АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2008 р.
Справа № 19/825

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при
секретарі
,

за
участю представників сторін:

від
позивачів: Нетішинської міської ради: не з'явився,      Управління з контролю за використанням та
охороною земель у

Хмельницькій
області: не з'явився,

від
відповідача:   не з`явився,

від
прокуратури : Сидоренко О.П. (посвідчення №45 від 27.05.04р.)

розглянувши
апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

Дмитровича,
м. Нетішин

на
рішення господарського суду Хмельницької
області

від
"24" березня 2008 р. у справі № 19/825 (суддя Розізнана І.В.)

за
позовом Прокурор м. Нетішина в інтересах держави в особі Нетішинської міської

ради,
м. Нетішин

та
до Управління з контролю за використанням та охороною земель у Хмельницькій
області, м. Хмельницький

до
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Нетішин

про
зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.03.08
рокуу справі №19/825 позов прокурора м. Нетішин в інтересах держави в особі
Нетішинської міської ради та управління з контролю за використанням та охороною
земель у Хмельницькій області до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1-
задоволено. Зобов'язано суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 - звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,12 га, що розташована в м.
АДРЕСА_1. Стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 - в доход
державного бюджету України  державне мито
в розмірі 85 грн., 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду
з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти
новий судовий акт, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки викладені в рішенні
не відповідають обставинам справи, а при винесенні оскаржуваного рішення судом
першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема скаржник вказав, що для проведення будівельних робіт, з
метою дотримання правил безпеки при їх проведенні, відповідачем тимчасово
зайнято земельну ділянку більшого розміру, ніж це передбачено умовами договору
оренди від 24 січня 2007 року. Вважає, що його діями будь-чиї права та законні
інтереси не порушуються, оскільки відповідач керувався інтересами безпечного
проведення робіт.

Також зазначив, що Нетішинська міська рада 26.02.08 року прийняла
рішення №34 "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної
ділянки площею 0,12 га розташованої поАДРЕСА_1 для передачі її в оренду, для
будівництва житлового будинку на період будівництва.

Представники позивача та відповідачів в судове засідання не
з`явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Прокурор в засіданні суду заперечив проти доводів викладених в
апеляційній скарзі, вважає рішення суду першої інстанції законним та
обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Заслухавши пояснення прокурора, розглянувши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

24.01.07 року між Нетішинською міською радою  та приватним підприємцем ОСОБА_1. був
укладений договір оренди земельної ділянки, що перебуває у комунальній
власності територіальної громади міста, за яким відповідачу надано земельну
ділянку несільськогосподарського призначення у АДРЕСА_1 загальною площею 0,1307
га.

11.09.2007 року начальником Шепетівського міжрайонного відділу
управління з контролю за використанням та охороною земель та спеціалістом
Нетішинського управління земельних ресурсів при проведенні перевірки дотримання
вимог земельного законодавства виявлено порушення земельного законодавства,
вчинене приватним підприємцем ОСОБА_1., а саме використання останнім земельної
ділянки площею 0,12 га у АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку без
правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельною
ділянкою, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 11.09.07р. та протокол № 002617 від 11.09.07р. про
адміністративне правопорушення.

Відповідачу внесено припис № 003173 від 11 вересня 2007 року з
вимогою усунути порушення земельного законодавства.

Постановою Нетішинського міського управління земельних ресурсів
від 20.09.07р. по справі про адміністративне правопорушення, на відповідача
накладено штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 Кодексу
України про адміністративні правопорушення.

22 жовтня 2007 року начальником Шепетівського міжрайонного відділу
з контролю за використанням та охороною земель, за результатами перевірки
виконання відповідачем вимог припису № 003173 від 11 вересня 2007 року,
встановлено, що останній порушення не усунув і продовжує використовувати
земельну ділянку з порушенням вимог земельного законодавства, про що складено
протокол про вчинення адміністративного правопорушення № 002620 та повторно
внесено припис про усунення порушень вимог земельного законодавства від
22.10.07 р. № 003175.

Перевіривши дану судом першої інстанції юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм
матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності
та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право
на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Статтею 212 Земельного кодексу України визначено, що самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними.  Приведення земельних
ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків,
будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.
Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням
суду.

Аналізуючи вищевказані норми, колегія суддів дійшла висновку, що
самовільним зайняттям земельної ділянки є заволодіння земельною ділянкою, що не
відповідає закону і відбувається з порушенням визначеного порядку надання
земельних ділянок, здійснюване без відведення землі в натурі й одержання
документа, що засвідчує право на землю.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про державний контроль за
використанням та охороною земель” самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які
дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної
ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у
натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та
до його державної реєстрації.

На думку суддів колегії, суд першої інстанції дійшов правильного
висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки  Земельним кодексом України, не передбачено
винятків щодо можливості самовільного використання земельної ділянки.

Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували його право
власності та право постійного користування на земельну ділянку, тим самим не
спростував доводів управління з контролю за використанням та охороною земель у
Хмельницькій області про самовільне зайняття відповідачем спірної земельної
ділянки.

Доводи скаржника не підтверджуються матеріалами справи та не
грунтуються на вимогах чинного законодавства.

З огляду на викладене, Житомирський апеляційний господарський суд
вважає рішення суду першої інстанції від 24.03.08 року у справі № 19/825
законним та обгрунтованим, а підстави для задоволення апеляційної скарги  відсутні.

Керуючись ст.ст.
101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський
апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 24 березня
2008 року у справі №19/825 залишити без змін, а апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 - без задоволення.

2. Справу №19/825 повернути до господарського суду Хмельницької
області.

Головуючий
суддя

судді:

Віддрук.
7 прим.

1-
до справи

2-4-
сторонам

5,6-
прокуратурам м. Нетішина та Житомирської обл.

7-
в наряд