ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про порушення провадження у справі про банкрутство

"08" липня 2008 р. №

За заявою 1) Новоселицької міжрайонної державної податкової інспекції

2) виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до відкритого акціонерного товариства “Мамалигівський авторемсервіс”, с. Мамалига Новоселицького району Чернівецької області

про визнання боржника банкрутом

Суддя Т.І. Ковальчук

Розглянувши подані матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Новоселицька МДПІ та виконавча дирекція Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулися з заявою про визнання банкрутом ВАТ “Мамалигівський авторемсервіс” відповідно до положень Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”(далі –Закон), посилаючись на те, що їх сукупні вимоги до боржника складають 249777,79 грн., у тому числі по податках, платежах і страхових внесках 181883,29 грн., по пені 64360,46 гр. та по платі за податковий кредит –3534,04 грн.

Ч. 3 ст. 6 Закону передбачено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Статтею 59 Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” з 1 квітня 2008 року мінімальну заробітну плату встановлено в розмірі 525 гривень, відтак для порушення провадження у справі про банкрутство в загальному порядку розмір безспірних вимог кредитора (сукупно кредиторів) повинен бути не меншим ніж 157500 грн.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону боржник –це суб’єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов’язання перед кредиторами, у тому числі зобов’язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов’язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов’язкових платежів), протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати, а абз. 7 ст. 1 Закону визначає грошове зобов’язання як зобов’язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов’язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов’язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров’ю громадян, зобов’язання з виплати авторської винагороди, зобов’язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про систему оподаткування” будь-які податки і збори, (обов’язкові платежі), які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Податки і збори (обов’язкові платежі), справляння яких не передбачено цим Законом, сплаті не підлягають. Згідно зі ст. 13 Закону України “Про систему оподаткування” в Україні справляються загальнодержавні і місцеві податки і збори (обов’язкові платежі), вичерпний перелік яких міститься у статтях 14 і 15 цього Закону.

Розглядаючи додані до заяви кредиторів документи на предмет з’ясування наявності достатніх підстав для порушення справи про банкрутство, передбачених ч. 3 ст. 6 Закону, суд встановив, що до суми основного податкового боргу Новоселицької МДПІ включено суми штрафних санкцій, застосованих до боржника податковими повідомленнями-рішеннями, копії яких додано до заяви. Визначені цими податковими повідомленнями-рішеннями штрафні санкції за порушення податкового законодавства не є цивільно-правовими зобов’язаннями та не належать до податків і зборів, оскільки не входять до переліку податків і зборів (обов’язкових платежів), передбачених Законом України “Про систему оподаткування”, а відтак, не повинні враховуватися під час визначення розміру безспірних вимог, які дають право на порушення справи про банкрутство відповідно до загальних положень Закону.

На підтвердження суми основного податкового боргу кредитором Новоселицькою МДПІ подано податкові декларації з ПДВ, розрахунки комунального, земельного податку та податку з власників транспортних засобів, а також договір про розстрочення податкового боргу. Загальна сума податкових зобов’язань боржника, визначена в цих документах, максимально складає 126626,69 грн. (без урахування можливих сплат, списання чи закінчення строку давності, визначеного ст. 15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”).

Проте, вказана сума є меншою, ніж законодавчо визначена необхідна для порушення справи про банкрутство в порядку ст. 11 Закону сума ( з 01.04.2008 р. –157500 грн.).

Вимоги виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності складають 10523,15 грн., що в сукупності (126626,69 грн. + 10523,15 грн. =137149,84 грн.) також недостатньо для порушення справи про банкрутство.

Окрім того, до заяви не додано доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 16.05.2005 р. № 4/61, яким з боржника стягнуто вказаний борг на користь виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

У відповідності до абз. 5 ч. 2 ст. 8 Закону суддя господарського суду відмовляє у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство, якщо вимоги кредиторів, які подали заяву про порушення справи про банкрутство, в сумі складають менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачене цим Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, абз. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, суд

У Х В А Л И В :

1.          У прийнятті заяви відмовити.

Суддя Т.І. Ковальчук