ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.08                                                                                           Справа№ 28/127 А

За позовом: Дочірнього підприємства „Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України”, м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у Кам”янка-Бузькому районі Львівської області, м. Кам”янка-Бузька Львівської області

про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Кам”янка-Бузькому районі Львівської області від 02.08.2007 року №/0

Суддя Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Брик І.С.

м.Львів, вул.Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Рісна Ю.Б. –юрисконсульт

Від відповідача: Квасниця Н.Б. –завідувач юридичного сектора, Сідлецька Н.І. – головний державний податковий ревізор-інспектор

Позов заявлено Дочірнім підприємством „Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України” до Державної податкової інспекції у Кам”янка-Бузькому районі Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Кам”янка-Бузькому районі Львівської області від 02.08.2007 року №/0.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в по зовній заяві, позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Кам”янка-Бузькому районі Львівської області від 02.08.2007 року №/0, яким визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок з доходів найманих працівників в сумі 60088,08 грн. (з яких основний платіж –20029,36 грн, штрафні (фінансові) санкції 40058,72 грн.).

Відповідач у поданому суду письмовому поясненні на позовну заяву, а його представники в судовому засіданні проти позову заперечили, просять у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

03.06.2008 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови, постанову в повному обсязі складено 04.06.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у Кам”янка-Бузькому районі Львівської області проведено виїзну планову документальну перевірку Філії „Кам”янка-Бузький райавтодор” Дочірнього підприємства „Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2004 р. по 31.03.2007 р.

За результатами перевірки було складено Акт №73/23-0/26231458 від 24.07.2007 року та ДПІ у Кам”янка-Бузькому районі Львівської області прийнято податкове повідомлення –рішення від 02.08.2007 року №/0, яким Філії „Кам”янка-Бузький райавтодор” визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок з доходів найманих працівників в сумі 60088,08 грн. (з яких основний платіж –20029,36 грн, штрафні (фінансові) санкції 40058,72 грн.).

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення п.п. 6.3.2 п. 6.3 ст.6, п.п. 8.1.1, п.п 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 та п.п 19.2 ст. 19 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” від 22.05.2003 року №889-ІУ (із змінами і доповненнями), п. 4 Постанови Кабінету міністрів України „Про затвердження порядку надання документів та їх складу при застосуванні податкової соціальної пільги” від 26.12.2003 року №2035, донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 20029,36 грн.

При прийнятті постанови суд виходив з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема Положення філії „Кам”янка-Бузький райавтодор” Дочірнього підприємства „Львівський Облавтодор” Державної акціонерної компанії „Автомобільні дороги України”, Філія „Кам”янка-Бузький райавтодор” є відокремленим підрозділом підприємства, не є юридичною особою.

Філія „Кам”янка-Бузький райавтодор” Дочірнього підприємства „Львівський Облавтодор” обслуговує сітку автомобільних доріг протяжністю 288,3 км.

Враховуючи дану специфіку діяльності, працівникам Філії виплачуються надбавки за роз”їзний характер роботи згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 490 від 31.03.1999 року «Про надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджуваних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має роз'їзний (пересувний характер)», якою передбачено що підприємства, установи, організації самостійно встановлюють надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок та посадових окладів працівників, направлених на виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має роз’їзний(пересувний) характер, у розмірах, передбачених колективними договорами або за погодженням з замовником. Граничні розміри надбавок(польового забезпечення) працівникам за день не можуть перевищувати граничні розміри витрат, установлених Кабінетом Міністрів України для відряджень в межах України.

Відповідно до абзацу 3 п. 1.1. ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»під терміном заробітна плата розуміються також інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму.

Частиною 3 ст. 2 Закону України «Про оплату праці»передбачено, що до інших заохочувальних та компенсаційних виплат відносяться виплати у формі винагороди за наслідком роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які не передбачені актами діючого законодавства, або які здійснюються поза установленими вказаними актами норми.

Пунктом 1.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики від 13.01.2004 року № 5, визначено, що для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати (п. 2.1. розділу 2 Інструкції); фонду додаткової заробітної плати (п. 2. 2. розділ 2 Інструкції); інших заохочувальних та компенсаційних виплат (п. 2. 3. розділ 2 Інструкції).

Пунктом 3.16. розділу 3 Інструкції зі статистики заробітної плати визначено, що до фонду оплати праці не належать надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має роз'їзний (пересувний) характер у розмірах, визначених чинним законодавством.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 490 від 31.03.1999 року «Про надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджуваних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має роз'їзний (пересувний характер)» встановлено, що надбавки до тарифних ставок і посадових окладів працівників, робота яких має роз'їзний характер встановлюються у розмірах, передбачених колективним договором або за погодженням із замовником і не можуть перевищувати граничні норми витрат, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордоном».

Розмір надбавок за роз’їзний характер роботи, що виплачуються працівникам філії „Кам”янка-Бузький райавтодор”, є визначений колективним договором Дочірнього підприємства „Львівський Облавтодор”, погоджений із замовниками робіт, та не перевищує граничних добових витрат, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордоном».

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 490 від 31.03.1999 року передбачено, що витрати на проїзд до місця проживання і назад, а також на найом житлового приміщення зазначеним працівникам відшкодовуються в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордоном».

Норми відшкодування витрат для відряджень установлені постановою Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордоном»лише у вигляді добових. Отже, надбавки за роз'їзний характер роботи фактично замінюють відшкодування на добові витрати.

Згідно із загальними положеннями Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордоном, затвердженої наказом Міністерства фінансів № 59 від 13.03.1998 року, окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (видатки на харчування інших особистих потреб фізичної особи), норми яких встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 663 від 23.04.1999 року «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордоном», а витрати на проїзд та проживання відшкодовуються лише за наявності підтверджуючих документів, що передбачено і в Постанові Кабінету Міністрів України № 490 від 31.03.1999 року.

Таким чином, якщо робота працівника носить роз'їзний характер, його поїздки не вважаються відрядженням з їх відповідним оформленням. При цьому, виплата відповідних надбавок прирівнюється за своєю сутністю до виплати добових відрядженому і відповідно до п. п. 4.3.2. п. 4.З. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» не відноситься до складу доходів фізичних осіб, які підлягають оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб.

Виплати за роз’їзний характер роботи не можуть оподатковуватися податком з доходів фізичних осіб, оскільки такі виплати є компенсацією за роз’їзний характер роботи, а не доходом працівника.

Необхідно також відмітити, що у Листі ДПА України від 08.06.2004 року №4528/6/17-3116, вказано, що надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, що виплачуються у розмірах, передбачених колективними договорами або за погодженням із замовником, але не вище граничних норм витрат, понесених у зв'язку з відрядженням (зокрема, добових витрат), встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 663 "Про норми відшкодування витрат на відрядження у межах України та за кордон", Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.98 р. № 59, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 31.03.98 р. № 218/2658, не є об'єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб з підстав, встановлених пп. 4.3.2 п. 4.3 ст. 4 Закону.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно донараховано податок з доходів фізичних осіб на виплати за роз”їзний характер роботи в сумі 19669,50 грн та застосовано штраф за неутримання цього податку при його виплаті в сумі 39339,00 грн.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи, зокрема спірного податкового повідомлення-рішення ДПІ у Кам”янка-Бузькому районі Львівської області від 02.08.2007 року №/0 року, до його складу увійшла іще сума 359,86 грн. нарахована за недотримання порядку надання документів та їх складу при застосуванні податкової соціальної пільги та відповідна штрафна санкція в розмірі 719,72 грн., проте позивачем не було надано нормативно-правового обґрунтування неправомірності спірного податкового повідомлення-рішення в цій частині, а суд такої неправомірності не вбачає. Тому позовна вимога про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Кам”янка-Бузькому районі Львівської області від 02.08.2007 року №/0 року є обґрунтованою і підлягає задоволенню лише в частині неправомірно донарахованого податку з доходів фізичних осіб на виплати за роз”їзний характер роботи в сумі 19669,50 грн та застосованих штрафних санкцій в сумі 39339,00 грн. В задоволенні іншої частини спірного податкового повідомлення-рішення суд відмовляє.

Судові витрати в розмірі 1 грн 70 коп судового збору присуджуються з Державного бюджету України на користь позивача, інша частина судового збору в сумі 1 грн 70 коп покладається на позивача (оскільки позов містить одну позовну вимогу немайнового характеру, яку задоволено частково).

На підставі вищенаведеного, керуючись п.3, п.6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71,86,87,94,98,158,160,162,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити частково.

2.          Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Кам”янка-Бузькому районі Львівської області від 02.08.2007 року №/0 в частині визначення суми податкового зобов’язання за платежем податок з доходів найманих працівників в сумі 59008,50 грн. (з яких основний платіж – 19669,50 грн., штрафні (фінансові) санкції 39339,00 грн.).

3.          В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

4.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства „Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України” (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, 54, ідентифікаційний код 31978981) 1 грн 70 коп - судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                     Морозюк А.Я.