ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.08 Справа № 6/150

За позовом: Прокурора Галицького району м.Львова в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Львівської міської громадської організації товариства “Тернопільщина”, м.Львів

про: виселення із займаних нежитлових приміщень та стягнення 1674грн. 65коп.

Суддя: Гоменюк З.П.

Секретар судового засідання Гривняк Г.Т.

Представники:

від прокуратури: Кульчицький О.С.

від позивача: Ваверчак Б.П. –предст.

від відповідача : не з’явився

Представникам сторін, які з”явилися в судове засідання, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, права заявляти відводи.

Суть спору: Позов заявлено прокурором Галицького району м.Львова в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до Львівської міської громадської організації товариства “Тернопільщина” про виселення із займаних нежитлових приміщень за адресою: м.Львів, вул.Довбуша, 1 загальною площею 25,05 кв.м. та стягнення 1674грн. 65коп. заборгованості по сплаті орендної плати.

Ухвалою суду від 27.06.2008р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 15.07.2008р.

В судовому засіданні представник позивача та прокуратури позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з”явився, письмового пояснення на позов не подав, причин невиконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та неявки в судове засідання не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 04.07.2008р. № 3240128.

Відповідно до ст.75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути позов при відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин справи і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, суд встановив наступне:

18.03.2005р. між Управлінням комунального майна Львівської міської ради, правонаступником якого є позивач (орендодавець) та Львівською міською громадською організацією товариства “Тернопільщина” (орендар) було укладено договір оренди № Г-2622-5 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), відповідно до п.1.якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме, нежитлове приміщення загальною площею 26,05 м.кв., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Довбуша, 1.

Відповідно до п.п.2, 7.1. Договору оренди, Відповідач зобов'язувався використовувати об'єкт оренди для офісу, за його цільовим призначенням та умов договору. Крім цього, відповідно до умов п.п.5.3.,7.2.,7.3. Договору оренди Відповідач зобов'язувався своєчасно і в повному обсязі не пізніше 20 числа місяця сплачувати орендну плату, утримувати об'єкт оренди у повній справності та нести всі необхідні витрати на його експлуатацію.

У відповідності до вимог ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог закону (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до п.4.1 договору його термін визначений з 18.03.2005р. по 17.03.2006 р.

У відповідності до вимог ч.2 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” за №2269-ХІІ від 10.04.1992 року, з наступними змінами та доповненнями, та відповідно до п.4.3 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З огляду на викладене, даний договір пролонговувався до 17.03.2007р. та до 17.03.2008р.

Відповідно до ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” договір оренди припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено.

01.04.2008р. позивачем направлено відповідачу повідомлення в якому Управління комунальної власності повідомлено, що договір оренди №Г-2622-5 від 18.03.2005р. на оренду нежитлових приміщень за адресою: м.Львів, вул.Довбуша, 1 припинив свою дію з моменту закінчення, а саме з 17.03.2008р. та рекомендувало відповідачу повернути орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання-передачі балансоутримувачу та провести до меморменту припинення договору повний розрахунок по сплаті орендної плати, а у разі наявності заборгованості - погасити її у повному обсязі.

Відповідно до п.9.6. договору у разі припинення або розірвання договору орендар повинен повернути орендодавцеві об”єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану об”єкта оренди з вини орендаря.

Частиною 3 ст.18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно та у повному обсязі.

Згідно представленого розрахунку заборгованості з орендної плати по договору оренди №Г-2622-5 вбачається, що відповідач систематично не сплачує орендної плати, внаслідок чого його заборгованість по сплаті орендної плати станом на квітень 2008 року становить 1674грн. 65коп.

Відповідно до ст.27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк та у відповідності до умов договору та вимог цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що позивачем представлено достатньо об’єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем при наданому йому праві та можливостях не подано заперечень стосовно заявлених вимог та доказів які їх спростовують, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.525, 526, 625,651,783 ЦК України, ст.ст.33,43,49,75,82,84 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Виселити Львівську міську громадську організацією товариства “Тернопільщина”, м.Львів, пр.Червоної Калини, 90/86 () із нежитлових приміщень за адресою: м.Львів, вул.Довбуша, 1 загальною площею 26,05 кв. м.

3. Стягнути з Львівської міської громадської організації товариства “Тернопільщина”, м.Львів, пр.Червоної Калини, 90/86 () на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів, пл.Галицька, 15 (р/р 3071 в УДК у Львівській області, МФО 825014, ) 1674грн. 65коп. заборгованості по сплаті орендної плати.

4. Стягнути з Львівської міської громадської організації товариства “Тернопільщина”, м.Львів, пр.Червоної Калини, 90/86 () в доход державного бюджету 187грн. 00коп. державного мита та 118грн. 00коп. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати відповідно до вимог ст.116 ГПК України.

Суддя