ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2008 р. Справа № 29/197-08

вх. № 3044/5-29

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Козуб О.І.;

відповідача – Кривуц О.Ю.

розглянувши справу за позовом

ПФ "Чаклун" м. Х-в

до ПФ "Свіфт", м. Х-в

про стягнення 625653.76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 625653,76 грн., як безпідставно отриманих, а також стягнути з відповідача судові витрати, у тому числі державне мито в сумі 6 256,54 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтримує свої позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Позивач, посилаючись на ст.1212 ЦК України, обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що грошові кошти в сумі 625 653,76 грн., перераховані відповідачу за платіжними дорученнями у період з 25.04.2005р. по 09.10.2007р. (всього 61 платіжне доручення), набуті і утримуються відповідачем без достатньої правової підстави, так як за вказаними у платіжних дорученням накладними відповідачем товар не було поставлено на користь позивача, у зв’язку з чим відповідач зобов'язаний повернути зазначені кошти позивачу.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує.

В судовому засіданні, яке розпочалося 22.05.2008р., було оголошено перерву до 27.05.2008р. для надання сторонами додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні, яке розпочалося 10.06.2008р., було оголошено перерву до 20.06.2008р. для надання сторонами додаткових доказів по справі.

Сторони в судовому засіданні звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи за межами двохмісячного терміну, встановленого ч.1 ст.69 ГПК України, у зв’язку з необхідністю надання додаткових доказів по справі. Клопотання сторін судом задоволено і продовжено строк вирішення спору до 04.07.2008р.

В судовому засіданні, яке розпочалося 02.07.2008р., було оголошено перерву до 04.07.2008р. та до 07.07.08

Розглянувши матеріали справи, надані сторонами докази, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив, що позивач у період з 25.04.2005р. по 22.10.2007р. здійснив перерахування платіжними дорученнями на поточний рахунок відповідача грошових коштів на загальну суму 635 653,76 грн. (всього 62 платіжних доручення), а саме : № 185 від 25.04.2005р. – 5 000,00 грн.; № 148 від 05.05.2005р. – 5 000,00 грн.; № 180 від 10.05.2005р. – 7 000,00 грн.; № 218 від 16.05.2005р. – 5 000,00 грн.; № 95 від 13.06.2005р. – 5 000,00 грн.; № 151 від 21.06.2005р. – 7 000,00 грн.; № 163 від 22.06.2005р. – 72 698,00 грн.; № 148 від 18.07.2005р. – 5 000,00 грн.; № 80 від 08.08.2005р. – 5 000,00 грн.; № 210 від 22.08.2005р. – 5 000,00 грн.; № 261 від 12.09.2005р. – 5 000,00 грн.; № 101 від 10.10.2005р. – 5 000,00 грн.; № 206 від 22.11.2005р. – 5 000,00 грн.; № 15 від 04.01.2006р. – 15 000,00 грн.; № 122 від 16.01.2006р. – 5 000,00 грн.; № 95 від 13.02.2006р. – 5 000,00 грн.; № 254 від 22.09.2006р. – 10 000,00 грн.; № 272 від 25.09.2006р. – 10 000,00 грн.; № 36 від 06.10.2006р. – 10 000,00 грн.; № 55 від 09.10.2006р. – 10 000,00 грн.; № 280 від 18.10.2006р. – 10 000,00 грн.; № 328 від 20.10.2006р. – 10 000,00 грн.; № 393 від 27.10.2006р. – 10 000,00 грн.; № 427 від 30.10.2006р. – 10 000,00 грн.; № 36 від 03.11.2006р. – 10 000,00 грн.; № 67 від 06.11.2006р. – 10 000,00 грн.; № 110 від 13.11.2006р. – 10 000,00 грн.; № 141 від 13.11.2006р. – 10 000,00 грн.; № 81 від 11.12.2006р. – 10 000,00 грн.; № 131 від 15.12.2006р. – 10 000,00 грн.; № 162 від 18.12.2006р. – 10 000,00 грн.; № 36 від 09.01.2007р. – 10 000,00 грн.; № 136 від 15.01.2007р. – 10 000,00 грн.; № 149 від 16.04.2007р. – 15 000,00 грн.; № 172 від 20.04.2007р. – 10 000,00 грн.; № 191 від 23.04.2007р. – 10 000,00 грн.; № 14 від 03.05.2007р. – 14 955,76 грн.; № 36 від 07.05.2007р. – 10 000,00 грн.; № 74 від 11.05.2007р. – 10 000,00 грн.; № 92 від 14.05.2007р. – 10 000,00 грн.; № 164 від 21.05.2007р. – 15 000,00 грн.; № 192 від 25.05. 2007р. – 10 000,00 грн.; № 210 від 29.05.2007р. – 9 000,00 грн.; № 156 від 21.06.2007р. – 10 000,00 грн.; № 162 від 22.06.2007р. – 10 000,00 грн.; № 175 від 25.06.2007р. – 10 000,00 грн.; № 186 від 26.06.2007р. – 10 000,00 грн.; № 207 від 06.07.2007р. – 10 000,00 грн.; № 256 від 16.07.2007р. – 10 000,00 грн.; № 291 від 23.07.2007р. – 10 000,00 грн.; № 330 від 30.07.2007р. – 10 000,00 грн.; № 11 від 03.08.2007р. – 10 000,00 грн.; № 244 від 06.08.2007р. – 10 000,00 грн.; № 690 від 10.08.2007р. – 10 000,00 грн.; № 713 від 14.08.2007р. – 10 000,00 грн.; № 720 від 15.08.2007р. – 10 000,00 грн.; № 21 від 03.09.2007р. – 10 000,00 грн.; № 90 від 17.09.2007р. – 10 000,00 грн.; № 137 від 24.09.2007р. – 10 000,00 грн.; № 4 від 01.10.2007р. – 10 000,00 грн.; № 29 від 09.10.2007р. – 10 000,00 грн.; № 108 від 22.10.2007р. – 10 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.03.2008р. по Справі № Б-50/255-07, яка набрала законної сили, встановлено, що відповідач визнав оплату в сумі 10 000,00 грн., перераховану позивачем платіжним дорученням № 108 від 22.10.2007р., як оплату за поставлений товар ним товар, поставлений позивачу по видатковим накладним у період з 23.11.2005р. по 04.05.2007р. Стосовно інших грошових коштів, які надійшли від позивача на рахунок відповідача у період з 25.04.2005р. по 22.10.2007р. відповідач зазначив, що ці грошові кошти не стосуються оплат за товар, поставлений позивачу по видатковим накладним у період з 23.11.2005р. по 04.05.2007р. У відповідності із ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. За таких обставин вищезазначені факти в цій частині не потребують доказування.

Відповідач в обґрунтування належного виконання своїх зобов’язань щодо поставки товару в рахунок отриманих від позивача за спірними платіжними дорученнями грошових коштів надав 18 товарно-транспортних накладних за період з 06.07.2005р. по 14.11.2005р., а також зазначив, що поставка товару за 59 накладними за період з 23.11.2005р. по 04.05.2007р. підтверджена набравши чинність рішеннями суду : Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.02.2008р. по Справі № 42/355-07 та Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.03.2008р. по Справі № Б-50/255-07. Відповідач отримані за спірними платіжними дорученнями грошові кошти також зараховував, як оплату за товар, поставлений ним позивачу за іншими товарними накладними. За таких обставин відповідач вважає, що у нього були достатні правові підстави для отримання від позивача грошових коштів за спірними платіжними дорученнями, у зв’язку з чим відсутні підстави для їх повернення позивачу.

Заперечення відповідача стосовно того, що поставка товару здійснена ним в рахунок грошових коштів, отриманих від позивача по спірним платіжним дорученням, не підтверджується матеріалами справи, оскільки ні з банківських виписок, ні з тоарно-транспортних накладних, що надані відповідачем у якості доказів, не вбачається, що така поставка товару здійснена саме за отримані від позивача грошові кошти по вищезазначеним спірним платіжним дорученням (у наявних в матеріалах справи товарних накладних вказані інші номери та дати від тих, що зазначені у платіжних дорученнях).

Згідно з положенням ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, як свідчать реквізити спірних платіжних доручень та наданих відповідачем накладних, в них відсутні посилання на номер та дату укладених між сторонами договорів № 1/01-10 від 01.01.2002р. та № 10/03-1 від 10.03.2005 р., у зв‘язку з чим суд вважає, що перерахування грошових коштів за спірними платіжними дорученнями та поставка за вищезазначеними товарними накладними не можна вважати оплатою та поставкою товару саме по вищезазначеним договорам. За таких обставин суд доходить до висновку, що взаємовідносини, які склались між позивачем та відповідачем є позадоговірними.

За таких обставин суд доходить до висновку, що спірні грошові кошті в сумі 625 653,76 грн., перераховані платіжними дорученнями у період з 25.04.2005р. по 22.10.2007р., зберігаються у відповідача без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), у зв’язку з чим відповідач зобов'язаний повернути їх позивачу, так як за вказаними у платіжних дорученням накладними відповідачем товар не було поставлено на користь позивача.

Згідно ч.2 ст.1212 ЦК України положення глави 83 щодо набуття та збереження майна без достатньої правової підстави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до вимог ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач пред’явив у встановленому порядку відповідачу вимогу про оплату (лист №1/1-2 від 21.04.2008р.), у зав’язку з чим суд вважає, що позовна вимога позивача щодо повернення йому спірних грошових коштів в сумі 625 653,76 грн. є обґрунтованою і правомірною, а за таких обставин підлягає задоволенню.

У відповідності із ст.49 ГПК України при задоволенні позову державне мито, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, у зв’язку з чим з відповідача по цій справі підлягають стягненню на користь позивача 6 256,54 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 530, 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32-36, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватної фірми «СВІФТ» (61057 м. Харків вул. Громадянська,5 П/р №2430 в ХВФ АКБ СР «Укрсоцбанк», МФО 351016. Код 31236617) на користь Приватної фірми «ЧАКЛУН» (61144 м. Харків вул. Героїв Праці, 13-А. П/р №1070 в БВ № 1 від. ПІБ «Автрамат»м.Харкова, МФО 351306. Код 31436322) грошові кошти в сумі 625 653,76 грн.

Стягнути з Приватної фірми «СВІФТ» (61057 м. Харків вул. Громадянська,5 П/р №2430 в ХВФ АКБ СР «Укрсоцбанк», МФО 351016. Код 31236617) на користь Приватної фірми «ЧАКЛУН» (61144 м. Харків вул. Героїв Праці, 13-А. П/р №1070 в БВ № 1 від. ПІБ «Автрамат»м.Харкова, МФО 351306. Код 31436322) 6 256,54 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення підписано 14.07.08

Суддя