ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2008 р.

Справа № 9/70

Господарський суд Івано-Франківської області у складі суду: судді Фанди Оксани Михайлівни при секретарі судового засідання Чмихові Юрію Анатолійовичу розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ПП "Скол" вул. Вовчинецька, 26,Івано - Франківськ,,76000

до відповідача Івано-Франківська міська рада вул.Грушевського,21,Івано-Франківськ,76000

про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 0, 4446 га, розташованої по вул. Василишина, 20, укладений 13.05.04 року між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та ПП "Скол"

За участі представників сторін:

Від позивача: Деренько Зоряна Михайлівна - представник, (довіреність № 2480 від 08.07.2008 року.)

Від відповідача: Сегін Ігор Романович - головний спеціаліст юридичного відділу, (довіреність № 1073/01-17/07-в від 18.06.2007 року.)

СУТЬ СПОРУ: заявлено вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 0,4446 га., розташованої по вул. Василишина, 20, від 13.05.2004 року між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та приватним підприємством "Скол".

Представник позивача позовні вимоги підтвердив в повному обсязі та просив суд їх задоволити. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

13.05.2004 року між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, який діяв у відповідності до її рішення від 25.01.2002 року "Про делегування окремих повноважень щодо управління землями міста", та приватним підприємством "Скол" був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,4446 га., розташованої по вул. Василишина, 20. Даний договір укладено на 3 роки. Функціональне призначення земельної ділянки, що надавалася у оренду, пов'язувалось із розміщенням виробничої бази.

В процесі дії договору Позивач побудував на орендованій земельній ділянці виробничу базу (адміністративний будинок, цехи, майстерні, склад) та отримав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.01.2006 року. 25.04.2007 року внаслідок договору купівлі-продажу, вищезгадана виробнича база перейшла у власність ТзОВ "Галичинабуд". На даний момент у власності ПП "Скол" немає жодного об'єкта нерухомого майна на земельній ділянці, що була надана йому в оренду, окрім того, після передачі виробничої бази ТзОВ "Галичинабуд" Позивач взагалі не користується цією землею, і не використовує її у господарських цілях.

Представник позивача зазначив, що з переходом права власності на виробничу базу до ТзОВ "Галичинабуд", у даного товариства виникло право оформити користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена, що передбачено ч. 2.ст. 120 Земельного кодексу України, а тому у Позивача немає жодних правових підстав надалі орендувати дану землю.

17.01.2008 року Позивач звернувся до Івано-Франківської міської ради з пропозицією розірвати договір оренди земельної ділянки від 13.05.2004 року, у зв'язку із проджем виробничої бази, для розміщення якої земельна ділянка надавалась у платне володіння і користування, однак відповіді не отримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, та просив суд в їх задоволенні відмовити. В обгрунтування заявлених заперечень представник відповідача вказав наступне.

13.05.2004 року між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, який діяв у відповідності до її рішення від 25.01.2002 року "Про делегування окремих повноважень щодо управління землями міста", та приватним підприємством "Скол" був укладений дговір оренди земельної ділянки площею 0,4446 га., розташованої по вул. Василишина, 20.

Відповідно до Цивільного кодексу України договір може бути змінений або розірваний у разі істотної зміни умов договору. У даному випадку цільове призначення земельної ділянки не змінилося, а змінилося лише функціональне призначення, вказана зміна не є істотною умовою договору, а тому нема причин для його розірвання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що 13.05.2004 року між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, який діяв у відповідності до її рішення від 25.01.2002 року "Про делегування окремих повноважень щодо управління землями міста", та приватним підприємством "Скол" був укладений дговір оренди земельної ділянки площею 0,4446 га., розташованої по вул. Василишина, 20. Згідно п. 5.1. Договір укладено на три роки.

Відповідно до п. 1.2. Договору цільове (функціональне) призначення орендованої земельної ділянки пов'язувалось із розміщенням виробничої бази.

25.04.2007 року між ПП "Скол" (Позивачем) та ТзОВ "Галичинабуд" укладено договір купівлі-продажу, за яким вищезгадана виробнича база перейшла у власність ТзОв "Галичинабуд", що підтверджуться договором купівлі-продажу від 25.04.2007 року, та витягом з Державного реєстру правочинів № 3899784, від 26.04.2007 року.

Згідно ст. 120 Земельного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Суд вважає за необхідне зауважити наступне, згідно ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Приписами ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 763 Цивільного кодексу України, договір укладається на строк, встановлений договором. Згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено, аналогічна умова передбачена в договорі оренди землі від 13.05.2004 року, п. 6.3.1. Оскільки п. 5.1. передбачено, що даний Договір укладено строком на три роки, отже строк дії договору закінчився на момент звернення Позивача до суду.

За наведених обставин в суду відсутні правові підстави для розірвання договору оренди землі від 13.05.2004 року, оскільки даний договір є припиненим у звязку з закінченням строку на який було укладено договір, а права Позивача за захистом яких він звертається не були порушені.

Відповідно до вищевказаного в суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. В позові слід відмовити.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст., 763 Цивільного кодексу України, ст.120 Земельного кодексу України, ст. 31 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення оформлене та підписане відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 01.08.2008 року.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________