ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.08                                                                                 Справа № 6/108.

Суддя Василенко Т.А.., розглянувши матеріали справи за позовом

Відділу капітального будівництва Алчевської міської ради, м. Алчевськ Луганської області

до Колективного підприємства Алчевського управління “Спецмонтаж”, м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 14 574 грн. 20 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача – Ломакіна О.В., дов. № 511 від 31.07.08;

Волошина О.В., дов. № 522 від 04.08.08;

від відповідача –Березовий В.І, паспорт серії ЕМ № 33404 від 15.09.1999р.;

Бобровничий В.Є., дов. № 120 від 12.06.08;

В судовому засіданні 04.08.08 оголошено перерву у порядку ст.77 ГПК України до 18.08.08

в с т а н о в и в :

Обставини справи: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у сумі 14 574 грн. 20 коп.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву, за якими з позовними вимогами не погодився та зокрема зазначив, що згідно з кошторисом до договору вартість робіт складає 176 849 грн. 67 коп., акти приймання виконаних робіт підписані на суму 176 849 грн. 67 коп. та відповідачем перераховано 176 849 грн. 67 коп.

Дослідивши обставини справи, додатково надані матеріали, вислухавши представника позивача, суд прийшов до наступного.

28.01.06 між сторонами у справі був підписаний контракт № 41 на виконання капітального ремонту з відновлення систем життєзабезпечення житлових будинків в м. Алчевську, за умовами якого Відділ капітального будівництва Алчевської міської ради –«Замовник «за договором –відповідач у справі, доручає, а КП Алчевське управління «Спец монтаж»- «Підрядник»за договором –позивач у справі, приймає на себе виконання капітального ремонту з відновлення систем життєзабезпечення житлових будинків №№ 25, 31, 57 по пр. Металургів, №№ 7,9,9а, 19а по вул. Гмирі, №№ 2, 4, 6, 8 по вул. Спортивна у м. Алчевську.

Пунктом 3.1 договору сторони узгодили, що договірна вартість виконаних робіт складає 176 849 грн. 67 коп.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що відповідач здійснює щомісячні проміжні платежі за виконані роботи на підставі акту (форма №3), підписаного повноважними представниками сторін. Оплата фактично виконаних робіт здійснюється відповідачем при наявності повного пакету документів (довідка КБ-2, довідка Ф-3, приймально передаточний акт, накладні на матеріали, акти скритих робіт, сертифікати якості на матеріали, калькуляція розцінок і калькуляція на машини та механізми).

На виконання умов договору, відповідачем були виконані певні роботи на суму 176 849 грн. 67 коп., а позивачем оплачена вказана сума.

В той же час, позивач звернувся до суду із даним позовом, за яким зазначив, що у період з 06.06.06 по 01.07.06 КРУ в Луганській області було проведено позапланову перевірку, за результатами якої встановлено, що у актах виконаних робіт за договором притінено елементні кошторисні норми на неодноразове звернення і спуск системи водою по обґрунтуванням Р15-166-2 та Р15-166-3 та додатково враховано роботу по гідравлічному випробуванню системи водою по обґрунтуванню Р15-29-2. З урахуванням висновків за актом перевірки відповідач вказує, що в наслідок перерахування кошторисних норм сталося необґрунтоване завищенні вартості на суму 14 191 грн. 20 коп.

Також, до актів включені витрати електроенергії, яка при виконанні робіт використовувалася безкоштовно, але з оплати не виключена у розмірі 383 грн. 00 коп.

Тобто, за розрахунком позивача надмірно сплачена відповідачеві сума складає 14 574 грн. 20 коп.

Окрім цього, позивач посилається на те, що постановою господарського суду Луганської області від 10.07.07 у рамках справи № 9/278 пн-ад його було зобов’язано виконати вимогу № 15-14/4930 від 18.08.06, а саме: вжити заходів щодо відшкодування сум резервного фонду надмірно сплачених підрядним організаціям та не відшкодованих на час складання вимоги.

Свої вимоги позивач обґрунтовує також посиланням на ст. 1212, 1213 ЦК України.

Відповідач з позовними вимогами не погодився та надав відповідні заперечення.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

За своїм змістом та правовою природою контракт 41 від 30.11.2001. є договором підряду.

Стаття 837 Цивільного кодексу України передбачає , що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заяви про них підряднику.

Як свідчать матеріали справи, в тому числі акти приймання виконаних робіт (аркуші справи 45 –84), підписані представниками позивача і відповідача без зауважень, а також визнано сторонами, відповідачем на виконання умов контракту були виконані роботи на загальну суму 176 849 грн. 67 коп., які позивачем оплачені у повному обсязі.

Вказані дії сторін виконувалися на підставі контракту та відповідають локальним кошторисам станом на січень 2006 року.

Згідно зі ст.1212 ЦК України особа, яка одержала майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути безпідставно придбане майно цій особі. В той же час, особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстави, за якими воно було отримано, з часом відпали.

У даному випадку із матеріалів справи вбачається, що оплата позивачем здійснювалася на підставі умов договору, попередніх кошторисів та актів виконаних робіт на загальну суму 176 849 грн. 67 коп. Разом з цим, прийняття вказаних коштів здійснювалося відповідачем також на підставі зазначених вище доказів, підписаних між сторонами.

В силу статей 42, 43, 33 ГПК України правосуддя в господарських сулах здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вказані положення позивач при зверненні з позовом мав обґрунтувати свої вимоги поданими суду доказами, а відповідач –спростувати доводи позивача. Тобто, виходячи з наведених приписів, згідно з принципом змагальності саме позивач мав надати суду певні докази допущення відповідачем порушень. У разі ж надання позивачем відповідних доказів та невизнання певних обставин відповідачем, на останнього покладається обов’язок їх спростування.

Позивачем до суду, зокрема, не надано доказів отримання відповідачем безпідставно нарахованих коштів.

За таких підстав, суд вважає, що позивачем не доведено відповідно до вимог чинного законодавства факт отримання відповідачем безпідставно отриманих коштів.

З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити, з віднесенням судових витрат на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –20.08.2008.

Суддя                                                                       Т.А.Василенко

Помічник судді Т.В.Шкуть