "Євротранс" до виконавчого комітету Ялтинської міської ради, третя особа - Рада Міністрів Автономної Республіки Крим про визнання дійсним договору та спонукання до виконання певних дій відмовити.

Головуючий суддя                                                  Т.С. Видашенко

Судді                                                                                Л.М. Заплава

Т.П. Фенько