донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.07.2008 р.                                                              справа №43/242

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

при секретарі:

Абдулазізовій О.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

не з"явились,

від відповідача:

Батозський В.Г. - по довір. №251 від 31.03.08р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м. Горлівка Донецької області в особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

20.05.2008 року

по справі

№43/242

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" м. Київ в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ "Укртелеком" м. Донецьк

до

Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" м. Горлівка Донецької області в особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк

предмет спору

стягнення збитків, заподіяних ушкодженням лінії зв'язку у сумі 10 885грн. 40коп. (згідно заяви про зменшення позовних вимог від 20.05.08р.)

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Укртелеком»м. Київ в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ «Укртелеком»м. Донецьк (далі по тексту –ВАТ «Укртелеком»в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ «Укртелеком») звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго»м. Горлівка Донецької області в особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк (далі по тексту –ВАТ «Донецькобленерго»в особі Донецьких електричних мереж) про стягнення збитків, заподіяних ушкодженням лінії зв’язку у розмірі 10 967грн. 00коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на пошкодження відповідачем при проведенні земляних робіт механізованим засобом за адресою: м. Донецьк, пр. Комсомольський, 41, телефонної каналізації та прокладеній в ній телефонних кабелів марок: ТПП20х2х0,4; ТПП30х2х0,4; ТППз50х2х0,4, які належать Центру телекомунікаційних послуг Донецького філіалу ВАТ «Укртелеком», що підтверджував документами: актом №9 від 17.04.06р. «Про причини пошкодження кабелів зв’язку», підписаним обома сторонами; кошторисом №190 на відновлення кабелю зв’язку після пошкодження по пр. Комсомольському, 41, на загальну вартість витрат 10 967грн. 00коп.; претензією на відшкодування заподіяних збитків на суму 10 967грн. 00коп.

20.05.08р. позивач, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, подав до суду заяву про зменшення суми позовних вимог, у зв’язку з виключенням вимог щодо стягнення 81грн. 60коп. вартості виконаних землерийних робіт, тому просив стягнути збитки, що заподіяні ушкодженням лінії зв’язку у сумі 10 885грн. 40коп. (т. 2 арк. справи 54).

Господарським судом враховуючи те, що для повного та об’єктивного розгляду справи були необхідні спеціальні знання, відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу, було призначено судову комплексну електротехнічну, товарознавчу, економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз.

20.05.08р. господарським судом Донецької області прийнято рішення від по справі №43/242, що оскаржується, яким позовні вимоги ВАТ «Укртелеком»в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ «Укртелеком»задоволені в повному обсязі, а саме на суму 10 885грн. 40коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, враховуючи висновок експерта з комплексної електротехнічної, товарознавчої, економічної експертизи та інші матеріали справи виходив з того, що позивачем доведений той факт, що витрати, зазначені у кошторисі № 190 на відновлення пошкоджених ліній зв’язку, відповідають дійсним витратам позивача, пов’язаним з виконанням робіт по їх відновленню. При цьому зазначені у даному кошторисі витрати відповідають фактичним збиткам на відновлення каналів зв’язку, які зазначені у наданих позивачем первісних документах.

ВАТ «Донецькобленерго»в особі Донецьких електричних мереж звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 20.05.08р. по справі №43/242 і просить його скасувати, як таке що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заявник апеляційної скарги посилається на те, що в акті №9 від 17.04.06р. «Про причини пошкодження кабелів зв’язку»та у кошторисі №190 Центра телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ «Укртелеком»зазначені різні марки кабелю, тому на думку скаржника, неможливо розрахувати витрати на його відновлення.

Також, скаржник вказує на те, що:

- позивач необґрунтовано заклав до кошторису 270 метрів кабелю зв’язку для заміни, оскільки у випадку механічного пошкодження кабелів ТПП20х2х0,4; ТПП30х2х0,4; ТППз50х2х0,4, можливе з’єднання муфтами біля місця пориву;

- позивачем були надані документи про заміну пошкоджених кабелів без бухгалтерських документів, в яких були б відображені витрати на відновлення пошкоджених кабелів, що також було зазначено у висновку експерта тому, як вважає скаржник, неможливо встановити фактичні витрати на відновлення пошкодженої лінії зв’язку;

- позивачем до кошторису внесені землерийні роботи і розробка місця пориву кабелів, втім скаржник зазначає, що при виконанні земельних робіт ним було пошкоджено три кабелі, тому додаткові землерийні роботи не потребувались.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що позивач у 2006 році звертався до господарського суду з позовом по тому ж предмету спору і між тими ж сторонами, і цей позов заявою від 17.01.07р. №07/23 було відкликано, у зв’язку з врегулюванням спору.

02.07.08р. до Донецького апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання №07/580 від 27.06.08р., в якому заявник просить відкласти розгляд справи №43/242, у зв’язку з находженням у відпустці представника, та зобов’язати відповідача направити на адресу ВАТ «Укртелеком»в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ «Укртелеком»копію апеляційної скарги для підготовки відзиву на неї.

Судова колегія розглянувши зазначене клопотання не вбачає підстав для його задоволення, оскільки позивачем не додано доказів неможливості направлення у судове засідання іншого представника.

Відповідачем до апеляційної скарги, як доказ її направлення на адресу позивача, додана поштова квитанція №0628 від 29.05.08р. (т. 2 арк. справи 69).

Апеляційна інстанція звертає увагу позивача на те, що він в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, має право ознайомитися з матеріалами справи, яким він не скористався.

Враховуючи викладене судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ВАТ «Донецькобленерго»в особі Донецьких електричних мереж за відсутністю представника позивача, за наявними у справі доказами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Заслухавши пояснення присутнього представника скаржника, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія встановила.

17.04.06р. при проведенні земляних робіт механізованим засобом за адресою: м. Донецьк, пр. Комсомольський, 41 на ділянці аварійного пошкодження електричних мереж працівниками відповідача була пошкоджена телефонна каналізація та прокладені у ній кабелі ліній телефонного зв’язку: ТПП20х2х0,4; ТПП30х2х0,4; ТППз50х2х0,4, що належать Центру телекомунікаційних послуг Донецького філіалу ВАТ «Укртелеком», що підтверджується актом №9 від 17.04.06р. «Про причини пошкодження кабелів зв’язку», який було підписано представниками обох сторін.

Згідно кошторису №190 на відновлення кабелю зв’язку після пошкодження по пр. Комсомольському, 41 загальна вартість витрат складає 10 967грн. 00коп. Вказані у кошторисі дані відповідальний працівник позивача обґрунтовує розрахунком загальновиробничих витрат до вищевказаного локального кошторису, які наявні в матеріалах справи.

Фактичне виконання робіт щодо відновлення вищевказаних пошкоджених ліній зв’язку позивач підтверджував нарядами №80 від 17.04.06р., №91 від 19.04.06р., актом на прийомку робіт по капітальному та поточному ремонту, актом на списання матеріалів № 5672438 від 28.04.06р., накладними на видачу матеріалів зі складу, платіжними документами на придбання матеріалів, які наявні в матеріалах справи.

27.04.06р. позивачем, з метою врегулювання спору, на адресу відповідача була надіслана претензія за №08/3140А на суму 10 967грн. 00коп. з вимогою відшкодувати заподіяні збитки, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти про поштове відправлення.

У зв’язку з несплатою відповідачем суми заподіяної шкоди позивачем було заявлено позов про стягнення з відповідача збитків, заподіяних ушкодженням лінії зв’язку у сумі 10 967грн. 00коп., які були зменшені, відповідно до заяви позивача від 20.05.08р., та складають 10 885грн. 40коп.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з наданих позивачем письмових пояснень б/н від 19.05.08р., нанесенням шкоди майну юридичної особи є нанесення йому майнових збитків. Під збитками позивач розуміє: витрати, понесені підприємством у зв’язку з нанесеною відповідачем шкодою (т. 2 арк. справи 53).

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Для обґрунтування підстав стягнення збитків на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України, позивач повинен довести наявність усіх складових частин цивільного правопорушення, а саме:

-          протиправність дій або бездіяльність відповідача;

-          шкідливі наслідки для позивача;

-          причино-наслідковий зв’язок між протиправними діями відповідача та шкідливими наслідками для позивача;

-          вину саме відповідача у заподіянні збитків.

Позивач у письмових поясненнях № 07/802 від 05.09.07р. вказує на те, що відповідач своїми діями порушив вимоги діючого законодавства про охорону ліній зв’язку (т. 1 арк. справи 46 –47).

Так, ст. 10 Закону України «Про телекомунікації»та ст. 75 Земельного кодексу України, встановлюють охоронні зони ліній зв’язку.

Охорона ліній і споруд зв’язку на землях здійснюється відповідно до Правил охорони ліній зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1996 р. Відповідач порушив наступні вимоги (п. 6; 8; 9) вищевказаних Правил охорони ліній зв’язку:

- у межах охоронних зон без письмової згоди підприємств, у віданні яких перебувають ці лінії, а також без присутності їх представника забороняється виконувати будівельні, монтажні і земляні роботи, а також розрівнювати ґрунт за допомогою бульдозера, екскаватора, скрепера, грейдера та іншої землерийної техніки. Роботи в охоронних зонах виконуються відповідно до умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній зв’язку та проводного мовлення згідно з додатком до Правил охорони ліній зв’язку. Правилами охорони ліній зв’язку забороняється виконувати будь-які роботи, що можуть порушити нормальне функціонування ліній зв’язку та проводного мовлення. Умови проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній зв’язку обов’язкові для всіх юридичних осіб незалежно від відомчої належності та форми власності, а також громадян, які виконують будь-які роботи в охоронних зонах. Щодо проведення у межах охоронних зон робіт, зазначених у Правилах охорони ліній зв’язку, суб’єкти зобов’язані мати письмову згоду підприємства, у віданні якого перебувають лінії зв’язку.

Згідно п. 24 Правил охорони ліній зв’язку підприємства, організації, посадові особи та громадяни, винні у невиконанні вимог Правил охорони ліній зв’язку, а також в порушенні нормальної роботи ліній зв’язку, сплачують збитки підприємствам зв’язку і несуть відповідальність згідно законодавства України. Збитки відраховуються за фактичними затратами на відновлення роботи ліній зв’язку.

В доданому до позову акті №9 від 17.04.06р. «Про причини пошкодження кабелів зв’язку»зазначено, що при проведенні земляних робіт механізованим засобом працівниками відповідача у місці аварії електрокабелів була пошкоджена телефонна каналізація разом з діючими у ній кабелями. Роботи проводилися без виклику та погодження з позивачем.

Вказаний акт підписаний з боку відповідача відповідальним по Ворошиловському району електромереж за дотриманням правил охорони ліній зв’язку при проведенні земляних робіт в охоронній зоні кабелів зв’язку - головним інженером Ворошиловських РЕМ Солодухіним П.І. (наказ від 18.01.06р. №12, т.1 арк. справи 87), який на акті здійснив запис, що бригада робітників відповідача розпочала земляні роботи без його дозволу, а він сам у той час займався викликом представника позивача до місця аварії для погодження виконання робіт.

Заявником апеляційної скарги не було надано, як господарському так і апеляційному судам доказів того, що після складання акту №9 від 17.04.06р. «Про причини пошкодження кабелів зв’язку», ним самостійно були усунуті пошкодження трьох кабелів зв’язку Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ «Укртелеком».

Крім цього, скаржником взагалі ніякими доказами не спростовано висновку господарського суду щодо спричинених ним позивачу збитків на суму 10 885грн. 40коп., в результаті пошкодження ліній зв’язку Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ «Укртелеком».

Посилання скаржника на те, що у вищезазначеному акті №9 від 17.04.06р. та у кошторисі №190 позивачем зазначені різні марки кабелю, у зв’язку з чим, на думку скаржника неможливо розрахувати витрати на його відновлення є необґрунтованими, оскільки як пошкоджений кабель, так і кабель зазначений у кошторисі, є одної марки ТППэп, які називаються, згідно Держстандарту 22498-88, кабелями зв’язку для міських телефонних мереж з поліетиленовою ізоляцією з алюмополіетиленовим екраном у поліетиленовій оболонці.

З матеріалів справи вбачається, що у кошторис закладена вартість телефонного кабелю марки ТППэп, яка відповідає накладній на придбання матеріалів (т. 1 арк. справи 63).

Посилання скаржника на те, що позивачем не були надані бухгалтерські документи, в яких були б відображені витрати на відновлення пошкоджених кабелів, що на його думку унеможливлює встановлення фактичних витрат на відновлення пошкодженої лінії зв’язку є безпідставним, оскільки відсутність або наявність у бухгалтерському обліку таких операцій у документації позивача не є суттєвою обставиною, яка може завадити стягненню збитків з відповідача, за наявності первісних документів підтверджуючих заподіяну шкоду та здійсненні витрати.

Крім цього, як вбачається з висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз № 10844/10845/10846 від 20.03.08р. де зазначено, що показники вказані у кошторисі №190 Центра телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ «Укртелеком»відповідають дійсним його витратам, пов’язаним з виконанням робіт по відновленню лінії зв’язку, що відображено в акті №9 від 17.04.06р. «Про причини пошкодження кабелів зв’язку». При цьому фактичні витрати ВАТ «Укртелеком» на відновлення пошкоджених ліній зв’язку, розраховані відповідно до норм діючого законодавства та складають 10 967грн.00коп.

Також у висновку експерта зазначено, що витрати позивача закладені у кошторисі №190 на відновлення пошкодженої лінії зв’язку, відповідають дійсним його витратам, пов’язаним з виконанням робіт по відновленню лінії зв’язку.

Судова колегія не погоджується з доводом відповідача, викладеним в апеляційній скарзі відносно того, що позивач міг з’єднати пошкоджений кабель муфтами в місцях пориву, оскільки відповідно до Керівництва з експлуатації лінійно-кабельних споруд місцевих мереж зв’язку (КНД 45-189-2003), допускається з’єднання муфтами в місцях ушкодження або пориву тільки тих кабелів, які проложені безпосередньо в ґрунті без телефонної каналізації.

В даному випадку відповідачем було пошкоджено телефонну каналізацію, та телефонні кабелі, які знаходились в каналізації, тому позивач повинен був замінити три кабелі по 90м (метраж від одного колодязю до другого - 90м), тобто всього 270м.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем у 2006 році було подано до господарського суду позовну заяву по тому ж предмету спору і між тими ж сторонами, і цей позов заявою від 17.01.07р. №07/23 було відкликано, у зв’язку з врегулюванням спору.

Зазначений довід є необґрунтованим, оскільки в провадженні господарського суду Донецької області, знаходитьсь лише справа №43/242, яка розглядається, за позовом ВАТ «Укртелеком»в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ «Укртелеком»до ВАТ «Донецькобленерго»в особі Донецьких електричних мереж про стягнення збитків, заподіяних ушкодженням лінії зв’язку, згідно акту №9 від 17.04.06р. «Про причини пошкодження кабелів зв’язку».

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що цей спір вже було сторонами врегульовано у суді, не ґрунтується на доказах.

Крім справи №43/242, провадження по іншій справі між тими ж сторонами з цього предмету спору, у господарському суді Донецької області не порушувалося.

Тому, відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, не вбачається підстав для припинення провадження по справі №43/242.

Скаржник в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 20.05.08р. по справі №43/242 про стягнення з нього збитків у сумі 10 967грн. 00коп., між тим судова колегія апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на те, що позивач заявою від 20.05.08р. зменшив суму позову, і господарський суд в подальшому розглядав зменшені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заподіяних збитків у сумі 10 885грн. 40коп.

Враховуючи вищевикладене та докази наявні в матеріалах справи, судова колегія дійшла до висновку, що позовні вимоги ВАТ «Укртелеком»в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії ВАТ «Донецькобленерго»в особі Донецьких електричних мереж про стягнення збитків, заподіяних ушкодженням лінії зв’язку у розмірі 10 885грн. 40коп. є доведеними і обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам законодавства, фактичним обставинам справи, тому правомірно задоволені судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає, що господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення від 20.05.08р. по справі №43/242 з’ясував всі обставини справи в їх сукупності, з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновку суду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення господарського суду Донецької області від 20.05.08р. по справі №43/242 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги –Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго»м. Горлівка Донецької області в особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» м. Горлівка Донецької області в особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 20.05.08р. по справі №43/242 залишити без змін.

Головуючий:

Судді:

Надруковано: 7 прим.

2. позивачу

2. відповідачу

1. у справу

1. господарському суду

1. ДАГС