ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

21
квітня 2008 р.

№
2-539/07

Вищий господарський суд України  у складі колегії суддів:

головуючого
судді

Кравчука
Г.А.,

суддів:

Мачульського
Г.М.,

Шаргала
В.І.

розглянувши
матеріали

касаційної
скарги

ОСОБА_1

на
постанову

Житомирського
апеляційного господарського суду від 12.02.2008р.

у
справі

№2-539/07
Корольовського райсуду м. Житомира

за
позовом

ОСОБА_1

до

Відкритого
акціонерного товариства "Верстатуніверсалмаш"

про

визнання
неправомірним і скасування створення КП ВФ "ТНВ -Універсал" та
протоколу №2 загальних зборів ВАТ "Верстатуніверсалмаш"

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову
Житомирського апеляційного господарського суду від 12.02.2008 р.  у справі №2-539/07  подана до Вищого господарського суду України  з порушенням вимог розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно
з  частиною 4 статті 111 Господарського
процесуального кодексу України до скарги, зокрема, додаються докази сплати
державного мита. Поряд з цим статтею 46 названого Кодексу визначено, що
державне мито сплачується в доход державного бюджету України в порядку і
розмірі встановленому Законодавством.

Порядок
і розміри сплати Державного мита регулюються Декретом Кабінету Міністрів
України “Про державне мито” від 21.01.1993 р. №7-93.

За
змістом підпункту г) пункту 2 статті 3 зазначеного Декрету державне мито з
апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови господарських судів  справляється у розмірі 50 відсотків ставки,
що підлягає сплаті у разі подання для розгляду спору в першій інстанції, а
із спорів майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

В
даному випадку розмір державного мита, що підлягає сплаті при зверненні до
касаційної інстанції  становить 42, 50
грн. (85Х50%=42,50 грн.).

До
касаційної скарги не додано документу, що підтверджує сплату державного мита,
більш того, такий документ навіть не значиться в переліку  доданих до касаційної скарги документів
(додатку).

Документів,
що підтверджують звільнення скаржника від сплати державного мита, до скарги
також не додано (ст. 4 названого Декрету).

Вказана
обставина є підставою для повернення поданої касаційної скарги відповідно до
пункту 4 частини першої  статті 1113
Господарського процесуального кодексу України.

Поряд
із наведеним касаційна інстанція зауважує на тому, що відповідно до приписів
частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України
після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини першої цієї
статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу у
загальному порядку з  урахуванням вимог
статтей 53, 109, 110 зазначеного Кодексу.

Тобто,
повторно звертаючись до касаційної інстанції після виправлення недоліків
зазначених у даній ухвалі та дотримавшись при цьому всіх приписів статті 111
Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту скарги,
скаржник повинен подати клопотання про відновлення пропущеного строку,
встановленого для подання касаційного скарги, із зазначенням причин пропуску
цього строку,  дотримавшись при цьому
порядку подання скарги.

Керуючись
статтями 86, 111, пунктом 4  частини 1
статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від
12.02.2008 р.  у справі  №2-539/07
повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий
суддя

Кравчук
Г.А.

Суддя

Мачульський
Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.