КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2008                                                                                           № 18/209

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:           Борисенко І.В.

Розваляєвої Т.С.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Стрілко О.В. – (дов. № 126 від 03.01.2008р.)

від відповідача -Брусков В.Я. – (дов. № 370-08 від 03.03.2008р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.03.2008

у справі № 18/209 (Мандриченко О.В.)

за позовом                               Акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія"

до                                                   ЗАТ "Страхова компанія "Веско"

про                                                  стягнення 75676,04 грн.

Постанова приймається 08.07.2008р. у зв’язку з оголошенням у судових засіданнях 13.05.2008р., 03.06.2008р. та 10.06.2008р. перерви відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство “Українська пожежно-страхова компанія” звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Веско” про стягнення 75676,04 грн.

21.05.2007р. позивач подав заяву про уточнення позовних вимог в якій просив суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 76653,58 грн. (69812,00 грн. основного боргу + 6841,58 грн. інфляційних витрат), 19058,68 грн. пені, 1566,47 грн. трьох процентів річних з простроченої суми, 972,79 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.03.2008р. у справі № 18/209 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Веско” на користь Акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 27958,22 грн., 6946,45 грн. пені, 570,94 грн. трьох процентів річних з простроченої суми, 300,48 грн. витрат по оплаті послуг експертизи, 354,78 грн. витрат по сплаті держмита та 43,03 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з згаданим рішенням суду звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 97278,73 грн. боргу, 972,79 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, не погоджуючись з згаданим рішенням суду звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову, а також призначити додаткову або повторну судову автоварознавчу експертизу вказавши на обов’язковість врахування при її проведенні Довідки про визначення ринкової вартості викраденого ТЗ, складеної при постановці ТЗ на облік у органах ДАІ (щодо пробігу автомобіля) та Довідки Науково-дослідного бюро судових експертиз “САНТОДОР” (щодо року випуску автомобіля).

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги відповідача заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги позивача заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив усне клопотання про призначення додаткової експертизи. Колегія суддів, розглянувши дане клопотання, дійшла висновку про його відхилення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного суду встановила наступне.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” місцевий суд визнав необґрунтованим невиконання відповідачем умов договору № 18-ФП/03 про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) від 08.12.2003р. та ковер-ноту № 1298/04 від 07.04.2005р.

Однак, місцевий суд невірно провів розрахунок основного боргу і відповідно розмір штрафних санкцій.

Так у рішенні суду від 20.03.2008р. вказано, що господарським судом здійснений розрахунок суми частки перестраховика за наступною формулою (матеріальний збиток (за мінусом безумовної франшизи на випадок викрадення у розмірі 10% від страхової суми) – пріоритет страховика (250000,00 грн.) х 40% (частка відповідальності перестраховика), що складає 25444,86 грн.

Однак, при здійсненні даного розрахунку місцевий суд невірно застосував положення договору № 18-ФП/03 про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) від 08.12.2003р., ковер-ноту № 1298/04 від 07.04.2005р. та Правил Страховика (Акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія”).

Відповідно до п. 1.3. договору № 18-ФП/03 про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) від 08.12.2003р. передані в перестрахування ризики вважаються перестрахованими на умовах (по Правилам страхування) Страховика, що уклав договір страхування, якщо інше не передбачено договором перестрахування.

Згідно п. 12.10 Правил добровільного страхування засобів наземного транспорту (крім залізничного) від 04.03.2004р. (дані Правила страхування були приєднані до матеріалів справи) при настання страхового випадку за ризиком “Викрадення” і проведення виплати страхового відшкодування, розмір останнього (СВ) визначається за формулою:

СВ = СС (розмір страхової суми) - Ф (франшиза по ризику викрадення) - СВ (ДТП, ПДТО, ІВП) (загальна сума страхових відшкодувань, які були виплачені за ризиками ДТП, ПДТО, ІВП для цього ТЗ до дня його викрадення).

На підставі даної формули Акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” сплатило на користь Андрейчука П.Г. суму страхового відшкодування у розмірі 424 530,00 грн. Розрахунок: 471 700 (страхова сума) - 47 170 (франшиза за договором страхування) = 424 530,00 грн. Вказана сума страхового відшкодування була перерахована платіжним дорученням № 1028 від 29.05.2006 року.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладаючи конкретний договір страхування (ковер-нот № 1298/04 від 07.04.2005 р.) позивач та відповідач дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, зокрема було визначено, що страхова сума становить 471 700,00 грн. Був встановлений перестраховий тариф (2.1%) у сумі 1 862,28 грн., який був сплачений відповідачеві.

Відповідно до п. 4.4 договору № 18-ФП/ОЗ про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) від 08.12.2003р. Перестраховик (відповідач) несе повну відповідальність перед Перестрахувальником (позивачем) щодо прийнятої в перестрахування частини ризику. При цьому розмір страхового відшкодування, що підлягає оплаті перестраховиком, визначається в такий спосіб: по конкретним договорам непропорційного перестрахування - пропорційно його частині в загальній сумі страхового відшкодування (по даному випадку загальна сума страхового відшкодування становила = 424 530,00 гри.).

Згідно п. 5.3. ковер-ноту № 1298/04 по факультативному непропорційному перестрахуванню від 07.04.2005р. перестраховик приймає участь у відшкодуванні збитків відповідно до прийнятої відповідальності , у межах 88 680,00 грн., якщо збиток або загальна сума збитків по договору страхування стосовно перестрахованого об'єкту перевищує 250 000 грн.

На підставі викладеного формула розрахунку перестрахового відшкодування виглядає наступним чином:

Сума страхового відшкодування, що була сплачена перестрахувальником (Акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” на користь страхувальника (Андрейчук П.Г.) - пріоритет страховика (Акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія”) х 40% (відповідальність перестраховика) (424 530,00-250 000,00) * 40% = 69 812,00 грн.

Суд першої інстанції вирахував суму франшизи у розмірі 10% - 47 170,00 грн. Дане вирахування є неправильним, оскільки сума безумовної франшизи 10 % - 47 170,00 грн. відноситься до умов договору страхування, що був укладений між Акціонерним товариством “Українська пожежно-страхова компанія” та Андрейчуком П.Г. (дана сума франшизи була вирахувана Акціонерним товариством “Українська пожежно-страхова компанія” при сплаті Андрейчуку П.Г. страхового відшкодування).

У розділі 4 - умови передачі відповідальності в перестрахування ковер-ноту № 1298/04 по факультативному непропорційному перестрахуванню від 07.04.2005р. відсутній пункт про повторне вирахування франшизи при сплаті перестрахового відшкодування.

Також при винесенні рішення місцевий суд прийняв за основу висновок судової експертизи № 8108 від 15 листопада 2007 року та зазначив, що згідно з указаним висновком матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Cadillak Escalade, державний реєстраційний номер 76290 РВ, внаслідок його викрадення 19.01.2006р., визначається у розмірі ринкової вартості автомобіля і може складати 360 782,15 грн.

Застосування даного висновку, як підставу для вирахування суми перестрахового відшкодування на думку колегії суддів є неправильним, оскільки, як зазначалося вище, сторони встановили, що страхова сума становить 471 700,00 грн., а не 360 782,15 грн. також, при сплаті перестрахового відшкодування Перестраховик має керуватися умовами конкретного договору страхування, а матеріальний збиток визначається сумою страхового відшкодування, що була сплачена перестрахувальником, а це 424 530,00 грн., а не 360 782,15 грн.

Також, відповідно до вищезазначеного висновку судової експертизи слідує наступне, що вартість автомобіля Cadillak Escalade, державний реєстраційний номер 76290 РВ на момент страхування складала 390 530,04 грн., вартість автомобіля Cadillak Escalade, державний реєстраційний номер 76290 РВ на момент викрадення 360 782,15 грн.

Вартість нового автомобіля (станом на 2005 рік і відповідно на момент страхування) складала 495 254,60 грн.

Відповідно до умов договору (п. 4.1.) № 18-ФП/03 про загальні умови факультативного перестрахування (ретроцесії) під відповідальністю перестраховика розуміється обов'язок перестраховика виплатити страхове відшкодування в частині, обумовленій конкретним договорм перестрахування (ковер-нотом), при настанні страхового випадку по оригінальному договору страхування. Такий обов'язок поширюється на всі страхові випадки по оригінальному договору страхування, що відбулися в період дії пов'язаного з ним конкретного договору перестрахування.

Моментом настання страхового випадку по конкретному договору перестрахування вважається момент настання страхового випадку по оригінальному договору страхування, за умови, що такий страховий випадок підпадає під перестраховий захист.

Відповідно до умов оригінального договору страхування № 0009676 від 05.04.2005 року страхове відшкодування при настанні страхових випадків виплачується без урахування фізичного зносу деталей автомобіля.

Отже, виплачуючи страхове відшкодування по застрахованих ризиках Акціонерне товариство “Українська пожежно-страхова компанія” мало виходити із вартості нових запасних частин та комплектуючих автомобіля.

У висновку № 8108 від 15.11.2007р. при визначенні ціни автомобіля Cadillak Escalade на момент страхування та на момент настання страхового випадку експертом були застосовані відповідні коефіцієнти фізичного зносу деталей автомобіля. При цьому, до ціни нового автомобіля, що визначена у розмірі 495254,60 грн., коефіцієнти фізичного зносу експертом не застосовувались.

Оскільки, відповідно до умов договору страхування № 0009676 від 05.04.2005 року страхова сума і дійсна вартість автомобіля Cadillak Escalade, державний реєстраційний номер 76290 РВ визначена у розмірі 471 700,00 грн. (при страхування без урахування фізичного зносу), а експертом ціна аналогічного нового автомобіля визначена у розмірі 495 254,60 грн. (також без урахування зносу), то суд першої інстанції необгрунтовано застосував суму у розмірі 360 782,15 грн., як матеріальний збиток.

На підставі викладеного, сума основного боргу, що підлягає стягненню з відповідача становить (424 530,00 - 250 000,00) х 40% = 69 812,00 грн.

Пунктом 3.4.7. договору № 18-ФП/ОЗ від 08.12.2003р. Перестраховик зобов’язується сплатити Перестрахувальнику пеню за несвоєчасне виконання зобов’язань у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки НБУ) від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання становить (69 812,00 грн. х 0,1 % х 273 дні (з 01.07.2006р. - день, коли зобов'язання мало бути виконано по 30.03.2007р. - день винесення ухвали про порушення провадження у справі) = 19 058,68 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три проценти річних з простроченої суми становлять 69 812,00 грн. х 3% х 273 дні / 365 дні = 1 566,47 грн.

Величини індексів інфляції липень 2006 – березень 2007 року за даними Державного комітету статистики України становить 69812,00 грн. х 1,009 х 1,000 х 1,020 х 1,026 х 1,018 х 1,009 х 1,005 х 1,006 х 1,002 = 76653,58 грн.

Отже, збитки від інфляції становлять (76653,58 – 69812,00) = 6841,58 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнено 97278,73 грн. (69812,00 грн. – основний борг + 19058,68 грн. пеня + 1566,47 грн. 3% річних + 6841,58 грн. – збитки від інфляції).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” підлягає задоволенню, отже рішення суду першої інстанції повинно бути скасовано, а апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Веско” - залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 101- 106 ГПК України, колегія, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Веско” залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” задовольнити.

Рішення Господарського суду м. Києва у справі № 18/209 від 20.03.2008р. скасувати.

Позов Акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” до Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Веско” про стягнення грошового відшкодування та пені за прострочення виконання зобов’язання задовольнити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Веско” (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72, ) а у випадку відсутності коштів – з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Акціонерного товариства “Українська пожежно-страхова компанія” (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40, ) суму 97278,73 грн. (69812,00 грн. – основний борг + 19058,68 грн. пеня + 1566,47 грн. 3% річних + 6841,58 грн. – збитки від інфляції) та 309,02 грн. грн. витрат по сплаті державного мита за перегляд рішення в апеляційному порядку, 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 972,79 грн. державного мита за розгляд справи в суді першої інстанції.

Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

Матеріали справи № 18/209 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Шипко В.В.

Судді                                                                                          Борисенко І.В.

Розваляєва Т.С.