ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"24" липня 2008 р.

справа № 5020-11/181

За позовом Приватного підприємства “Тимоген”

до Відкритого акціонерного товариства “Севастопольське автотранспортне підприємство 14369”

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача Відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго"

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у м.Севастополі.

про внесення змін до Договору № 118 від 16.11.2007

Суддя Дмитрієв В.Є.

Представники:

від позивача           не з`явився

від відповідача          Дубровський І.І., директор, паспорт АР 035323, виданий Гагарінським РВ УМВС України в м. Севастополі 06.02.1996

від третьої особи не з`явився (Відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго")

від третьої особи не з`явився (Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у м.Севастополі)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про внесення змін до Договору № 118 від 16.11.2007.

Ухвалою суду від 22.05.2008 до участі у розгляді справи було залучено третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача Відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго".

Ухвалою суду від 24.06.2008 до участі у розгляді справи було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державну інспекцію з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у м.Севастополі.

Представники позивача, та третіх осіб в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце проведення судового засідання біли повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача позовні вимог обґрунтовує наявністю договору про намір, яким передбачено обов`язок відповідача щодо внесення мін до договору № 118 від 16.11.2007, в процесі судового розгляду уточнив позовні вимоги, просить виключити із задоволених позовних вимог пункт про зобов`язання Відкрите акціонерне товариство “Севастопольське автотранспортне підприємство 14369” підключити електроустановки Приватного підприємства “Тимоген” шляхом забезпечення безперервної подачі електричної енергії.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, заперечення обґрунтовує відсутністю технічних можливостей для виконання вимог позивача, передбачених додатковою угодою.

Відповідно до ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику позивача були роз'яснені його права і обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін, суд, встановив:

16.11.2007 між Приватним підприємством “Тимоген” та Відкритим акціонерним товариством “Севастопольське автотранспортне підприємство 14369” було укладено договору № 118 про спільне використання технологічних мереж (арк. с. 15-16).

Відповідно до п. 1.1 Договору власник (Відкрите акціонерне товариство “Севастопольське автотранспортне підприємство 14369”) мереж зобов`язується забезпечити передачу електричної енергії в межах величин, дозволених користувачу до використання, а користувач –своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримані послуги, в тому числі за перетікання реактивної електричної енергії.

Відповідно до п. 1.3 Договору приєднана потужність електроустановок в точці приєднання на межі балансової належності два кВт.

Відповідно до п. 2.1 Договору власник мереж зобов`язаний забезпечити технічну можливість для передачі користувачу електричної енергії в межах двох кВт потужності на третьому класі напруги в обсягах, визначених, визначених відповідно до договору з постачальником електричної енергії, шляхом формування електричної схеми відповідної пропускної здатності.

Листом № 13 від 01.04.2008 (арк. с. 29) позивач звернувся до відповідача із вимогою про внесення змін до договору в часті п. 1.3 та п. 2.1 Договору шляхом підписання додаткової угоди, де просить в п. 1.3 договору замінити “2кВТ” на “50к ВТ”, в п. 2.1 Договору замінити “2кВТ” на “50к ВТ”.

11.04.2008 відповідач надіслав на адресу позивача лист № 26 (арк. с. 33), де повідомив відповідача про відмовляє в укладенні додаткової угоди у зв’язку з технічними причинами.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду із позовом.

Судом розглянуті позовні вимоги позивача, він вважає їх такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 Господарського кодекс України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Відповідно до п. 2 ст. 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Відповідно до п. 3 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Відповідно до п. 4 ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вже зазначалося раніше відповідачем на адресу позивача був надісланий лист, де у укладанні додаткової угоди було відмовлено.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 Господарського кодекс України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Укладення Договору не є обов`язковим на підставі Закону.

Представник позивача посилається на наявність між сторонами попереднього договору.

Однак до матеріалів справи попередній договір наданий не був.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тото, будь –якою угодою сторін не передбачено того, що даний спір відповідно до ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу України може бути предметом розгляду суду.

Крім того, відповідно до п. 2.1 Договору власник мереж зобов`язаний забезпечити технічну можливість для передачі користувачу електричної енергії в межах двох кВт потужності на третьому класі напруги в обсягах, визначених, визначених відповідно до договору з постачальником електричної енергії, шляхом формування електричної схеми відповідної пропускної здатності.

Відповідно до п. 1.4, п. 1.6 Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 грудня 2005 року N 1137 “Про затвердження Правил приєднання електроустановок до електричних мереж” не дозволяється приєднання електроустановки замовника до мереж споживача за винятком випадків, коли приєднання електроустановок замовника до електричних мереж електропередавальної організації недоцільне згідно з техніко-економічним обґрунтуванням (далі - ТЕО), підготовленим спеціалізованою проектною організацією. Споживач має право приєднати до власних технологічних електричних мереж електроустановку замовника в межах дозволеної потужності за умови надання замовником техніко-економічного обґрунтування щодо приєднання до технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до п. 2.1 Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 грудня 2005 року N 1137 “Про затвердження Правил приєднання електроустановок до електричних мереж” технічні умови приєднання видаються власником електричних мереж у разі приєднання нової електроустановки, збільшення електричної потужності електроустановки внаслідок реконструкції чи технічного переоснащення, зміни вимог замовника до надійності електрозабезпечення електроустановки, зміни точки приєднання.

Тобто підставою для збільшення потужності являються технічні умови, а відповідно до пояснень третьої особи та наданих доказів (арк. с. 70-85) відповідач не має технічних можливостей для виконання вимог позивача - збільшення потужності, передбачених додатковою угодою, узв`язку з чим вказані технічні умови не видавались.

Таким чином, відповідно до вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на позивача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИ Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Копії рішення направити сторонам.

Суддя В.Є. Дмитрієв

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 29.07.2008

РОЗСИЛКА:

Приватне підприємство “Тимоген” –99012 м. Севастополь, вул. Паршина, 4

Відкрите акціонерне товариство “Севастопольське автотранспортне підприємство 14369” –99012 м. Севастополь, вул. Паршина, 4

Відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго" – 99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44

Державна інспекцію з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у м.Севастополі –м. Севастополь, вул. 3 Бастионна, буд. 4