ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.08.08 р.                     Справа № 6/103

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді _Подколзіної Л.Д.

При секретарі Шабановій Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Єнакієвський металургійний завод” м.Єнакієве, Донецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбастехнологія” м.Маріуполь

третьої особи

про стягнення 22 000грн.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача – Томицька Н.М. – представник по довіреності №73/5-3 від 02.01.2008р.

від відповідача – Кіньок В.М. – представник по довіреності від 20.06.2008р.

від третьої особи -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Єнакієвський металургійний завод” м.Єнакієве, Донецької області, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбастехнологія” м.Маріуполь штрафу за порушення строків поставки товару у сумі 22 000грн. відповідно договору №2601479 від 17.11.2006р.

Справа слуханням відкладалася, для представлення сторонами додаткових документів по справі, такі документи були представлені суду.

Позивач у поясненнях від 11.07.2008р. пояснив, що згідно специфікації №11 до договору №2601479 від 17.11.2006р. поставка була здійснена автотранспортом покупця, при цьому постачальник повинен був повідомити покупця про виготовлення товару. Відповідачем у адресу позивача направлено повідомлення про те, що товар згідно специфікаціям та договору буде готовий до вивозу 30.07.2007р. Також пояснив, що не може представити пояснення стосовно того, чому у накладній №87 відсутня дата отримання продукції, оскільки даний документ був оформлений відповідачем.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти позовних вимог та пояснив, що 19.07.2007р. у адресу позивача був надісланий лист (вих. №114/07) про те, що ролики опорні згідно специфікації №11 до договору поставки готові до відвантаження та пропонував позивачу направити представників для приймання вказаної продукції на заводі виготовлювача. Цей лист було надіслано факсимільним зв’язком у адресу позивача.

Ухвалою від 16.07.2008р. господарський суд за клопотанням сторін продовжив строк розгляду справи на три місяця, відповідно ст.69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в :

17 листопада 2006р. між Відкритим акціонерним товариством „Єнакієвський металургійний завод” м.Єнакієве, Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю „Донбастехнологія” м.Маріуполь був укладений договір №2601479, згідно умов якого відповідач взяв на себе зобов”язання передати у власність позивача товар, а позивач зобов”язався прийняти та оплатити його вартість.

26 березня 2008р. між Відкритим акціонерним товариством „Єнакієвський металургійний завод” м.Єнакієве, Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю „Донбастехнологія” м.Маріуполь була укладена додаткова угода №3, в якій сторони змінили умови специфікації №11 від 15.02.2007р. до договору №2601479 від 17.11.2006р. та встановили, що сума по специфікації №11 складає 200 002грн. Інші умови договору залишені незмінними та сторони підтвердили по ним свої зобов’язання.

Пунктом 4 специфікації №11 від 15.02.2007р. до договору №2601479 від 17.11.2006р. сторони встановили, що оплата товару здійснюється позивачем шляхом перерахування 50% передоплати та 50% в термін п”ятнадцяти банківських днів з моменту отримання повідомлення від відповідача про виготовлення товару.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов’язань у повному обсязі, де він у виконання умов договору, згідно виставленого рахунку №258 від 16.02.2007р. в якості 50% передоплати для поставки ролику опорного, 23 лютого 2007р. платіжним дорученням №2702192 перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти у сумі 110 001грн.

У пункті 3 специфікації №11 від 15.02.2007р. до договору №2601479 від 17.11.2006р. сторони встановили, що відповідач повинен здійснити поставку товару в термін п”яти місяців з моменту отримання 50% передоплати. Отже, кінцевим строком поставки товару була визначена дата 23 липня 2007р.

Позивач стверджує, що товар був поставлений з порушенням строків поставки, а саме 07.08.2008р., про що був складений акт прийомки товарно-матеріальних цінностей по кількості, якості та комплектності №6000 від 07.08.2007р. Крім того, наполягає на тому, що відповідачем у адресу позивача було направлено повідомлення 27.07.2007р про те, що товар згідно специфікаціям та договору буде готовий до вивозу 30.07.2007р.

Пунктом 9.2 договору №2601479 від 17.11.2006р. сторони встановили, що у випадку порушення відповідачем встановлених договором строків поставки товару він повинен сплатити позивачу штраф в розмірі десяти відсотків вартості непоставленого в строк товару.

Суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.2 специфікації №11 від 15.02.2007р. до договору №2601479 від 17.11.2006р. поставка товару здійснюється на умовах EXW - склад постачальника м.Слов”янськ, автомобільним транспортом, тобто самовивозом.

Згідно „Інкотермс. Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати” №560 від 01.01.2000р. продавець зобов'язаний надати товар у розпорядження покупця в названому місці поставки (у даному випадку м.Слов”янськ), без завантаження на будь-який приймаючий транспортний засіб(автомобільний транспорт), в узгоджений день чи в межах погодженого періоду (23.07.2007р.) або, якщо такого часу не обумовлено, у строк, звичайний для поставки аналогічних товарів.

Доводи позивача про те, що відповідач повідомив ВАТ „ЄМЗ” лише 27.07.2007р. про те, що товар згідно специфікації та договору буде готовий до вивозу 30.07.2007р., хоча кінцевим терміном поставки товару є 23.07.2007р., суд не може прийняти до уваги, так як з матеріалів справи вбачається, що відповідачем 19.07.2007р. був надісланий на адресу позивача лист вих.№114/07, в якому відповідач повідомив, що відповідно специфікації №11 від 15.02.2007р. до договору поставки продукції №2601479 від 17.11.2006р. ролики опорні в кількості двох штук готові до відвантаження. Також, було запропоновано направити компетентних представників для приймання вищевказаної продукції на заводі виготовлювача.

Згідно звичаїв ділового обороту сторони мають право обмінюватися листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, тобто - це правило поведінки, яке є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Звичай може бути зафіксований у відповідному документі.

Тому, зазначений лист був направлений на адресу позивача факсимільним зв’язком, що підтверджується роздруківкою пам’яті факсимільного апарату від 19.07.2007р., з якої вбачається, що лист вих.№114/07 був відправлений о 14год. 53хв.Також відповідачем представлена розшифровка Маріупольського дочірнього підприємства “Фарлеп” абонвідділу №1 по особовому рахунку 4987 згідно якої відповідач 19.07.2007р. о 14:44:52 направив зазначений лист факсимільним зв’язком.

Оскільки позивач ні яким чином не відреагував на лист вих.№114/07 від 19.07.2007р. та не направив компетентних представників для приймання вищевказаної продукції на заводі виготовлювача, тому відповідач вдруге 27.07.2007р. направив факсимільним зв’язком на адресу позивача лист вих.№147/07, в якому просив здійснити кінцеву оплату товару та пояснив, що ролики опорні у кількості 2 шт. будуть готові до відвантаження вдруге 30.07.2007р.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, сторонами надані суду копії накладних №№87,88 з яких не вбачається дата відвантаження та отримання позивачем товару. Також представлені сторонами накладні відрізняються одна від одної, а саме: У накладній №87 представленій позивачем є посилання на довіреність серії ЯНЮ №536529, без дати, але у накладних представлених відповідачем №87,88 не вказані ні серія, ні номер, ні дата довіреності на отримання товару. Також від одержувача є лише підпис, але відсутня мокра печатка підприємства. Суд вважає, що надані позивачем накладні не відповідають вимогам заповнення типових форм складання первинних облікових документів та не можуть бути належними доказами по справі.

У порушення вказаної норми закону позивачем не представлено суду документу витребуваного ухвалою від 20.05.2008р., а саме: довіреності серії ЯНЮ №536529.

Додані до матеріалів справи накладні на відвантаження товару, на які посилається позивач не містять в собі інформації, що товар отримано відповідно договору №2601479 від 17.11.2006р. В представлених до суду накладних зовсім немає посилання на будь-який договір.

Суд не може прийняти за основу доводи позивача про те, що у накладній №87 відсутня дата, у зв’язку з тим, що даний документ був складений відповідачем, оскільки, як пояснив відповідач саме за проханням позивача у накладній не була вказана повна дата, для можливого оприбуткування продукції ВАТ „ЄМЗ” по даним бухгалтерського обліку.

Частинами 1,2 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов укладеного договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 664 Цивільного кодексу України моментом виконання обов'язку продавця передати товар вважається надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Розглянувши представлені документи, суд дійшов висновку, що позивач був належним чином повідомлений про те, що ролики опорні в кількості двох штук готові до відвантаження, ще 19.07.2007р., але позивач не скористався цим правом відповідно до умов, які викладені у специфікації №11 від 15.02.2007р. до договору №2601479 від 17.11.2006р. та за власною ініціативою отримав його пізніше. Дату отримання продукції із наданих документів до матеріалів справи суд таки не зміг з’ясувати, у зв’язку з її відсутністю у накладних. Суд відхиляє посилання позивача на акт №6000 від 07.08.2007р., оскільки даний акт є внутрішнім актом ВАТ “ЄМЗ” про прийомку ТМЦ по кількості, якості і комплектності, тому цей документ не є доказом отримання продукції саме 07.08.2007р.

Крім того, додатковою угодою №3 від 26.03.2008р. сторони змінили суму поставки продукції, якам складає 200 002грн., але позивач нараховує штраф у сумі 22 000гр, що перевищує 10% від суми поставки.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивачу у позові слід відмовити, у зв’язку з безпідставністю заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.1,2 ст.193 ГК України, п.2 ч.1 ст. 664 ЦК України, ст.ст.33, 34, 43, 69, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства „Єнакієвський металургійний завод” м.Єнакієве, Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбастехнологія” м.Маріуполь про стягнення 22 000грн. відмовити.

Рішення було оголошено у судовому засіданні 26.08.2008р.

Суддя Подколзіна Л.Д.