ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.05.08
р.
Справа № 40/40

Суддя
господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

Присекретарі
судового засідання Ротар Н.Ю.

Розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом Костянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі
Управління комунального господарства Костянтинівської міської ради м.
Костянтинівка

до
відповідача фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 м. Костянтинівна

про
стягнення 2 699 грн.53 коп.

за
участю:

прокурора
Лисенко С.І.

представників
сторін:

від
позивача  Чумаков О.О. - начальник  відділу

від
відповідача ОСОБА_2- представник за нотаріально посвідченою довіреністю

Суть спору:

Костянтинівський міжрайонний
прокурора в інтересах держави в особі Управління комунального господарства
Костянтинівської міської ради звернувся до господарського суду з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення з останнього боргу зі
орендній плати в сумі 2 677 грн. 92 коп. та пені за прострочення виконання
грошових зобов'язань в сумі 21 грн. 61 коп. згідно договору оренди № 255 від
01.04.07р.

Судом з урахуванням вимог ст.
ст. 42, 43 ГПК України  сторонам, на час
слухання спору, створені  всі необхідні
умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування
законодавства.

У судовому засіданні з метою
усунення суперечностей та розбіжностей у доводах та доказах сторін з 10 год.15
хвил. 13.05.08р. по 11 год.40 хвил. 13.05.08р. відповідно до приписів ст.77 ГПК
України  оголошено перерву.

За клопотанням однієї сторони, погодженим з
другою стороною, спір було вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено
частиною першої статті 69 ГПК України.

З'ясувавши  фактичні
обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію
відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи
та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги висновок
прокурора, доводи представника позивача та відповідача, суд встановив:

Відповідач  позов прокурора не визнав, мотивуючи свої
заперечення наступними обставинами:

-  позивачем порушені вимоги пункту 9.2
договору  оренд №255 від 1.04.07р. де
зазначено, що всі зміни та доповнення до нього оформляються у письмової формі
та набирають чинності з моменту  їх  підписання сторонами;

- ним
своєчасно з урахуванням встановленого розміру орендної плати, здійснювалися
платежі за січень, лютий, березень, квітень, травень та червень 2007р;

- з
липня 2007р. після вручення додаткової угоди ( вона датована 27.06.07р.),  новий розмір орендної плати суттєво змінив та
погіршив фінансовий стан відповідача (відбулося збільшення ї розміру орендної
плати в 2,5 рази  в порівнянні з
встановленою в договорі). У зв'язку з чим відповідач відмовився від підписання
додаткової угоди,  оскільки  за своїм змістом вона суперечить договору та
порушує його охоронювані законом інтереси та права ;

-
таким  чином втрати  місцевого бюджету виникла за виною позивача,
як органа місцевого самоврядування, а тому позов прокурора необґрунтований та
не підлягає задоволенню.

До прийняття рішення по справі
прокурор та позивач, використовуючи своє право передбачене ст. 22 ГПК України
уточнили розмір позовних вимог, в результаті чого просять стягнути з
відповідача борг в сумі 5 282 грн. 24 коп. та пеню в сумі 21 грн.61 коп. за
прострочення виконання грошових зобов'язань згідно договору №255 від
01.04.07р..

Із матеріалів справи вбачається,  що 1.04.07р. між орендодавцем - Управлінням
комунального господарства Костянтинівської міської ради та орендарем - фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1, було укладено договір оренди комунального майна -
нежитлового приміщення, загальною площею 86,0 кв.м., розташованого за
адресою:  Донецька область, м.
Костянтинівна, вул. Б. Хмельницького, 6 для торгівлі продовольчими товарами.

Згідно
з умовами договору орендодавець здав, а орендар прийняв у строкове платне
користування зазначене вище нежитлове приміщення. Термін дії договору
встановлено з 1 квітня 2007р. до 1 березня 2008р. з можливістю його продовження
на тих самих умовах відповідно до рішення органів місцевого самоврядування.

Пунктом
3 договору встановлена орендна плата у сумі 237 грн. 05 коп. за перший місяць.
Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом
корегування розміру місячної орендної плати за минулий місяць з урахуванням
індексу інфляції за поточний місяць.

Цим
же пунктом договору передбачена можливість зміни розміру орендної плати  однією із сторін у випадках зміни методики
розрахунку та порядку використання орендної плати. Натомість і у тому випадку,
коли незалежно від  волевиявлення сторін
змінився стан об'єкту оренди, а також в інших випадках передбачених
законодавчими актами України.

Вступ
Орендаря у тимчасове платне володіння та користування нежитловим приміщенням відбувається
на підставі акту прийому - передачі , що відповідає пунктам 2.5. та 4.1.
договору. Крім того, сторонами  вміщено
застереження  до цього пункту договору
відповідно до якого, зазначено, що у випадку не підписання акту
прийому-передачі  договір вважається
неукладеним.

У
випадку закінчення строку дії договору або у випадку його розірвання, орендар
повертає за актом прийому-передачі
об'єкт оренди орендодавцю.

Пунктом
3.5. договору сторони встановили, що орендну плату орендар перераховує
щомісячно до першого числа наступного місяця, за умови підписання акту
прийому-передачі нерухомого майна, як це зазначено у пункті 3.4 укладеного
договору.

Начебто,
на думку прокурора, відповідач за період з 01.07.07р. по 01.01.08р. несвоєчасно
та не в повному обсязі сплачував орендну плату, в результаті чого станом
на  01.01.08р. за ним утворився борг в
сумі 2677 грн. 92 коп., який прокурор та позивач намагаються стягнути.

Оскільки
мало місце несвоєчасне внесення платежів з орендної плати, прокурор намагається
стягнути з відповідача пеню, яка знайшла своє відображення у пункті 6.1  договору, і за період  з вересня 2007р. по грудень 2008р. дорівнює
21 грн. 61 коп.

Майно
належить державі і знаходиться у комунальній власності, тому прокурор наполягає
на задоволенні позову, оскільки відбувається порушення економічних інтересів
держави, у зв'язку з ненадходженням до місцевого бюджету грошових коштів . які
повинні забезпечувати виконання міських соціально - економічних інтересів.

Судом
дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. За своєю правовою природою
між сторонами укладено договір  оренди.

З
урахуванням вимог ст. 10 закону України " Про оренду державного та
комунального майна", ст. 638 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України
сторони досягли суттєвих  умов договору
оренди,  у тому числі щодо розміру
орендної плати.

Укладений
договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а
саме майново-господарських зобов'язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК
України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є
обов'язковим  за його умовами до
виконання сторонами.

ОСОБА_1
є фізичною особою - підприємцем, зареєстрованим у встановленому законом порядку
згідно свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_1, виданого державним
реєстратором 27.05.99р. за номером 2 000302. А саме, учасниками
судового процесу по даній справі є суб'єкти господарювання в розумінні статті
55 ГК України, отже між ними  і виникло
господарське зобов'язання.

Пункт
1 ст. 759 ЦК України як загальна норма права визначає, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Стаття
283 ГК України як спеціальна норма передбачає, що за договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення господарської діяльності.

За
змістом статті 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як
встановлено судом,  03.07.07р.
позивач  листом за №962 надіслав
відповідачу проект додаткової угоди від
27.06.08р. до договору, в якому запропонував збільшити розмір орендної
плати за перший місяць до 633 грн. 67 коп.
та 3 685 грн.75 коп. за рік, яку відповідач отримав 30.07.08р.  Зі змістом додаткової угоди до договору
відповідач не погодився , не підписав Ії та 30.08.07р. надіслав на адресу
позивача  відповідну відповідь.

Підставою
зміни орендної плати слугувало Положення про управління комунального
господарства, вимоги Закону України “ Про оренду державного та комунального
майна”, рішення виконкому міської ради від 26.06.07р. за № 5/18-334 “ По
внесення змін до рішення міської ради від 23.02.06р. за № IV/ 36-753 “ Про
затвердження Положення про надання в оренду майна комунальної власності
територіальної громади м. Костянтинівка, методика розрахунку та порядку
використання плати за оренду комунального майна та орендних ставок.

Статтю
188 ГК України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне,
зокрема, змінити договір, повинна надіслати пропозицію про  це другій стороні, яка у 20 - денний строк
після одержання такої пропозиції повідомляє іншу сторону про результати її
розгляду.

Прокурор
та позивач помилково дійшли висновку про погодження сторонами договору змін,
передбачених проектом додаткової угоди від 27.06.07р., та не звернули увагу не
те, що орендар не підписав зазначений проект додаткової угоди та водночас
листом від 30.08.07р.  запропонував орендодавцю
письмово обґрунтувати збільшення розміру орендної плати, вважаючи, що ним
своєчасно на протязі використання приміщення за своїм цільовим призначенням
здійснюються платежі з орендної плати
(квитанції  про сплату орендної
плати додаються). Відповідь на цей лист орендодавцем не надана.

Частиною
четвертою статті 188 ГК України визначено, що у разі якщо сторони не досягли
згоди щодо зміни договору або у разі недодержання відповіді у встановлений
строк, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Орендодавець
стосовно зазначеного питання до суду не звертався. Згідно зі статтями 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та заперечень, а обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

З
урахуванням викладено судом з'ясовано, що додаткова угода не змінює умов
договору щодо розміру орендної плати, оскільки орендарем ця угода не підписана.
Таким чином, умови договору в частині, передбаченій додатковою угодою,
залишилися незмінними.

Крім
того судом встановлено, що фактична передача орендодавцем  нежитлового приміщення у платне користування
орендарю  не відбулася, оскільки
матеріали справи не містять посилання на акт прийому - передачі, що викликає
сумнів відносно обґрунтованого нарахування позивачем орендної плати за увесь
час прострочення.

Сторонами
не заперечується той факт, що на підставі акту прийому - передачі від
27.12.07р. орендарем було повернуто спірне приміщення на адресу орендодавця.
Таким чином відповідно до приписів частини другої ст.795 ЦК України договір
припинив свою дію.

На
час слухання справи позивач повідомив суд про те, що відповідач перерахував
згідно квитанції № 11145.517.2 за жовтень 2007р.  орендні платежі за використання майна в сумі
270 грн.00 коп., виходячи із узгодженого між сторонами розрахунку орендної
плати в розмірі 237 грн.95 коп., однак після звернення прокурора з позовом.

За
таких обставин провадження у справі щодо стягнення з відповідача орендної плати
в сумі 270 грн. 00 коп. слід припинити на підставі п.11 ст. 80 ГПК України, у
зв'язку з відсутністю предмету спору. Слід зазначити, що припинення провадження
у справі відносно  вказаної сумі
здійснюється судом  з урахуванням того,
що її оплата відповідачем здійснено до встановлення позивачем у односторонньому
порядку  змін до розміру  орендної плати  та методики
її розрахунку.

Умови
договору в частині зміни орендної плати залишилися без змін, а тому суд не
вбачає підстав для задоволення позову прокурора щодо стягнення решти частини
орендної плати.

У
зв'язку з цим, суд вважає позов прокурора щодо стягнення  з відповідача решти частини орендних платежів
в  сумі 2 407 грн. 92 коп. грн.
необґрунтованим, а тому не підлягаючим задоволенню.

Оскільки
не існує основного зобов'язання, то позов прокурора відносно стягнення з
відповідача додаткових вимог у вигляді пені в сумі 21 грн. 61 коп. за
прострочення внесення орендних платежів також необґрунтовані, і не підлягають
задоволенню.

Статтею
49 ГПК України передбачено, що у випадку звільнення позивача у встановленому
порядку від сплати державного мита, воно підлягає стягненню з відповідача в
доход державного бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо
відповідача не звільнений від сплати державного мита.

Якщо
спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд  має право покласти на неї державне мито
незалежно від результатів вирішення спору. За таких обставин розподіл державного
мита та збору на інформаційне - технічне забезпечення судового процесу не
вирішується судом , оскільки спір виник внаслідок неправильних дій позивача.

У
зв'язку з тим, що у судовому засіданні за згодою прокурора та представника
позивача було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно ч. 3
ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання, оформленого згідно статті 84 ГПК України.

На
підставі викладеного керуючись  ст. ст.  22, 42, 43, 44,  49, 69, 77, п. 11 ст. 80, ст. ст. 82,  84, ч. 3 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

1.Провадження
у справі щодо стягнення з відповідача орендних платежів в  сумі 207 грн. 00 коп. припинити.

2.У  задоволенні
позовних вимог прокурора  щодо
стягнення з відповідача    несвоєчасно
внесених орендних платежів в  сумі 2 407
грн. 92 коп. відмовити.

3.У
задоволенні позовних вимог прокурора щодо стягнення пені в сумі 21 грн.61 коп.
за прострочення внесення орендних платежів відмовити.

4.Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
підписання.

Суддя
Підченко Ю.О.

Дата підписання рішення,
оформленого у відповідності зі ст. 84 ГПК України: 19.05.08р.