ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 37/348

21.04.08

За позовом

До

Про

Дочірнього підприємства "Нафтогазобслуговування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

1.          Товариства з обмеженою відповідальністю "МС Ойл Кард"

2.          Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-А"

зобов"язання передати бензин та дизельне паливо та стягнення 1960,36 грн.- пені.

Суддя Кондратова І.Д.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

від позивача Негреша М.О.- представник за довіреністю № 1021 від 22.06.2007 року;

від відповідача 1 : Гончаров О.О.- представник за довіреністю № б/н від 01.04.2008 року;

від відповідача 2 : Гончаров О.О.- представник за довіреністю № б/н від 20.07.2007 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард» про примусове вилучення у відповідача та передачи позивачу не поставлені згідно із договором поставки № 19/09-Т від 01.03.2007 року, 64500 літрів бензину А-95 на суму 166400,00 грн. по договірній ціні 2,60 грн. за 1 літр та 10000 літрів дизельного палива на суму 25000,00 грн. по ціні 2,50грн. за 1 літр, а також стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі -1960,36 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2007 р. порушено провадження у справі № 37/348, розгляд справи було призначено на 12.07.2007 року о 10-45.

Куценко В.Б. та Абрамов В.М. 12.07.2007 року через канцелярію Господарського суду міста Києва подали зустрічну позовну заяву до Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»та Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард»про визнання недійсними договору поставки № 19/09-т від 01.03.2007 року та договору поруки № 01/03/07 від 01.03.2007 року.

Представник відповідача 12.07.2007 року через канцелярію Господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі, посилаючись на те, що договір поставки № 19/09-т від 01.03.2007 року з боку відповідача був підписаний комерційним директором Хамазенком О.А., який не мав повноважень на укладення та підписання даного договору, а тому даний договір є недійсним.

Крім того, представник відповідача 12.07.2007 року через канцелярію Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи, в зв’язку з подачею зустрічного позову та необхідністю залучення нових учасників процесу.

На підставі частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 12.07.2007 року було оголошено перерву до 17.07.2007 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2007 року № 05-5-37/493 було відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви відповідно до частини 1 пункту 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні 17.07.2007 року подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд примусово вилучити у відповідача та передати позивачу непоставлені згідно із договором поставки № 19/09-Т від 01.03.2007 року, 156500 літрів бензину А-95 на суму 406900,00 грн. по договірній ціні 2,60 грн. за 1 літр та 64000 літрів дизельного палива на суму 160000,00 грн. по ціні 2,50грн. за 1 літр, також стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі -8637,82 грн

Представник відповідача в судовому засіданні 17.07.2007 року подав клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості ознайомитись з заявою про збільшення позовних вимог.

На підставі частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 17.07.2007 року було оголошено перерву до 23.07.2007 року.

20.07.2007 року через канцелярію Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал-А»про залучення до участі у справі № 37/348, в якості третьої особи на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал-А». Судом подане клопотання було відхилено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2007 року було залучено до участі у справі іншого відповідача –Товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал-А»та відкладено розгляд справи до 10.09.2007 року о 11-15.

23.08.2007 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард»подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов’язаної з нею справи № 21/463 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард»до Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»про визнання недійсними договору поставки № 19/09-т від 01.03.2007 року, договору поруки № 01/03/07 від 01.03.2007 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2007 року було зупинено провадження у справі № 37/348 до вирішення пов’язаної з нею справи № 21/463 на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 року по справі № 21/463, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2008 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард»задоволено повністю, визнано недійсним договір поставки № 19/19 від 01.03.2007 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард»та Дочірнім підприємством «Нафтогазобслуговування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», а також визнано недійсним договір поруки № 01/03/07 від 01.03.2007 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард», Товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал-А»та Дочірнім підприємством «Нафтогазобслуговування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2008 року було поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.04.2008 року.

Представник відповідача 27.03.2008 року подав клопотання про припинення провадження у справі № 37/348, в зв’язку з відсутністю предмету спору. Судом подане клопотання розглянуто та відхилено.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21.04.2008 року за згодою представників сторін було оголошено лише вступну та резолютиву частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача та відповідачів, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2007 року між Дочірнім підприємством «Нафтогазобслуговування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард»(покупець) був укладений договір поставки № 19/09-Т (далі –Договір), згідно з яким постачальник зобов’язувався передати у власність замовника товар (бензин та дизпаливо), а замовник зобов’язувався прийняти цей товар та оплати його на умовах, визначених даним договором.

Позивач вважаючи, що відповідач неналежним чином виконує умови договору, звернувся до суду з вимогою примусово вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард»та передати Дочірньому підприємству «Нафтогазобслуговування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»непоставлені згідно з договором поставки 65500 літрів бензину А-95 на суму 166400,00 грн. по договірній ціні 2,60 грн. за 1 літр та 10000 літрів дизельного палива на суму 25000,00 грн. по ціні 2,50 грн. за 1 літр. Крім того, позивачем нарахована відповідачу пеня в розмірі 1960,36 грн.

В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просив суд примусово вилучити у відповідача та передати позивачу не поставлені згідно із договром поставки № 19/09-Т від 01.03.2007 року 156500 літрів бензину А-95 на суму 406900,00 грн. по договірній ціні 2,60 грн. за 1 літр та 64000 літрів дизельного палива на суму 160000,00 грн. по ціні 2,50грн. за 1 літр, а також стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 8637,82 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, згідно з вказаними нормами права, позивач повинен довести суду належними та допустимими доказами обставини, на яких ґрунтується його позов, а також правомірність заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на Договір поставки № 19/09-т від 01.03.2007 року.

Зі змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 року № 21/463, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2008 року № 21/463, визнано недійсним договір поставки № 19/19-т від 01.03.2007 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МС Ойл Кард»та Дочірнім підприємством «Нафтогазобслуговування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», а також визнано недійсним договір поруки № 01/03/07 від 01.03.2007 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Термінал-А»та Дочірнім підприємством «Нафтогазобслуговування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

За таких обставин факти, встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2007 року по справі № 28/398, яка набрала законної сили та залишена без змін Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2008 року, мають преюдиціальне значення для вирішення спору по даній справі.

У відповідності до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Таким чином, в зв’язку з недійсністю договору посавки № 19/09-т від 01.03.2007 року, сторони не зобов’язані виконувати передбачені даним правочином умови, а отже у відповідача відсутній обов’язок поставляти позивачу бензин згідно договору поставки.

В зв’язку з недійсністю договору, не підлягає притягненню відповідач до відповідальності у вигляді сплати пені в розмірі 8637,82 грн.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач в розумінін даної норми не надав суду жодних доказів, які підтверджують та встановлють обов ’язок відповідача поставити 156500 літрів бензину А-95 на суму 406900,00 грн. по договірній ціні 2,60 грн. за 1 літр та 64000 літрів дизельного палива на суму 160000,00 грн. по ціні 2,50грн. за 1 літр.

Таким чином судом встановлено, що позивачем не доведено тих обставин, які є підставою позовних вимог, не підтверджено такі обставини належними доказами та не додано їх до матеріалів справи, а тому позовні вимоги Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»визнаються судом необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          В позові відмовити повністю.

2.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 10.06.2008 року