ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

04.08.2008                                                                                            Справа № 19/3

За позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ

до відповідача Тячівського виробничого управління житлово – комунального господарства, м. Тячів

про стягнення 5 916 грн. 57 коп., в тому числі 4 112 грн. 75 коп. основного боргу за поставлений природний газ, 423 грн. 75 коп. пені, 1 205 грн. 04 коп. інфляційних нарахувань та 175 грн. 03 коп. трьох процентів річних,

Суддя господарського суду – Л.І.Пригара

представники:

Позивача – Нестерчук А.П., головний юрисконсульт відділу виконавчого

провадження управління правового забезпечення

претензійно –позовної роботи Юридичного департаменту

ДК „Газ України”, довіреність № 116/10 від 15.07.2008 року

Відповідача – не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ заявлено позов до відповідача Тячівського виробничого управління житлово – комунального господарства, м. Тячів про стягнення 5 916 грн. 57 коп., в тому числі 4 112 грн. 75 коп. основного боргу за поставлений природний газ, 423 грн. 75 коп. пені, 1 205 грн. 04 коп. інфляційних нарахувань та 175 грн. 03 коп. трьох процентів річних.

Представник позивача просить задоволити позов, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач своєчасно не виконав умови договору на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, а саме, не оплатив за поставлений природний газ.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (ухвали суду від 24.06.2008 року, 08.07.2008 року та 22.07.2008 року надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням; повідомлення № 1735875 від 30.06.2008 року, повідомлення б/н від 15.07.2008 року), у судові засідання 8 липня 2008 року, 22 липня 2008 року та 4 серпня 2008 року явку уповноваженого представника не забезпечив, витребувані ухвалами суду документи не подав, тому справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 04.08.2008 року у справі № 19/3

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,

суд встановив:

Між сторонами спору 30.12.2005 року був укладений договір № 06/05-2406ТЕ-12 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій та додаткові угоди № 1 від 15.03.2006 року та № 2 від 13.10.2006 року до договору на постачання природного газу № 06/05-2406ТЕ-12 від 30.12.2005 року. Згідно умов даного договору та додаткових угод до договору постачальник (позивач) зобов’язується передати у власність покупцю (відповідачу) в 2006 році природний газ, а покупець (відповідач) зобов’язується прийняти та оплатити газ на умовах договору. Газ, що постачається за договором використовується покупцем (відповідачем) виключно для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій.

Відповідно до пунктів 3.3. та 3.4. договору приймання – передача газу, поставленого постачальником покупцеві у відповідному місяці, оформляється актом приймання – передачі газу в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу. Не пізніше 5 – го числа місяця наступного за місяцем поставки газу, покупець (відповідач) зобов’язується надати постачальнику два примірники акту приймання – передачі газу, підписані та скріплені печаткою покупця. Акти приймання – передачі газу є підставою для остаточних розрахунків.

Розділом 6 договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично спожиті та протранспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання – передачі газу до 10 – го числа, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до договору, додаткових угод до договору та актів передачі – приймання природного газу від 31.01.2006 року, 28.02.2006 року, 31.03.2006 року, 14.04.2006 року, 30.11.2006 року та 31.12.2006 року, за період з січня по квітень, листопад, грудень 2006 року позивачем було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 191 862 грн. 75 коп.

У зв’язку з частковим погашенням боргу за поставлений природний газ за відповідачем за даними позивача, не спростованими відповідачем, рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 4 112 грн. 75 коп.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-IV та ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь суми 4 112 грн. 75 коп. основного боргу за поставлений природний газ.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що в разі неоплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у п. 6.1. договору, покупець (відповідач) сплачує на користь постачальника (позивача) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Нарахована позивачем пеня, визначена з врахуванням обмеження її розміру подвійною обліковою ставкою НБУ відповідно до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР складає 423 грн. 75 коп., підлягає стягненню з відповідача.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 04.08.2008 року у справі № 19/3

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь період прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. Сума інфляційних за період прострочки складає 1 205 грн. 04 коп., три проценти річних – 175 грн. 03 коп., підлягають стягненню з відповідача.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 220 грн., в тому числі 102 грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Тячівського виробничого управління житлово – комунального господарства, м. Тячів, вул. Леніна, 15 () на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ, вул. Шолуденка, 1 () суму 5 916 (П’ять тисяч дев’ятсот шістнадцять гривень) грн. 57 коп., в тому числі 4 112 (Чотири тисячі сто дванадцять гривень) грн. 75 коп. основного боргу за поставлений природний газ, 423 (Чотириста двадцять три гривні) грн. 75 коп. пені, 1 205 (Одна тисяча двісті п’ять гривень) грн. 04 коп. інфляційних нарахувань та 175 (Сто сімдесят п’ять гривень) грн. 03 коп. трьох процентів річних, а також суму 102 (Сто дві гривні) грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та суму 118 (Сто вісімнадцять гривень) грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.І.Пригара