ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.06.08                                                                                           Справа № 23/19

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ “УкрІнвестКабель” від 29.02.2008 р. без номера

на рішення Господарського суду Львівської області від 19.02.2008 р.

у справі № 23/19

за позовом ТзОВ Науково-виробничого комерційного підприємства “Термінал ЛТД” (далі –ТзОВ НВКП “Термінал ЛТД”), м.Львів

до ТзОВ “УкрІнвестКабель”, м.Львів

про стягнення 41 783, 75 грн., у т.ч. 6 560 грн. заборгованості по сплаті орендної плати, 35223, 75 грн. збитків; виселення

За участю представників сторін:

від позивача –Мілянець М.В. (директор),

Лебідко Ю.І. (представник, довіреність від 19.03.2008 р. без номера в матеріалах справи);

від відповідача –Миколів А.М. (представник, довіреність від 28.01.2008 р. без номера в матеріалах справи)

Представникам сторін роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

За письмовим клопотанням позивача (від 23.04.2008 р. вх. № 2810) в судових засіданнях 06.05.2008 р., 03.06.2008 р. здійснювалася технічна фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перегляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 25.03.2008 р., 08.04.2008 р., 13.05.2008 р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.02.2008 р. у справі № 23/19 (суддя Бортник О.Ю.) позов задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача 41 494, 36 грн., у т.ч. 7 042, 96 грн. боргу по орендній платі та 34 451, 4 грн. збитків, 499, 94 грн. державного мита, 117, 18 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, виселено відповідача зі займаних складських приміщень № 3, № 5, частково № 2 заг. пл.93 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Тернопільська, 42 Б, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що господарський суд безпідставно стягнув з нього 34 451, 14 грн. за користування приміщенням заг. пл. 93 кв. м протягом 24 місяців 11 днів (з 11.12.2005 р. по 25.12.2007 р.), оскільки зобов”язання за договором оренди приміщень від 15.12.2004 р. № 63/1 припинились після укладення іншого договору № 63/2 від 10.12.2005 р.; відсутність акта приймання-передачі складського приміщення заг. пл.93 кв.м і офісного приміщення заг. пл.43 кв.м не свідчить про те, що відповідач продовжував користуватись складським приміщенням заг. пл.93 кв.м, а, отже, стягнення 34 451, 14 грн. є безпідставним і необгрунтованим; відповідач не продовжував користуватись приміщенням заг. пл.93 кв.м після закінчення дії договору № 63/1; незрозумілою є позиція господарського суду щодо виселення відповідача зі складських приміщень № № 3, 5 і частково № 2 заг. пл.93 кв.м по вул.Тернопільській, 42 Б у м.Львові; господарський суд неправильно розподілив судові витрати; суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача 6 560 грн. заборгованості по сплаті орендної плати та 35 223, 75 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, а господарський суд стягнув з відповідача разом 41494,36 грн. орендної плати та збитків; у провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа № 23/20 з тим же предметом спору між тими ж сторонами.

У судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

03.06.2008 р. (перед початком судового засідання) скаржником подано клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги в зв”язку з поданням касаційної скарги на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 13.05.2008 р. (вх. № 3596).

Позивач заперечив проти заявленого клопотання, оскільки останнє не є перешкодою вирішенню господарського спору по суті.

Розглянувши дане клопотання, заслухавши думку позивача, колегія суддів відмовляє в його задоволенні, оскільки згідно з вимогами ст.ст.77, 11113 ГПК України ухвала про відкладення перегляду справи не підлягає оскарженню. Відповідні дії відповідача в справі спрямовані на затягування судового процесу у зв'язку з пересиланням матеріалів справи до суду вищого рівня і є порушенням приписів статті 22 ГПК України, зокрема, стосовно обов'язку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15 грудня 2004 року між ТзОВ НВКП “Термінал ЛТД” (орендодавець за договором, позивач у справі) і ТзОВ “УкрІнвестКабель” (орендар за договором, відповідач у справі) укладено договір оренди № 63/1, за яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування офісне приміщення заг. пл. 43 кв.м і складське приміщення заг. пл. 93 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Тернопільська, 42 Б (а.с.4-6).

Як вбачається з інвентаризаційної справи, зокрема, поверхового плану, орендоване складське приміщення № 3 має площу 48, 1 кв.м, № 5 –34, 9 кв.м, а № 2 –48, 3 кв.м., з яких 10 кв. м. є об”єктом оренди за договором № 63/1. Оригінал поверхового плану оглянуто колегією суддів у судовому засіданні.

Відповідно до п.2.1 договору № 63/1 приміщення вважається переданим орендареві в оренду з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі приміщення.

Так, на виконання п.2.1 договору 4 січня 2005 року між сторонами був підписаний акт прийому-передачі № 1 (а.с.7).

Згідно з п.4.1 договору розмір орендної плати за користування офісним приміщенням становить 25, 25 грн. за 1 кв.м загальної площі, а складським –15, 15 грн. за 1 кв.м загальної площі.

Всього орендна плата за місяць (як за офісне, так і складське приміщення) становить 2 495, 00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.4.3 договору орендар сплачує шляхом перерахування на банківський рахунок орендодавця належну суму орендної плати щомісячно, але не пізніше 5 числа наступного місяця за тим, за який проводиться оплата.

Згідно з п.6.2 договору останній діє протягом 11 місяців до 1 грудня 2005 року з моменту його вступу в юридичну силу.

Відповідно до п.2.2 договору повернення приміщення оформляється актом прийому-передачі приміщення, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Проте в матеріалах справи відсутній і жодною зі сторін не представлений акт повернення приміщення за договором № 63/1 через його відсутність.

Позивачем долучено до матеріалів справи протокол огляду місяця події від 31.01.2008 р., складений співробітниками СДСБЕЗ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, в якому зафіксовано факт зберігання продукції ТзОВ “УкрІнвестКабель”, що свідчить про незвільнення останнім складських приміщень.

Згідно з розрахунком позовних вимог ТзОВ НВКП “Термінал ЛТД” просив стягнути з ТзОВ “УкрІнвестКабель” 41 783, 75 грн., в т.ч. 6 560 грн. боргу по орендній платі за період з жовтня по листопад 2005 року та 35 223, 75 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди за період з грудня 2005 року по 01.01.2008 р., тобто 25 місяців (а.с.3). Державне мито сплачено в сумі 417, 84 грн. (а.с.20).

1 грудня 2005 року між тими ж сторонами укладено договір оренди № 63/2 (який не стосується даного предмету спору), за яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування офісне приміщення заг. пл. 43 кв.м і складське приміщення заг. пл.35 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Тернопільська, 42 Б (а.с.8-10).

Відповідно до п.2.1 договору приміщення вважається переданим орендареві в оренду з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі приміщення.

Так, на виконання п.2.1 договору № 63/2 10 грудня 2005 року між сторонами був підписаний акт прийому-передачі № 1/11 (долучений позивачем до матеріалів справи).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу ТзОВ “УкрІнвестКабель” слід задоволити частково, рішення Господарського суду Львівської області від 19.02.2008 р. у справі № 23/19 змінити частково.

При цьому колегія виходила з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Наприклад, зобов”язання за договором оренди може бути припинено заміною його купівлею-продажем, тобто новація повинна стосуватися інших зобов”язань.

Проте, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 10.12.2005 р. між тими ж сторонами було укладено договір оренди № 63/2 (який не є предметом розгляду в справі № 23/19).

Твердження скаржника про існування новації безпідставне та таке, що суперечить вимогам ст.604 ЦК України, оскільки юридична природа обох договорів однакова, тому договором № 63/2 не припинено дію зобов”язань за договором оренди № 63/1.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з фактичних строків оренди приміщення відповідно до актів приймання-передачі цих приміщень, на його думку, останні перебували у користуванні відповідача з 04.01.2005 р. по 10.12.2005 р. (дата передання офісного приміщення в користування на підставі акта приймання-передачі від 10.12.2005 р. за договором № 63/2), тобто 11 місяців 6 днів.

Однак колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутній і жодною зі сторін не представлений акт повернення приміщення за договором № 63/1, то апеляційний господарський суд вважає, що договір оренди № 63/1 припинив свою дію 01.12.2005 р. в зв”язку з закінченням строку, на який його було укладено (ч.2 ст.291 ГК України).

Загальна сума орендної плати за договором № 63/1 від 15.12.2004 р. за період з січня 2005 року по листопад 2005 року включно становить 27 445 грн.

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції виходив з того, що сторони погодили вказані проплати зарахувати наступним чином: проплата за період з 15.12.2004 р. по 28.10.2005 р. за договором № 63/1 від 15.12.2004 р. становить 20 884, 94 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом звіряння взаєморозрахунків, в якому погоджено дати сплати та розмір сплачених грошових сум ТзОВ “УкрІнвестКабель” (а.с.37). По накладній № 1422 від 17.12.2004 р. сума в розмірі 2 791, 16 грн. як судом першої, так і судом апеляційної інстанції не врахована з підстав заперечення про таке зарахування позивачем та відсутності доказів зарахування в установленому порядку.

Таким чином, сума боргу по орендній платі в межах дії договору № 63/1 від 15.12.2004 р. фактично становить 6 560, 06 грн. (27 445 –20 884, 94). Господарський суд Львівської області стягнув 7 042, 96 грн. за період з 04.01.2005 р. по 10.12.2005 р. (11 місяців 6 днів), орендна плата становить 2 495 грн. х 11 місяців 6 днів = 27 927, 9 грн., проплата, проведена за вказаний вище період за договором № 63/1 від 15.12.2004 р. в період з 15.12.2004 р. по 28.10.2005 р., - 20 884, 94 грн.; 27 927, 9 –20 884, 94 = 7 042, 96 грн.

Позивач згідно з договором № 63/1 від 15.12.2004 р. просив стягнути орендну плату за оренду як офісного приміщення пл. 43 кв.м, так і складського приміщення пл. 93 кв.м в сумі 6 560 грн.

Враховуючи диспозитивність судового процесу, господарський суд, вийшовши за межі позовних вимог, безпідставно задоволив 7 042, 96 грн. боргу по орендній платі.

Пунктом 5.3 договору передбачено можливість позивача в односторонньому порядку достроково розірвати договір у разі порушень відповідачем п.4.3 договору, а саме: строків сплати орендної плати. Вказана умова договору відповідає положенням ч.1 ст.188 ГК України. В зв”язку з несплатою орендної плати у встановлені договором строки, позивач 11.04.2007 р. (поштова квитанція № 152725) надіслав відповідачу листа № 5 від 20.03.2007 р. (а.с.11) з повідомленням про розірвання договору № 63/1, а також з вимогами погасити заборгованість і виселитись з займаних приміщень. Апеляційним господарським судом у судовому засіданні було оглянуто оригінал даного листа-повідомлення та поштової квитанції № 152725 про направлення цього листа, та встановлено їх відповідність копіям, які знаходяться в матеріалах справи.

Однак, відповідач орендовані приміщення не звільнив і, як вбачається з висновку о/у СДСБЕЗ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 11.01.2008 р. (а.с.38-39), продовжував ними користуватись до 25 грудня 2007 року.

Згідно з п.2.2 договору № 63/1 відповідач зобов”язувався у разі розірвання чи іншого припинення дії договору протягом одного календарного місяця повернути позивачу приміщення. Повернення приміщення мало оформлятись актом прийому-передачі, який повинен був підписуватись уповноваженими представниками сторін. Вказаного ТзОВ “УкрІнвестКабель” не виконало, чим заподіяло ТзОВ НВКП “Термінал ЛТД” збитки у розмірі неотриманої орендної плати за час користування відповідачем складськими приміщеннями з 11.12.2005 р. по 25.12.2007 р., тобто 24 місяці 14 днів (а не 25 місяців, як зазначає позивач). Покликання відповідача на безпідставне стягнення збитків у зв”язку зновацією не заслуговують на увагу, про що зазначалося вище. Позивач просить стягнути збитки, виходячи з розміру орендної плати, встановленого п.4.1. договору. Таким чином, розмір збитків становить 34451, 4 грн. плати за користування підвалом (15, 15 грн. х 93 кв.м х 24 міс. 14 дн.), що і підставно стягнуто господарським судом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкоригувати, відтак змінити частково резолютивну частину оскаржуваного рішення.

Що стосується позовної вимоги про виселення, то вона є законною й обгрунтованою, і відповідно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст.283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.291 ГК України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

11.04.2007 р. позивач повідомив відповідача про припинення договору (а.с.11). Договір оренди № 63/1 від 15.12.2004 р., як зазначалося вище, припинив свою дію 01.12.2005 р.

Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

На підставі ст.49, п.10 ч.2 ст.105 ГПК України суд апеляційної інстанції здійснив новий розподіл судових витрат в разі часткової зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТзОВ “УкрІнвестКабель” задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 19.02.2008 р. у справі № 23/19 змінити частково, виклавши його в наступній редакції:

“Стягнути з ТзОВ “УкрІнвестКабель” (79031, м.Львів, вул.Стрийська 53, кв.19; п/р 58 у Першій Львівській філії АТ “Кредобанк”; МФО 325365; ідентифікаційний код 32053472) на користь ТзОВ НВКП “Термінал ЛТД” (79026, м.Львів, вул.Енергетична, 3; ідентифікаційний код 19339379; п/р 260095157 в Львівській обласній дирекції “Райффайзен Банк Аваль”) 41 011, 1 грн., у т.ч. 6 560, 06 грн. боргу по орендній платі, 34451, 4 грн. збитків, 410, 11 грн. державного мита за розгляд справи в суді першої інстанції, 115, 64 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу“.

В решті рішення залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                      Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                     Г.В.Орищин