ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.07.08р.

Справа № 11/173-08

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Авалон", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Система-С", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: відкрите акціонерне товариство "Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна", м. Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Краснов С.В., довіреність від 05.03.08р., адвокат

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

Від третьої особи, на стороні відповідача: Жарова В.В., довіреність №106-А-29 від 06.02.08р., юрисконсульт

Від третьої особи: Зуєва Н.В., довіреність №18 від 21.03.08р., головний спеціаліст - юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання за ним права власності на об'єкти нерухомого майна - нежилі приміщення: №45, №46 розташовані в будинку №30 по вул. Орловській в м. Дніпропетровську.

Від відповідача-1 надійшла заява, в якій останній позовні вимоги визнав у повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника.

Відповідач-2 проти позову заперечує посилаючись на те, що право власності на вищевказане нерухоме майно не зареєстровано за жодною фізичною чи юридичною особою, у т.ч. й продавцем за договором купівлі-продажу, що надано позивачем. Належність об'єктів нерухомого майна на балансі не є свідченням права власності на це майно.

Далі в своєму відзиві другий відповідач повідомляє, що питання щодо зобов’язання комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" здійснити державну реєстрацію слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Письмових пояснень по суті позовних вимог треті особи не надали.

В судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі-продажу №22 від 27.12.96р. позивач придбав нежилі приміщення, розташовані в підвалі будинку №30 по вул. Орловській в м. Дніпропетровську, а саме: кв. 45 загальною площею 53,1 кв.м., кв.46 загальною площею 52 кв.м.

Зазначений вище об’єкт передано позивачеві згідно акту від 31.12.1996р.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що позивач є власником зазначених вище нежилих приміщень, придбаних останнім на підставі договору купівлі-продажу №22.

Вказаний договір в установленому порядку недійсним не визнаний.

Звернення позивача до комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" з заявою стосовно реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на підставі правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу нежилих приміщень №22 від 27.12.96р. залишено без задоволення з посиланням на недоліки в складенні договору купівлі-продажу, а також на те, що завод металоконструкцій ім. Бабушкіна у свій час не оформив право власності на ці об'єкти з видачею Свідоцтва про право власності та в подальшому не зареєстрував право власності на них в установленому порядку.

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача з позовом про визнання права власності на нежилі приміщення, розташовані в підвалі будинку №30 по вул. Орловській в м. Дніпропетровську, а саме: кв. 45 загальною площею 53,1 кв.м., кв.46 загальною площею 52 кв.м., оскільки право власності, яке виникло у позивача відповідно до ст.128 Цивільного кодексу УРСР (що був чинним на момент придбання об’єкту) оспорюється іншою особою.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних законом інтересів.

Позивач звернувся з позовом про захист своїх оспорюваних прав на спірне майно.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Захист права власності, повного господарського відання та оперативного управління цією власністю здійснюється господарським судом.

Незаконними є володіння чужим майно без законних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що реалізація спірного майна відбулася в порядку, встановленому діючим на той час законодавством і позивач згідно договору купівлі-продажу нежилого приміщення №22 від 27.12.96р. є власником спірного майна.

Заперечення другого відповідача не заслуговують на увагу, оскільки чинне на час укладання договору купівлі-продажу законодавство, не передбачало необхідність проведення інвентаризаційних робіт перед укладенням власником нерухомого майна договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 128 Цивільного кодексу УРСР (що був чинним на момент придбання об’єкту) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Позовна заява не містить вимог щодо зобов’язання другого відповідача здійснювати будь-які дії, в т.ч. і зобов’язання здійснити державну реєстрацію, отже, посилання останнього відносно розгляду таких питань в порядку адміністративного судочинства, не стосується предмету даного спору.

З огляду на викладене вимоги позивача щодо визнання права власності на спірні нежилі приміщення слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 128 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 316, 319, 328, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати право власності за товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством "Авалон", м. Дніпропетровськ на нерухоме майно - нежилі приміщення: №45, №46 розташовані в будинку №30 по вул. Орловській в м. Дніпропетровську.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Система-С", м. Дніпропетровськ на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Авалон", м. Дніпропетровськ 102 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя

І.Ф. Мельниченко

Рішення підписано

23.07.2008 року