ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2008

Справа №2-3/3531-2008

За позовом ВАТ «Сімферопольський моторний завод», м. Сімферополь ( м. Сімферополь, вул.. Г.Васильєва,27 А)

До відповідача ТОВ «Сімферопольмоноліт», м. Сімферополь (м. Сімферополь, бул. Леніна,15/1, оф.18)

Про стягнення 3 493,31 грн.

Суддя Соколова І.О.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – представник Качуровський К.О., дор. № 1 від 15.02.08 р.

Від відповідача – директор Тимонин В.В.

Обставини справи: Позивач – ВАТ «Сімферопольський моторний завод», м. Сімферополь звернувся з позовом до Господарського суду АРК про стягнення з відповідача – ТОВ «Сімферопольмоноліт», м. Сімферополь 3 493,31 грн., в тому числі 1776,67 грн. заборгованості з орендної плати по договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.08р., штрафних санкцій ( штраф та пеня) у розмірі 1662,34 грн. та 54,30 грн. -3 % річних.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, у порушення умов договору оренди нежитлових приміщень від 05.01.08 р., має заборгованість з орендної плати за лютий 2008 р. та за період з 01 по 11.03.2008 р. у розмірі 1776,68 грн.

Крим того, на підставі п.9.1. договору оренди він повинен сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочку платежу орендної плати.

Позивач також вважає, що на підставі п. 9.1. вказаного договору, відповідач за несвоєчасне повернення об’єкту оренди повинен сплатити штраф у розмірі орендної плати за 1 місяць, а також 3 % річних на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позов та у судовому засіданні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що 24.01.2008 р. спрямував до позивача лист, в якому повідомив про дострокове розірвання договору оренди нежитлова них приміщень від 01.01.08р. з 31.01.2008 р.

Крим того, відповідач просить суд врахувати, що 31.01.2008 р. ТОВ «Сімферопольмоноліт», м. Сімферополь звільнило об’єкт оренди та повернув ключі від орендованого приміщення, а тому вважає, що не має заборгованості з орендної плати та не повинен сплачувати які – небудь штрафні санкції.

У засіданні суду 22.05.2008 р. оголошувалась перерва до 23.05.08 р. для надання сторонами додаткових документів.

23.05.2008 р. судове засідання було продовжено за участю представників сторін.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач вимоги позивача не визнав за підставами, викладеними у відзиві на позов ( а.с. 27).

Відповідач також звернув увагу суду не те, що об’єкт оренди був переданий йому позивачем в незадовільному стані, так як у приміщенні не було опалювання, а тому використати орендоване приміщення за цільовим призначенням було неможливе.

Крим того, відповідач пояснив суду, що вже 01.02.2008 р. він уклав договір оренди нежитлових приміщень з іншим орендодавцем та взяв в оренду інше нежитлове приміщення по вул.. Леніна/Гагаріна 15 /1 кв. 18.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

встановив:

01.01.2008 р. між ВАТ «Сімферопольський моторний завод»( орендодавець) та ТОВ «Сімферополь Моноліт», м. Сімферополь ( орендар) був укладений договір оренди нежитлових приміщень б/н, у відповідності з яким ТОВ «Сімферопольмоноліт» отримав право тимчасового користування ( оренду) відособленим приміщенням площею 52, 00 кв.м., розташованим за адресою: м. Сімферополь, вул.. ген. Васильєва, 27-а ( ас. 7-9).

У відповідності з п.3.2. розділу 3 « Порядок передачі приміщень в оренду» договору оренди нежилих приміщень б/н від 01.01.2008 р., передача в оренду об’єкту оренди здійснювалось за актом здачі, який був підписаний сторонами 01.01.2008 р. (а.с. 10).

Із цього акту вбачається, що на момент передачі приміщення було детально оглядено орендатором, тобто ТОВ «Сімферопольмоноліт» та прийнято за технічним станом, а також систем енергозабезпечення, які знаходиться в задовільному стані.

Як вбачається із умов договору, строк договору оренди був встановлений сторонами до 30.11.2008 р. ( п. 4.1. договору).

Згідно п. 4.4 розділу 4 «Термін оренди» Договору, про бажання достроково розірвати договір оренди орендар - ТОВ «Сімферопольмоноліт» повинен був повідомити орендодавця - ВАТ «Сімферопольський моторний завод» не менше чим за 1 місяць до передбачуваної дати розірвання.

Однак, ТОВ «Сімферопольмоноліт» своїм листом від 24.01.2008г. вих. № 331/01 заявив про бажання достроково розірвати договір оренди нежилих приміщень б/н від 01.01.2008р. з 31 січня 2008р. ( а.с. 22).

Зазначений лист був одержаний ВАТ «Сімферопольський моторний завод» тільки 11 лютого 2008р., отже, за думкою позивача, договір може вважатись розірваним тільки з 11 березня 2008р.

Згідно п. 8.1 розділу 8 договору після закінчення терміну оренди орендатор зобов'язаний впродовж 5 (п'яти) днів передати орендодавцеві об'єкт оренди по актом повернення.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що в момент підписання акту повернення орендатор передає орендодавцю комплект ключів від орендуємих приміщень.

Однак, за станом на 21 березня 2008р. повернення позивачу приміщення по акту ВАТ «Сімферопольський моторний завод» не було проведене.

Відповідач не зміг надати суду належно оформленого та підписаний обома сторонами акт повернення майна об’єкту, що передбачено п.8.1. розділу 8 вказаного договору оренди.

Згідно п. 5.2 розділу 5 договору, орендна плата повинна сплачуватись щомісячно в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця авансом в строк до 5-го числа оплачуваного місяця.

У відповідності с п. 5.1 розділу 5 Договору, розмір орендної плати вноситься орендарем виходячи з розрахунку 25,00 (Двадцять п'ять) грн. за один кв. метр в місяць і складає 1300,00 ( одна тисяча триста) грн. в місяць (з урахуванням ПДВ).

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, діючого з 01.01.2004 р. одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Однак, за станом на 21.03.2008р. відповідач, у порушення умов договору та діючого законодавства не розрахувався з позивачем за орендну плату за лютий 2008 р. та за період з 01 по 11.03.2008 р., у зв’язку з чим, згідно розрахунку позивача, розмір заборгованості з орендної плати становить 1776,67 грн. ( а.с. 23).

Пунктом п. 9.1. розділу 9 договору була встановлена відповідальність орендаря за несвоєчасний взнос орендної плати - пеня у розмірі подвійної облікової ставку -НБУ за кожен день прострочення платежу та відповідальність орендаря за несвоєчасне повернення об’єкту оренди - штраф у розмірі орендної плати за один місяць.

Так, згідно розрахунку позивача, штраф за несвоєчасне повернення об'єкту оренди складає 1300,00 грн., а сума пені за період з 06.02.08 р. по 21.03.08 р. складає 362,34 грн.

Крім того, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач наполягає на стягненні з відповідача 3 % річних від простроченої суми, що складає 54,30 грн.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 1776,67 грн. заборгованості з орендної по договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.08р., 1300 грн. штрафу за несвоєчасне повернення об’єкту оренди, 362,34 грн. пені за несвоєчасне перерахування орендної плати, 54,30 грн. -3 % річних, а всього 3493,31 грн.

Суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню у зв’язку з наступним:

Так, згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, діючого з 01.01.2004 р. одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.. 546 Цивільного кодексу України та ст.. 230 Господарського кодексу України виконання зобов’язань може забезпечуватись в тому числі неустойкою.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.529 Цивільного кодексу України, під неустойкою розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 3 Закону України « Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого плату же та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст.. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми ( неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 4 Закону України « Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» передбачено, що пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку – одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України також встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крим того, згідно п. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки за користування річчю за час прострочення повернення речі.

Так, суд вважає, що твердження відповідача про те, що об’єкт був переданий йому в незадовільному стані спростовується п.1.4. договору та підписаним ТОВ «Сімферопольмоноліт» без яких – небудь заперечень актом передачі об’єкту оренди від 01.01.08 р.

Також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи заперечення відповідача стосовно звільнення об’єкту оренди з 31.01.08 р., так як наданий відповідачем акт повернення нежитлових приміщень від 31.01.08 р. є одностороннім, так як у встановленому порядку він не підписаний представником позивача.

Тому заперечення відповідача, викладені у судовому засіданні та у відзиві на позов, не можуть бути прийняті судом до уваги.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача по даній справі підлягають задоволенню, тому що вони підтверджуються матеріалами справи та засновані на нормах чинного законодавства.

Витрати по оплаті держмита та судові витрати, пов'язані зі сплатою інформаційно-технічних послуг із забезпечення судового процесу, підлягають віднесенню на відповідача згідно з ст. 49 ГПК України.

З обліком викладеного, керуючись, ст. ст. 49, 77, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРIШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ТОВ «Сімферопольмоноліт» ( юр.адреса: м. Сімферополь, вул.. Генерала Васильєва, 27-а, поштова адреса: м. Сімферополь, бульвар Леніна, 15/1 оф. 18, р/р 24 в ТОВ АКБ «Фінансова ініціатива», МФО 380054) на користь ВАТ «Сімферопольський моторний завод» ( м. Сімферополь, вул.. ген. Васильєва, 27-а, код ЕДРПОУ 03112751, р/р 001 в СФ АБ «Київська Русь», м. Сімферополь», МФО 384793, ІІН 98) 1776,67 грн. заборгованості з орендної плати по договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.08р., 1300 грн. штрафу за несвоєчасне повернення об’єкту оренди, 362,34 грн. пені за несвоєчасне перерахування орендної плати, 54,30 грн. -3 % річних, а всього 3493,31 грн., витрати по держмиту у розмірі 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення підписане суддею 28.05.2008 р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Соколова І.А.