ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2008 р.

№ 36/18

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Першиков Є.В.

суддів

Данилової Т.Б.

Ходаківської І.П.

розглянувши

касаційне подання

Заступника прокурора м. Києва

на

постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.04.08 р.

у справі

№ 36/18 господарського суду м. Києва

за позовом

Заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів

до

тертя особа

Київської міської ради

Товариство з обмеженою відповідальністю "Катена –плюс"

про

визнання недійсним рішення

З участю представників сторін:

від позивача –не з’явилися

від Генеральної прокуратури України –Рудак О.В., прокурор відділу

від відповідача –Тхорик С.М., за довіреністю

від третьої особи –Дмітрієв О.О., за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Заступника прокурора м. Києва звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 28.12.2004 № 1097/2507 „Про передачу TOB „Катена-плюс" земельної ділянки для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення з підземним паркінгом на вул. Березняківскій, 36-б у Дніпровському районі міста Києва".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2008 р. у справі №36/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.08 р., у позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, прокурор звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2008 р. у справі №36/18 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.04.08 р. з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права; прийняти нове рішення, яким задовольнити позов прокурора.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, рішенням Київської міської ради від 28.12.2004 № 1097/2507 затверджено проект відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю „Катена - плюс" та передано у довгострокову оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 0,34 га. для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення з підземним паркінгом на вул. Березняківській 36-б у Дніпровському районі міста Києва за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.

13.05.2005 між Київською міською радою як орендодавцем та TOB „Катена - плюс" як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого п          орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 28.12.2004 № 1094/2507 за           Актом приймання-передачі передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку, місце розташування якої вул.БерезняківськІй, 36-б у Дніпровському районі міста Києва.

Вказаний договір посвідчений нотаріально та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 17.05.2005 №66-6-00263.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України, переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить, зокрема, право розпорядження землями територіальної громади міста та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно положень статті 124 Земельного кодексу України, в редакції чинній на момент винесення рішення відповідачем, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Статтею 6 Закону України „Про оренду землі" визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим          та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи подається до відповідної державної адміністрації або ради, які в межах своїх повноважень приймають рішення про надання земельної ділянки.

Згідно з Порядком набуття права на землю юридичними особами та громадянами в м.Києві, затвердженого рішенням Київради від 14.03.2002 № 313/1747, Головкиївархітектура, відповідний орган охорони культурної спадщини, державне управління екології та природних ресурсів в м.Києві, міська санітарно-епідеміологічна станція подають до управління земельних ресурсів висновки щодо відведення земельної           ділянки відповідно до своєї компетенції із зазначенням умов та обмежень. За наявності

негативних висновків Головкиївархітектури, відповідного органу охорони культурної спадщини. Державного управління екології та природних ресурсів в м. Києві, міської санітарно-епідеміологічної станції щодо надання земельних ділянок в постійне користування, передачі їх в оренду та у власність, оформлення права користування           землею остаточне рішення з цих питань приймається на пленарному засіданні Київської          міської ради.

Попередніми судовими інстанціями встановлено погодження надання земельної ділянки всіма необхідними органами, визначеними ст. 123 Земельного кодексу України, що підтверджується висновком Головного управління містобудування,           архітектури та дизайну міського середовища від 15.10.2004 № 19-9527, висновком           Головного державного санітарного лікаря м. Києва № 338 від 22.10.2004, листом Головного управління охорони культурної спадщини від 01.11.2004 N 2061-09/5512 та висновком Головного управління земельних ресурсів.

Вищезазначеними висновками спростовуються доводи прокурора про порушення ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України при прийнятті відповідачем оспорюваного рішення.

Стосовно посилання прокурора на непроведення громадських слухань мешканців Дніпровського району, судом правомірно враховано, що рішення Київської міської ради № 438/3014 „Про порядок обговорення містобудівної документації в м. Києві" прийнято 16.05.2005р. тобто після прийняття оспорюваного рішення.

Судова колегія зазначає, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції, органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Оскільки за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а оспорюване рішення Київської міської ради від 28.12.2004 №1097/2507 прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства у господарського суду немає правових підстав для визнання зазначеного рішення недійсним.

За таких обставин, судове рішення винесено у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому касаційне подання Заступника прокурора міста Києва не підлягає задоволенню

Відповідно до ст.ст. 85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-9, 111-7, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора м. Києва у справі № 36/18 господарського суду м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.04.08 р. у справі № 36/18 господарського суду м. Києва залишити без змін.

Головуючий суддя Є. Першиков

Судді Т. Данилова

І. Ходаківська