ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 39/25363-39/345-18/83

15.04.08

За позовом          ТОВ „Українська музична видавнича група”;

до                    Підприємства „Радіокомпанія „Супер –Нова”;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці

позивача                               Асоціація „Дім авторів музики в Україні” (третя особа 1);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці

відповідача           ДП „Українське агентство з авторських та суміжних прав” Міністерства освіти і науки України (третя особа 2);

про          заборону вчиняти дії, що порушують авторське право позивача та стягнення 37 500,00 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Суддя: Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:          Сітак Н.М., представник, довіреність №1 від 30.01.2007 р.;

Від відповідача:          Мірошниченко О.В., представник, довіреність №25/02/08

від 16.02.2008 р.;

Від третьої особи 1:          Сітак Н.М., представник, довіреність №4 від 22.01.2008 р.;

Від третьої особи 2:          Коновалов А.В., представник, довіреність №12 від 21.05.2007 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2007 р. у справі №39/2536 - 39/345 позовні вимоги задоволені частково: заборонено Підприємству “Радіокомпанія “Супер-Нова” вчиняти дії, що порушують авторське право, а саме, публічне сповіщення без дозволу і договору з Асоціацією “Дім авторів музики в Україні” музичного твору (пісні) “Часики” у виконанні Валерії (автор музики Дробиш В.Я., автор тексту Лєна Стюф) в ефір Підприємства “Радіокомпанія “Супер-Нова”(Радіостанція “Нородное радио”); стягнуто з Підприємства “Радіокомпанія “Супер-Нова” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська Музична Видавнича Група” 7500,00 грн. компенсації за порушення авторського права; стягнуто з Підприємства “Радіокомпанія “Супер-Нова” в дохід Державного бюджету України 187,00 грн. державного мита; стягнуто з Підприємства “Радіокомпанія “Супер-Нова” на користь Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2007 р. рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2007 р. у справі №39/25363 –39/345 залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2007 р. рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2007 р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2007 р. скасовані, справа передана на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2008 р. справа призначена слуханням на 26.02.2008 р.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням з 26.02.2008 р. до 20.03.2008 р., з 20.03.2008 р. до 15.04.2008 р., про що господарським судом винесені відповідні ухвали від 26.02.2008 р. та від 20.03.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить заборонити відповідачеві вчиняти дії, що порушують авторське право позивача, а саме, публічне сповіщення без дозволу і договору з Асоціацією „Дім авторів музики в Україні” музичного твору (пісні) „Часики” у виконанні Валерії шляхом передачі в ефір Підприємства „Радіокомпанія „Супер –Нова”; зобов”язати відповідача сплатити компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав позивача у розмірі 37 500,00 грн.; стягнути з відповідача витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданих письмових поясненнях та представник останнього у судових засіданнях позовні вимоги позивача заперечує, у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що у вересні 2006 р. відповідач відповідно до вимог статті 48 Закону України „Про авторське право і суміжні права” уклав з Державним підприємством „Українське агентство з авторських та суміжних прав” Міністерства освіти і науки України ліцензійний договір №Р-17/06.

Відповідно до положень зазначеного ліцензійного договору Державне підприємство „Українське агентство з авторських та суміжних прав” Міністерства освіти і науки України від імені авторів та їх правонаступників, включаючи зарубіжних, надало Підприємству „Радіокомпанія „Супер –Нова” право на публічне сповіщення шляхом передачі в ефір оприлюднених творів на території України.

Відповідач наголошує на тому, що з боку останнього порушень авторського права позивача в розумінні положень статті 50 Закону України „Про авторське право і суміжні права” не існує.

Третя особа 2 у наданих письмових поясненнях та представник останньої у судових засіданнях зазначає про те, що станом на 10.09.2006 р. діяв ліцензійний договір №Р-17/06 від 10.09.2006 р., відповідно до п. 2.1. якого третя особа 2 від імені авторів та їх правонаступників, включаючи зарубіжних, надала відповідачеві, на умовах визначених цим договором, право (невиключну ліцензію) на публічне сповіщення шляхом переді в ефір (за допомогою радіохвиль) оприлюднених творів, які відносяться до репертуару ДП УААСП на території України №608 від 10.09.2006 р., а відповідач зобов’язався виплачувати авторську винагороду (роялті) авторам через третю особу 2 згідно з умовами даного договору та Закону України „Про авторське право і суміжні права”.

Третя особа 2 наголошує на тому, що відповідач правомірно використовував твори, а вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

22.12.2005 р. між ТОВ „Первое музыкальное издательство” та позивачем укладений договір про передачу виключних майнових авторських прав №4001/06, за умовами якого ТОВ „Перше музичне видавництво” передає позивачеві виключні майнові авторські права на твори з каталогу видавника, що означає право позивача на власний розсуд здійснювати, дозволяти або забороняти здійснювати у відношенні зазначених творів наступні дії:

а) відтворення твору;

б) розповсюдження примірників твору, в тому числі, шляхом продажу, та іншими способами;

в) імпортування примірників твору для розповсюдження, в тому числі примірників, виготовлених з дозволу автору або іншого володільця авторських прав;

г) публічне відтворення твору;

д) публічне виконання твору;

е) публічне сповіщення твору;

ж) переклад твору;

з) обробку, переробку, оранжування або інші подібні зміни твору.

19.07.2004 р. між ТОВ „Первое музыкальное издательство” і Дробишем В.Я. укладений авторський договір №74/04 про передачу виключних авторських прав (видавничий договір), згідно з яким назване товариство одержало виключні майнові права автора на використання творів, які зазначені у каталозі (додаток №1).

27.07.2005 р. між ТОВ „Первое музыкальное издательство” і Дробиш О.І. (творчий псевдонім Лєна Стюф) укладений авторський договір №78/05 про передачу виключних авторських прав (видавничий договір), згідно з яким назване товариство одержало виключні майнові права автора на використання творів, які зазначені у каталозі (додаток №1).

26.04.2005 р. між позивачем та Асоціацією „Дім авторів музики в Україні” укладений договір №5/05 МП, відповідно до якого остання як організація колективного управління прийняла в колективне управління виключні майнові авторські права на твори, що входять або протягом терміну дії договору ввійдуть в каталог позивача, а саме: імпорт та/або відтворення та опублікування записаних на фонограмі або відеограмі творів; публічне виконання творів; публічне сповіщення творів; будь-яке повторне оприлюднення творів, якщо воно здійснюється іншою організацією, ніж та, що здійснила перше оприлюднення.

Відповідно до умов договору від 26.04.2005 р. №5/05 позивач надав Асоціації „Дім авторів музики в Україні” право дозволяти (видавати дозволи) третім особам (користувачам) на використання творів на території України, а також збирати, розподіляти і виплачувати видавничу частку (роялті), що належить по таких дозволах позивачеві.

Згідно з пунктом 5.6.1. договору від 26.04.2005 р. №5/05 позивач зберігає за собою право самостійно здійснювати контроль за використанням третіми особами творів, а у випадку порушення самостійно здійснювати захист своїх прав, передбачених Законом України „Про авторське право і суміжні права”.

10.09.2006 р. у радіоефірі на частоті 100,5 МГц у м. Києві було зафіксовано факт публічного сповіщення відповідачем шляхом передачі в ефір музичного твору (пісні) „Часики” у виконанні Валерії (автор музики Дробиш В.Я., автор тексту Дробиш О.І.).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому, господарський суд виходить з наведеного нижче.

Пунктом „а” статті 50 Закону України „Про авторське право і суміжні права” встановлено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб’єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України „Про авторське право і суміжні права” до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Згідно з частиною 5 вищезазначеної статті Закону України „Про авторське право і суміжні права” за винятком випадків, передбачених статтями 21-25 цього Закону, автор (чи інша особа, яка має авторське право) має право вимагати виплати винагороди за будь-яке використання твору.

Статтею 45 Закону України „Про авторське право і суміжні права” передбачено, що суб’єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами особисто, через свого повіреного або через організацію колективного управління.

Згідно з частиною 4 статті 47 Закону України „Про авторське право і суміжні права” особи, які використовують твори, виконання, програми мовлення, примірники фонограм (відеограм), зобов’язані надавати організаціям колективного управління точний перелік використаних творів, виконань, примірників фонограм (відеограм), програм мовлення разом з документально підтвердженими даними про одержані прибутки від їх використання та повинні виплачувати організаціям колективного управління винагороду в передбачений термін і в обумовленому розмірі.

За приписами статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 3, 4 статті 48 Закону України „Про авторське право і суміжні права” повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб’єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі; організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб’єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів.

Частинами 5, 6 статті 48 Закону України „Про авторське право і суміжні права” встановлено, що на основі одержаних повноважень організації колективного управління надають будь-яким особам шляхом укладення з ними договорів невиключні права на використання об’єктів авторського права і (або) суміжних прав; організація колективного управління має право вимагати від осіб, які використовують об’єкти авторського права і суміжних прав, надання їм документів, що містять точні відомості про використання зазначених об’єктів, необхідні для збирання і розподілу винагороди.

Згідно з приписами пункту „в” частини 1 статті 49 Закону України „Про авторське право і суміжні права” до функцій організацій колективного управління належать збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об’єктів авторського права і (або) суміжних прав суб’єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб’єктам прав відповідно до цього Закону.

Відповідно до приписів частини 2 статті 49 Закону України „Про авторське право і суміжні права” суб’єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, яка таку винагороду за використання їхніх творів зібрала, виплати такої винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів із дозволів на використання, які надаються організації шляхом укладанання договорів з користувачами об’єктами авторських прав.

Матеріалами справи встановлено, що 10.09.2006 р. між ДП „Українське агентство з авторських і суміжних прав” Міністерства освіти і науки України, як організацією колективного управління, та відповідачем укладений ліцензійний договір №Р-17/06, відповідно до умов якого ДП „Українське агентство з авторських і суміжних прав” Міністерства освіти і науки України від імені авторів та їх правонаступників, включаючи зарубіжних, надало відповідачеві на умовах, визначених договором, право (невиключну ліцензію) на публічне сповіщення шляхом передачі в ефір (за допомогою радіохвиль) оприлюднених творів, які відносяться до репертуару ДП „Українське агентство з авторських і суміжних прав” Міністерства освіти і науки України на території України, а відповідач, відповідно, зобов’язався виплачувати авторську винагороду (роялті) авторам через ДП „Українське агентство з авторських і суміжних прав” Міністерства освіти і науки України згідно з умовами договору та Закону України „Про авторське право і суміжні права”.

На виконання умов ліцензійного договору №Р-17/06 від 10.09.2006 р. відповідачем була сплачена авторська винагорода за серпень, вересень, жовтень 2006 р., що підтверджується платіжним дорученням №183 від 09.10.2006 р.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що відповідача правомірно на підставі ліцензійного договору №Р-17/06 від 10.09.2006 р., укладеного з ДП „Українське агентство з авторських і суміжних прав” Міністерства освіти і науки України, здійснює публічне сповіщення шляхом передачі в ефір (за допомогою радіохвиль) оприлюднених творів, а тому у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

О.В. Мандриченко