ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2008 р.

№ 2-5/4-2008

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

за участю представників:

позивача

- Нанаров О.О.,

відповідачів

- не з'явилися,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу

ТОВ "ВС Євпаторійський"

на постанову

від 22.04.2008 Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2-5/4-2008

за позовом

ТОВ "ВС Євпаторійський"

до

1.Сакської райдержадміністрації;

2.Головного управління Держказначейства України в АР Крим;

3.Сакського райвідділу земельних ресурсів

про

спонукання до вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 20.02.2008 (суддя Гаврилюк М.П.) позов задоволено. Зобов’язано:

1)          Сакську районну державну адміністрацію, Сакське управління державного казначейства прийняти від товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Євпаторійський" грошові кошти у сумі 600000,00 грн. в рахунок оплати за договором купівлі-продажу земельної ділянки площею 39,5024га рілля (кадастровий номер 01:243:877:00:03:001:1042) від 27.12.2006;

2)          Сакську районну державну адміністрацію передати позивачеві за актом прийому-передачі земельну ділянку площею 39,5024га рілля (кадастровий номер 01:243:877:00:03:001:1042) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель запасу за межами населених пунктів на території Уютненської сільської ради Сакського району Автономної Республіки Крим в Україні;

3)          Сакський районний відділ земельний ресурсів і Сакську районну державну адміністрацію провести всі необхідні дії з оформлення і видачі товариству з обмеженою відповідальністю "ВС Євпаторійський" державного акту на право власності на земельну ділянку площею 39,5024га ріллі (кадастровий номер 01:243:877:00:03:001:1042).

Рішення мотивоване тим, що Сакська районна державна адміністрація необгрунтовано ухиляється від виконання договірних обов’язків щодо прийняття оплати за проданий товар та передачі об’єкту купівлі-продажу позивачеві як покупцю, що зокрема, унеможливлює отримання товариством з обмеженою відповідальністю "ВС Євпаторійський" державного акту на право власності на земельну ділянку з наступною його реєстрацією.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 (судді: Фенько Т.П., Дугаренко О.В., Лисенко В.А.) рішення скасовано, в позові відмовлено у зв’язку з необгрунтованістю позовних вимог.

ТОВ "ВС Євпаторійський" в поданій касаційній скарзі просить постанову скасувати, рішення залишити без змін, посилаючись на порушення апеляційним судом ст.79 Господарського процесуального кодексу України та неправильне застосування Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Зокрема, скаржник вважає, що розгляд справи №2-5/4-2008 про спонукання до виконання зобов’язань за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2006 є неможливим до завершення нового розгляду справи №2-26/1954-2007 про визнання цього договору дійсним, тому суд апеляційної інстанції повинен був зупинити провадження у справі №2-5/4-2008 до вирішення судом першої інстанції пов’язаної справи №2-26/1954-2007.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судом апеляційної інстанції та заслухавши пояснення присутнього у засіданні представника позивача, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволеною, а оскаржувана постанова та рішення від 20.02.2008 –скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду АР Крим з наступних підстав.

Скасовуючи первісне рішення про задоволення позову та приймаючи нове рішення про відмову в позові апеляційний господарський суд виходив з того, що:

Сакською районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження №1031-р від 27.12.2006, яким затверджений проект відведення земельної ділянки та прийнято рішення продати у власність позивачеві земельну ділянку шляхом викупу загальною площею 39,5024га рілля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель запасу за межами населених пунктів на території Уютненської сільської ради Сакського району Автономної Республіки Крим в Україні (кадастровий номер 01:243:877:00:03:001:1042).

Згідно з пунктом 5 зазначеного розпорядження на товариство з обмеженою відповідальністю "ВС Євпаторійський" покладений обов’язок впродовж шести місяців з моменту прийняття розпорядження оформити з нотаріальним посвідченням за рахунок власних коштів договір купівлі-продажу земельної ділянки і технічну документацію для надання державного акту на право власності на земельну ділянку.

27.12.2006р. на підставі зазначеного розпорядження між позивачем та Сакською районною державною адміністрацією був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Відповідно до пункту 1.1 договору відповідач згідно з розпорядженням Сакської районної державної адміністрації № 1031-р від 27.12.2006 продає, а позивач купує у приватну власність земельну ділянку загальною площею 39,5024га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель запасу за межами населених пунктів на території Уютненської сільської ради Сакського району Автономної Республіки Крим в Україні (кадастровий номер 01:243:877:00:03:001:1042).

Згідно з пунктом 1.2 договору сторони зобов’язалися не пізніш наступного дня з моменту підписання цієї угоди оформити її нотаріально відповідно до вимог статті 657 Цивільного кодексу України.

18.01.2007р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання укладеного сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2006 дійсним, зазначаючи, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.01.2007 у справі №2-26/1954-2007 договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2006 визнаний дійсним.

На підставі цього рішення позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, яким просить суд зобов’язати відповідачів виконати умови договору купівлі-продажу від 27.12.2006 та прийняти оплату вартості придбаної земельної ділянки за цією угодою і оформити право власності на неї.

Апеляційна інстанція встановила, що постанова Вищого господарського суду України від 10.04.2008 у справі №2-26/1954-2007, якою рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.01.2007 у справі №2-26/1954-2007 скасовано, має доказове значення у даній справі, адже, рішення суду першої інстанції 21.01.2007 у справі №2-26/1954-2007, яким договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2006 визнано дійсним, було підставою для звернення позивача з даними позовними вимогами.

Також під час розгляду справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що місцевий господарський суд не здійснив заміну неналежного відповідача у даній справі, оскільки Сакське управління державного казначейства є структурним підрозділом Головного управління державного казначейства України в Автономній Республіці Крим без статусу юридичної особи і не може бути відповідачем у справі. У матеріалах справи наявні докази і підтвердження зазначеного факту. Фактично суд першої інстанції прийняв рішення про права і обов’язки Головного управління державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, яке не було залучено до участі у справі, порушивши при цьому пункт 3 частини 3 статті 104 Господарського процесуального кодексу України, що у будь-якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Проте, колегія не погоджується з висновками суду щодо наявності підстав для відмови в позові з огляду на таке.

Як встановлено судом та не заперечується скаржником, постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2008 скасовано рішення господарського суду АР Крим від 29.01.2007 у справі №2-26/1954-2007, яким було задоволено позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2006, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позовні вимоги про зобов’язання відповідачів виконати умови договору купівлі-продажу від 27.12.2006 шляхом прийняття продавцем грошових коштів в рахунок оплати вартості придбаної земельної ділянки та оформлення права власності на неї є наслідком прийняття судового рішення про визнання вказаного договору дійсним.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є примусове виконання обов’язку в натурі.

Відповідно до ч.2 ст.220 цього Кодексу у разі визнання договору дійсним в судовому порядку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Проте, згідно вимог ч.3 ст.640 та ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Скасування судового рішення про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2006 дійсним свідчить про те, що цей договір є неукладеним, а тому у позовних вимог про спонукання до виконання умов неукладеного договору предмет спору відсутній.

Наведене не враховано апеляційним судом, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та первісного рішення і передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Водночас колегія відхиляє посилання скаржника на порушення апеляційним судом ст.79 Господарського процесуального кодексу України шляхом незупинення провадження у справі №2-5/4-2008 до нового розгляду судом першої інстанції пов’язаної справи №2-26/1954-2007, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2008 у справі №2-26/1954-2007 встановлено недоведеність одночасного існування трьох передбачених ч.2 ст.220 ЦК України передумов для визнання дійсним договору від 27.12.2006. Зокрема, судом не встановлено обставин повного або часткового виконання договору сторонами, а відповідно до ст.11112 Господарського процесуального кодексу України вміщені в постанові касаційної інстанції вказівки є обов’язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції також не може бути залишено без змін з врахуванням вищенаведеного та встановленого апеляційним судом факту прийняття первісного рішення стосовно прав та обов’язків Головного управління Держказначейства України в АР Крим, яке не було залучено до участі у справі в якості належного відповідача, що згідно з п.3 ч.3 ст.104 Господарського процесуального кодексу України є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Зважаючи на викладене, касаційна інстанція вважає за необхідне на підставі ст.11112 Господарського процесуального кодексу України доручити суду першої інстанції при новому розгляді справи вирішити питання про наявність чи відсутність передбачених п.11 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України підстав для припинення провадження у даній справі з врахуванням результатів нового розгляду пов’язаної справи №2-26/1954-2007.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115,1117-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "ВС Євпаторійський" задовольнити частково.

Рішення господарського суду АР Крим від 20.02.2008 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 у справі №2-5/4-2008 скасувати з передачею справи на новий розгляд до господарського суду АР Крим.

Головуючий, суддя           В.Овечкін

Судді: Є.Чернов

В.Цвігун