ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.08

Справа №АС3/227-08.

Господарський суд Сумської області у складі судді Левченко П.І., розглянув матеріали справи

за позовом          Сумського обласного відділення фонду України соціального захисту інвалідів, м. Суми

до відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат» , м. Суми

про стягнення           6 734 грн. 80 коп. .

За участю представників сторін :

від позивача : Груздо Т.С.

від відповідача : не з'явився

Суть спору : позивач просить стягнути з відповідача санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році та пені , у сумі 6 734 грн. 80 коп.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 05.06.2008 року зазначив, що з викладеними в позовній заяві вимогами не погоджується в зв’язку з тим, що на підприємстві було створене робоче місце для інваліда та був працевлаштований інвалід , що підтверджується наказом № 1 від 01.03.2004 року , витягом з трудової книжки , довідкою № 23 від 30.05.2008 року та довідкою до акту огляду МСЕК.

Крім того, відповідач просить суд розгляд справи 05.06.2008 року провести без участі представника ТОВ «СКАТ» (відповідача) .

Дослідивши матеріали справи , господарський суд встановив :

Відповідно до ст.4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ зі змінами та доповненнями (далі Закон), діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціально-побутових і соціально-психологічних умов для задоволення їх потреб у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності.

Соціальний захист інвалідів з боку держави полягає у наданні грошової допомоги, засобів пересування, протезування, орієнтації і сприйняття інформації, пристосованого житла, у встановленні опіки або стороннього догляду, а також пристосуванні забудови населених пунктів, громадського транспорту, засобів комунікацій і зв'язку до особливостей інвалідів.

Статтею 19 даного Закону для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця, якщо інше не передбачено законом.

Керівники підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання у разі незабезпечення зазначених нормативів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - підприємства (об'єднання), установи і організації, крім тих, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом. Для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності та господарювання, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір штрафних санкцій за робоче місце, не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (об'єднанні), у відповідній установі, організації.

Порушення термінів сплати штрафних санкцій тягне за собою нарахування пені із суми недоїмки за кожний день прострочення, включаючи день сплати, в розмірі, передбаченому законом.

Сплату штрафних санкцій підприємства (об'єднання), установи і організації провадять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів).

У разі відсутності коштів штрафні санкції можуть бути застосовані шляхом звернення стягнення на майно підприємства (об'єднання), установи і організації в порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, середньооблікова чисельність працюючих в ТОВ «Скат» за 2006 рік складала 22 чоловіки .

Відповідно до Положення про робоче місце інвалідів і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1995 року № 314 відповідачем було створено робоче місце для забезпечення працевлаштування інвалідів .

У 2006 році у відповідача працював інвалід , а саме Пономарьова Любов Андріївна , що підтверджується наказом № 1 від 01.03.2004 року , витягом з трудової книжки , довідкою № 23 від 30.05.2008 року та довідкою до акту огляду МСЕК.

Таким чином , відповідач прийняв всі необхідні заходи по виконанню вимог статті 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (в редакції Закону чинній в 2005 році) та забезпечив в 2006 році виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та пункту 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України , кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення .

Суб’єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки позивач не довів суду тих обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги та не надав докази для підтвердження обставин, на які він посилається, тому в позові позивачеві має бути відмовлено.

Таким чином , керуючись ст.ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову Сумського обласного відділення фонду України соціального захисту інвалідів, м. Суми до          Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат» , м. Суми про стягнення 6 734 грн. 80 коп. адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2006 році - відмовити .

2.          Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

3.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписаний 06.06.2008 року .