ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№ 12/275

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Подоляк О.А.

суддів :

Барицької Т.Л.,

Губенко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ВАТ ЕК "Чернівціобленерго"

на постанову

від 11.03.2008 р. Львівського

апеляційного господарського суду

у справі

№ 12/275

за позовом

ВАТ ЕК "Чернівціобленерго"

(надалі –Компанія)

до

Міського управління освіти

Чернівецької міської ради

(надалі –Управління)

про

стягнення 1229,75 грн.

за участю представників:

від позивача

- не з'явились

від відповідача

- Палійчук М.Д.

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2007 р. Компанія звернулась до суду з позовом до Управління про стягнення збитків, заподіяних в наслідок порушення правил користування електричною енергією, в розмірі 1229,75 грн.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 06.02.2008 р. (суддя Бутирський А.А.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.03.2008 р. (судді: Мельник Г.І., Новосад Д.Ф., Кордюк Г.Т.), в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою, Компанія звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 04.04.2006 р. між Компанією (постачальник) та Управлінням (споживач) укладено договір на постачання електричної енергії № 669 (надалі –Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний постачати споживачу електричну енергію, а останній зобов'язаний своєчасно проводити сплату за використану електричну енергію та виконувати інші умови, визначені договором. Згідно п. 9.2 Договору питання взаємовідносин між постачальником та споживачем, які не обумовлені Договором, регулюються законом України "Про електроенергетику", Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 24.03.1999 р. № 441, Правилами користування електричною енергією.

Судами встановлено, що на момент розгляду справи згаданий договір є чинним.

Відповідно до п. 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 р. (надалі –Правила), у разі виявлення уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці оформляється двосторонній акт порушень за встановленою формою.

Як встановлено судами, 06.08.2007 р. працівниками Компанії проведено перевірку додержання Управлінням вимог Договору та Правил, в результаті якої виявлено порушення, яке полягало в знеструмленні вторинних кіл на вимірювальному трансформаторі струму по фазі "В". Працівниками Компанії було складено акт № 7-770 від 06.08.2007 р.

На підставі вищевказаного акту, 10.08.2007 р. на засіданні комісії Компанії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією було складено протокол № 277, в якому зазначено розмір збитків, завданих енергопостачальнику, в сумі 1229,75 грн.

В сили ч. 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків.

Судами встановлено, що акт № 7-770 від 06.08.2007 р. вказаним вимогам Правил не відповідає. Зокрема, в зазначеному акті не вказано необхідних та достатніх даних для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та суми завданих споживачем збитків.

Відповідно до п. 6.40 Правил у разі виявлення знеструмлення кіл струму або кіл напруги приладу обліку, покази розрахункового засобу обліку не враховуються, а постачальник за регульованим тарифом здійснює перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії за період від дня останнього контрольного огляду засобу обліку представником постачальника електричної енергії за регульованим тарифом чи фактично проведеної і підтвердженої актом технічної перевірки роботи схеми комерційного обліку, що мала передувати виявленню порушень, але цей період має не перебільшувати шести місяців, а також відповідно до п.2.1 Методики обчислення обсягу електричної енергії.

Проте, як встановлено судами, в протоколі засідання комісії Компанії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією від 10.08.2007 р., не вказано на підставі яких нормативів та методики проводилось нарахування збитків. Крім того, вказаний протокол не був підписаний представниками відповідача.

Також, судами вірно зазначено, що відповідно до ч. 2 п. 6.43 Правил споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Однак, позивачем не надано доказів направлення або вручення відповідачу рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи рішення та постанову про відмову в позові суди дійшли обґрунтованих висновків про те, що позивачем належними засобами доказування не доведено понесення ним збитків внаслідок порушення правил користування електричною енергією.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 33, 34, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ ЕК "Чернівціобленерго" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.03.2008 р. у справі № 12/275 залишити без змін.

Головуючий, суддя О. Подоляк

С у д д і Т. Барицька

Н. Губенко