ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2008 Справа № 8/361-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Хом'якової В.В. при секретарі Шульженко Г. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної податкової інспекції у м.Херсоні

до приватного підприємства "Добродій"

про зобов'язання провести інвентаризацію основних фондів, товарно - матеріальних цінностей.

за участю представників сторін:

від позивача - СДПІ Горбунова К. О. дов. №15414/9/10-105 від 28.12.07 р.; ГДПРІ Гарькава Г.Г. дов. № 10512/9/10-105 від 16.07.08 р.

від відповідача - представник Шмідко І.М. дов. №64/1 від 08.05.08 р.; юрист Корнелюк В.В. дов. 307/08 від 07.03.08 р.

ДПІ у м. Херсоні звернулась до суду з адміністративним позовом про зобов'язання приватного підприємства «Добродій»м. Херсон провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей станом на 17 червня 2008 року із залученням до складу інвентаризаційної комісії фахівців ДПІ у м. Херсоні з посиланням на те, що підприємство відмовляється провести інвентаризацію в добровільному порядку. Наявність повноважень щодо пред'явлення до платника податку вимоги проведення інвентаризації податкова інспекція обґрунтовує приписами п. 15 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", який передбачає право органу державної податкової служби вимагати від керівників підприємств, установ і організацій, що перевіряються в ході планових та позапланових виїзних перевірок, проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та коштів, а у разі відмови у проведенні таких інвентаризацій або при проведенні адміністративного арешту активів - звернутися до суду щодо спонукання до проведення таких інвентаризацій.

Пунктом п.4 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року, до категорії спорів, що підвідомчі адміністративним судам, входять спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Адміністративні суди повинні вирішувати всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом передбачений інший порядок судового вирішення. Отже, враховуючи особливості форми звернення та визначення учасників процесу, дана справа повинна розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, передбаченими для розгляду спорів в порядку позовного провадження. Згідно з ч.3 ст.22 Закону України "Про судоустрій України" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності. Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій інстанції відповідні місцеві господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Пункт 15 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" передбачає право органу державної податкової служби вимагати від керівників підприємств, установ і організацій, що перевіряються в ході планових та позапланових виїзних перевірок, проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та коштів, а у разі відмови у проведенні таких інвентаризацій або при проведенні адміністративного арешту активів - звернутися до суду щодо спонукання до проведення таких інвентаризацій, а до ухвалення відповідного рішення судом - у присутності понятих та представників підприємств, установ і організацій, щодо яких проводиться перевірка, опечатувати каси, касові приміщення, склади та архіви на термін не більше 24 годин з моменту такого опечатування, зазначеного в протоколі. В позові зазначено, що на підставі направлення на проведення перевірки № 910/23-5 23.05.2008, виданого ГДПРІ Гарькавій Г. Г., ДПІ Звагольській В.Ю., ГДПРІ Черкасову М., ГДПРІ Бечкадо В. П., була розпочата перевірка відповідача. Керівнику Відповідача направлено лист 02.06.2008 за № 8877/10/23-506 щодо проведення відповідачем інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей із залученням до складу інвентаризаційної комісії фахівців ДПІ у м. Херсоні, а саме головного державного податкового ревізора-інспектора Гарькавої Г.Г. Листом від 04.06.2008 за № 9131/10/ 506 керівнику ПП “Добродій” зобов'язано надати інформацію про фактичну наявність складських приміщень по зберіганню товарно-матеріальних цінностей (власних або орендованих згідно договорів). 09.06.2008 підприємство повідомило про відмову в проведенні інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей із залученням до складу інвентаризаційної комісії фахівців ДПІ у м. Херсоні. В процесі перевірки податківцями було встановлено, що підприємство “Добродій” має частку орендованого нежилого приміщення у ТзОВ „МТД „Камелот-Сервіс" за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 6 загальною площею 10 кв. м. під розміщення офісу, а також орендує у ТзОВ „МТД „Камелот-Сервіс" згідно договору суборенди частку нежилого приміщення площею 50 кв. за адресою: м. Херсонська область, Білозерській район, станція Чорнобаївка, 52 км. з/д Миколаїв-Херсон під розміщення складу суборендаря. ТзОВ МНДВО „Прогрес" надає послуги по зберіганню товарів, які належав Відповідачу. В ході перевірки встановлено, що залишки цукру станом на 31.03.2008 складають 785535 кг на суму 3046670,70 грн. Для підтвердження наявності або відсутності фактичних залишків цукру на складах ДПІ ініційовано проведення інвентаризації, так як виникають сумніви, що таку наявну кількість цукру відповідач має можливість зберігати на складі площею 50 кв. м. Крім того, із наданих для перевірки інвентаризаційних описів станом на 31.03.2008 на підприємстві на цій же території складу (50 кв. м.) зберігаються інші товари (запчастини та мармур різноманітного кольору).

Позивач посилається на ст. 10 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІV (із змінами та доповненнями), яка передбачає обов’язок підприємства проводити інвентаризацію активів і зобов'язань для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності , під час якої перевіряється і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються керівником підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим, згідно з законодавством. В даному випадку, проведення інвентаризації відповідачем на вимогу ДШ в м, Херсоні є обов'язковим для виконання.

Відповідач проти позову заперечує, вважає, що вимоги ДПІ щодо проведення інвентаризації не підлягають задоволенню оскільки не мають під собою правових підстав. На підприємстві була проведена інвентаризація товарно-матеріальних цінностей станом на 01.04.2008, а інвентаризаційні відомості були надані представнику позивача (Гарькавій Г.Г.) під час проведення планової перевірки, однак інспектор відмовилась від їх ознайомлення, не пояснивши при цьому, з яких саме причин вона не приймає до уваги інвентаризаційні відомості, які вимоги Інструкції про інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків порушило приватне підприємство „Добродій" при проведені інвентаризації, або чому у ДПІ виникають сумніви стосовно результатів проведеної станом на 01.04.2008 інвентаризації. Також відповідач звертає увагу суду на відсутність взаємозв'язку зі строком перевіряємих податкових періодів з 01.04.2007 по 31.03.2008 та проведення інвентаризації станом на 17.06.2008р., так як результати раптової інвентаризації після 17.06.2008, по суті, не мають зв'язку з даними обліку станом на 31 березня 2008 року. Крім того, хоч за нормою пункту 15 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органам ДПС надано право вимагати проведення інвентаризації, але саме проведення інвентаризації регулюється іншими нормами законодавства України. Відповідно до статті 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»обов'язок проведення інвентаризації активів і зобов'язань покладено на підприємства, з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан та оцінка. Об’єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством. Інструкцією про інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.94 № 69 зазначено, що відповідальність за організацію інвентаризації несе керівник підприємства, який повинен створити необхідні умови для її проведення у стислі строки, визначити об'єкти, кількість і строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов'язковим. Пунктом 3 Інструкції №69 визначено випадки, коли проведення інвентаризації є обов'язковим, до яких не віднесено звернення державного податкового органу щодо проведення інвентаризації. Пунктом 7 Інструкції №69 чітко визначено завдання інвентаризації, але звертаючись до суду з позовом про спонукання відповідача провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей із залученням до складу інвентаризаційної комісії фахівців позивача, ДПІ не обґрунтовує такі вимоги нормами діючого законодавства. При вирішенні доцільності проведення інвентаризації державний податковий орган зобов'язаний врахувати інтереси суб'єкта господарювання, тим більш, що проведення інвентаризації в середині податкового періоду спричинить підприємству великих збитків. Приписи статті 19 ГК України чітко забороняють незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб"єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду. Органи державної влади і посадові особи зобов’язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб'єктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання. ДПІ у м. Херсоні відноситься до відповідача упереджено, не об'єктивно, не поважаючи права і законні інтереси суб'єкта господарювання що цілком не відповідає вимогам частини другої етапі 19 Конституції України, щодо зобов'язання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дії позивача щодо зобов'язання ПП „Добродій" провести інвентаризацію основних фондів , товарно-матеріальних цінностей із залученням до складу інвентаризації фахівців ДПІ, не відповідають чинному законодавству, є свавільним втручанням у господарську діяльність підприємства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Планова документальна перевірка приватного підприємства «Добродій»(м. Херсон) розпочата Державною податковою інспекцією у м. Херсоні 23 травня 2008 року і повинна була тривати до 19 червня 2008 року відповідно направлення № 910/23-5 від 23.05.08, період, який підлягав перевірці - з 01.04.07 по 31.03.08. Акт перевірки суду не надано.

Як стверджує представник позивача, для підтвердження достовірності отриманих від платника даних та підтвердження показників валових витрат та валових доходів, під час проведення перевірки виникла необхідність проведення інвентаризації основних фондів, ТМЦ. Таким чином, податкова інспекція дійшла до висновку, що для підтвердження достовірності даних платника про обсяги придбаних товарів необхідно перевіряти не тільки бухгалтерські та податкові документи, які надає підприємство, але й провести інвентаризацію наявних матеріальних цінностей, з урахуванням наданих матеріалів про залишки ТМЦ станом на 17.06.08.

Пропозицію щодо проведення інвентаризації відповідач відхилив, пославшись на надання всіх необхідних документів для проведення перевірки, а також, що період часу червень 2008 року, в якому ДПІ зобов'язує провести інвентаризацію, не має взаємозв'язку з періодом, який є об'єктом перевірки.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державна податкова інспекція здійснює контроль за додержанням законодавства про податки, інші платежі, контролює достовірність податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів, аналізує причини і оцінює дані про факти порушень податкового законодавства, проводить перевірки фактів приховування і заниження сум податків, інших платежів та інші функції. Для виконання покладених задач податкові органи наділені визначеними в законі правами, в тому числі вони мають право вимагати від керівників підприємств, установ і організацій, що перевіряються в ході планових та позапланових виїзних перевірок, проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей та коштів.

Податкова інспекція не пояснила причин, з яких вона не приймає до уваги надані платником податків інвентаризаційні документи, які вимоги Інструкції про інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.94 № 69, порушило підприємство при самостійному проведенні інвентаризації станом на 01.04.08. Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку шляхом їх зіставлення з фактичною наявністю майна. Інвентаризації підлягає все майно підприємства, незалежно від його місцезнаходження, і всі види фінансових зобов'язань. Відповідальність за організацію інвентаризації, правильне та своєчасне її проведення несе керівник підприємства.

Суд вважає, що вимоги податкової інспекції щодо проведення ще одної інвентаризації станом на 17.06.08 не підлягають задоволенню, як такі, що не містять обґрунтування конкретної мети проведення такої інвентаризації, обґрунтування дати проведення інвентаризації та з урахуванням того, що проведення інвентаризації впливає на виробничу діяльність платника податків і повинно проводитись тільки за наявністю суттєвих підстав. Таких суттєвих підстав позивач не підтвердив належними доказами.                     Також позивач не обґрунтував посиланням на нормативні акти обов'язок платника податків включати до інвентаризаційної комісії фахівця податкової інспекції. Не пояснено суду, яким чином висновки інвентаризації товарно-матеріальних цінностей станом на 17.06.08 вплинуть на підтвердження наявності-відсутності фактичних залишків цукру відповідача станом на 31.03.08 та розмір податкових зобов'язань.

Суд вважає, що вимоги ДПІ про проведення інвентаризації ґрунтуються на припущеннях щодо можливих податкових порушень відповідача.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні позову.

Судові витрати не стягуються. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови, та повідомлено присутніх у судовому засіданні представників сторін про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити в задоволенні позову.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Хом'якова

Постанову складено у повному обсязі

та підписано 21.07.2008р.