ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2008 р. Справа № 53/139-08

вх. № 4417/1-53

Суддя господарського суду Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Рудяк Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Худякової Н.О. за довіреністю від 10.05.2008 р., відповідача - Венедіктова С.В. за довіреністю від 02.06.2008 р.

розглянувши справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Промгаз України"

до ТОВ "Сахалінське", м. Харків

про зобов'язання допоставити природний газ

за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахалінське», м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгаз України», м. Київ

про зміну умов Договору купівлі-продажу природного газу № 37/г від 20.12.2007 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промгаз України» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахалінське» про примусове виконання обов’язку в натурі за Договором купівлі-продажу природного газу № 37/г від 20.12.2007 р. щодо допоставки природного газу в об’ємі 220,030 тис. м3 (двісті двадцять тисяч тридцять куб. м.) на загальну суму 158 421,60 грн. (сто п’ятдесят вісім тисяч чотириста двадцять одна гривня 60 коп.). Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем умов вищевказаного договору.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, у відзиві на позов вказує, що належним чином виконав умови Договору купівлі-продажу природного газу № 37/г від 20.12.2007 р. відповідно до акту передачі-прийому обсягів природного газу від 31.12.2007 р.

В процесі розгляду справи відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сахалінське» звернулося з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгаз України», в якому просить суд змінити умови Договору купівлі-продажу природного газу № 37/г від 20.12.2007 р. шляхом збільшення ціни договору з врахуванням семикратного розміру рентної плати за видобутий природний газ, відповідно до Порядку обчислення та внесення до Державного бюджету України рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 р. № 256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 р. № 1850.

Зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом відповідно до ст.60 ГПК України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач (ТОВ «Сахалінське») зазначає, що 20.12.2007 р. між ним та відповідачем (ТОВ «Промгаз України») був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 37/г. Згідно п. 1.1. якого позивач зобов’язувався продати відповідачеві природний газ, в обсягах і по ціні, що передбачені в договорі, відповідач зобов’язувався оплатити та прийняти газ на умовах даного договору. Згідно акту передачі-прийому обсягів природного газу від 31.12.2007 р., позивачем відповідачеві було продано природного газу на загальну суму 813 578,40 грн. (вісімсот тринадцять тисяч п’ятсот сімдесят вісім грн. 40 коп.). Відповідно до Порядку № 1391 від 19.12.2003 р., ціна природного газу власного видобутку – це розрахункова середньозважена ціна за 1000 м3 природного газу, яка забезпечує відшкодування виправданих витрат та обґрунтованого прибутку газовидобувних підприємств, сплату податків, обов'язкових платежів та відрахувань. Все це на думку позивача свідчить, що ціна договору купівлі-продажу природного газу повинна враховувати в себе не тільки витрати пов’язані з його видобутком, але також і сплату всіх необхідних податків і зборів пов’язаних із здійсненням такої діяльності. Позивач зазначає, що сума договору була складена без урахування семикратного розміру рентної плати на видобутий газ, що діяла у 2007 році і була передбачена Постановою № 256 від 22.03.2001 р. Таким чином, позивач вважає, що ціна зазначена в договорі купівлі-продажу природного газу № 37/г від 20.12.2007 р. потребує збільшення.

Відповідач за зустрічним позовом надав суду відзив, в якому не погоджується з зазначеними позовними вимогами виходячи з того, що положення Постанови № 256 від 22.03.2001 р. щодо семикратної рентної плати поширюються тільки на тих суб’єктів господарювання, які зобов’язані були продавати у 2007 році обсяги природного газу НАК «Нафтогаз України» для задоволення потреб населення, але не зробили цього. В свою чергу, позивач не підпадає під категорію зазначених суб’єктів і тим самим повинен сплачувати рентну плату за видобутий газ в однократному розмірі. В зв’язку з цим, відсутні правові підстави для зміни умов договору купівлі-продажу природного газу № 37/г від 20.12.2007 р. в частині збільшення ціни Договору.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив.

20.12.2007 р. між ТОВ «Сахалінське» та ТОВ «Промгаз України» був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 37/г від 20.12.2007 р., згідно якого ТОВ «Сахалінське», як уповноважений представник за договором про спільну діяльність, зобов’язувався продати ТОВ «Промгаз України» для подальшої реалізації споживачам природний газ, в обсягах і по ціні, що передбачені в договорі, а ТОВ «Промгаз України» зобов’язувався оплатити та прийняти газ на умовах даного договору.

Пунктом 2.4. договору було передбачено, що обсяг видобутого природного газу, який передається ТОВ «Промгаз України» становить 1 350 тис. м3. Пунктом 4.1. цього ж договору була встановлена ціна за 1000,00 м3 природного газу – 720,00 грн. Згідно п. 4.2. договору загальна сума договору складає 972 000,00 грн. (дев’ятсот сімдесят дві тисячі гривень 00 коп.).

Додатковою угодою № 1 від 31.12.2007 р. до договору № 37/г від 20.12.2007 р. пункт 2.4. договору був викладений у новій редакції, відповідно до якої обсяг постачання природного газу у грудні 2007 року становив 1 129,970 тис. м3, на загальну суму 813 578 грн. 40 коп. Сплата зазначеної суми позивачем підтверджується реєстром кредитових платіжних документів від 24.01.2008 р., згідно якого на розрахунковий рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у розмірі 813 578 грн. 40 коп. (вісімсот тринадцять тисяч п’ятсот сімдесят вісім грн. сорок коп.). Додаткова угода № 1 від 31.12.2007 р. до договору № 37/г від 20.12.2007 р., якою був викладений у новій редакції пункт 2.4. Договору підписана та належним чином скріплена печатками сторін договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до Порядку розрахунку граничного рівня оптової ціни на природний газ для підприємств, які постачають природний газ для бюджетних організацій та установ, і граничного рівня оптової ціни на природний газ для підприємств комунальної теплоенергетики, теплових електростанцій, електроцентралей та котелень суб'єктів господарювання, в тому числі блочних (модульних) котелень, затвердженого Національною комісією регулювання електроенергетики України від 19.12.2003 р. № 1391, ціна природного газу власного видобутку – це розрахункова середньозважена ціна за 1000 м3 природного газу, яка забезпечує відшкодування виправданих витрат та обґрунтованого прибутку газовидобувних підприємств, сплату податків, обов'язкових платежів та відрахувань.

Підпунктом 1.1. п. 1 ч. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування» від 30.11.2006 р. № 398-V передбачено, що рентна плата за природний газ у 2007 році складає 50 грн. за 1000 м3.

Пунктом 1 ч. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування» від 30.11.2006 р. № 398-V встановлено, що у випадку здійснення підприємствами, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, господарськими товариствами, більш ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірніми підприємствами, представництвами та філіями таких підприємств і товариств, учасниками договорів про спільну діяльність та/або уповноваженими особами договорами про спільну діяльність, що укладені за участю зазначених підприємств, операцій з реалізації обсягів природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) власного видобутку не для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення, до зазначених обсягів видобутого природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) застосовується семикратний розмір рентної плати за природний газ (у тому числі нафтовий (попутний) газ).

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення та внесення до Державного бюджету України рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 р. № 256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 р. № 1850, до нересурсного обсягу природного газу застосовується семикратний розмір ставки рентної плати за природний газ.

Згідно абз. 8 п. 1 Постанови № 256 від 22.03.2001 р. в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 р. № 1850, нересурсний обсяг природного газу – це обсяг природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу), видобутого у звітному (податковому) періоді на підставі спеціальних дозволів на право користування надрами підприємствами Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», Національної акціонерної компанії «Надра України», відкритим акціонерним товариством «Укрнафта», державним акціонерним товариством «Чорноморнафтогаз», іншими підприємствами та господарськими товариствами, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, а також господарськими товариствами, більше ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебувають у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірніми підприємствами, представництвами та філіями таких підприємств і товариств, учасниками договорів про спільну діяльність та/або уповноваженими особами договорами про спільну діяльність, що укладені за участю зазначених підприємств, але не реалізованого такими суб'єктами господарювання у звітному (податковому) періоді безпосередньо НАК «Нафтогаз України» як окремій юридичній особі на формування ресурсу природного газу, що використовується для задоволення потреб населення.

За таких обставин суд погоджується з позицією ТОВ «Промгаз України», що положення Закону України «Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування» від 30.11.2006 р. № 398-V, а також Постанови № 256 від 22.03.2001 р., в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 р. № 1850, щодо семикратної рентної плати поширюються тільки на тих суб’єктів господарювання, які зобов’язані були продавати у 2007 році обсяги природного газу НАК «Нафтогаз України» для задоволення потреб населення, але не зробили цього.

Підпунктом 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення споживачів природним газом» № 1729 від 27.12.2001 р. в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2007 р. № 31, передбачено, що у 2007 році підприємства, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, господарські товариства, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій (часток, паїв) яких володіє держава, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, учасниками договорів про спільну діяльність, укладених за участю зазначених підприємств і товариств, та/або уповноваженими ними особами Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України», зобов’язані були продавати обсяги природного газу НАК «Нафтогаз України» для задоволення потреб населення.

Абзацом 4 пп. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення споживачів природним газом» № 1729 від 27.12.2001 р. в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2007 р. № 31, передбачено, що реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом, за роздрібними цінами, встановленими Національною комісією регулювання електроенергетики.

Згідно пп. 2.2.1. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу за нерегульованим тарифом, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 25.08.2005 р. № 73, ліцензіат не має права провадити господарську діяльність із зберігання, транспортування природного газу магістральними трубопроводами, його розподілу та постачання за регульованим тарифом.

Матеріалами справи встановлено, що видобутий в результаті спільної діяльності природний газ у 2007 році реалізовувався ТОВ «Сахалінське» на підставі ліцензії на постачання природного газу за неврегульованими тарифами. Весь видобутий газ був реалізований ТОВ «Сахалінське» ТОВ «Промгаз України» не для задоволення власних виробничих потреб, а для подальшої його реалізації споживачам.

З матеріалів справи також вбачається, що між НАК «Надра України», ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія», ТОВ «Сахалінське», ТОВ «НВП «Зонд» укладений Договір про спільну діяльність № 121 від 26.12.2003 р. метою якого є геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислова експлуатація, Сахалінського родовища вуглеводнів, а також спільна виробнича та інвестиційна діяльність, спрямована на розробку і експлуатацію родовища, реалізацію спільної продукції з метою отримання доходів.

Таким чином, відносини, що виникли між ТОВ «Сахалінське», НАК «Надра України», ДП НАК «Надра України» «Полтавнафтогазгеологія», та ТОВ «НВП «Зонд» в рамках укладених договорів про спільну діяльність, регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Частина 4 ст. 176 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання мають право разом здійснювати господарську діяльність для досягнення спільної мети, без утворення єдиного суб'єкта господарювання, на умовах, визначених договором про спільну діяльність. У разі якщо учасники договору про спільну діяльність доручають керівництво спільною діяльністю одному з учасників, на нього може бути покладено обов'язок ведення спільних справ. Такий учасник здійснює організаційно-управлінські повноваження на підставі доручення, підписаного іншими учасниками.

Згідно з ст. 6 Господарського кодексу України основними принципами господарської діяльності є свобода підприємницької діяльності, а також заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Пункт 3 ст. 3 Цивільного кодексу України передбачає, що одним з головних принципів цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, в положеннях Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України закріплено право суб’єкта господарювання визначати напрямки своєї господарської діяльності, а також обирати контрагентів своїх договірних відносин.

Таким чином, положення Постанови № 1729 від 27.12.2001 р., в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2007 р. № 31, якими учасників договорів про спільну діяльність, укладених за участю підприємств, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, та господарських товариств, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій (часток, паїв) яких володіє держава, а також дочірніх підприємств та філій таких підприємств і товариств, зобов’язано укладати договори купівлі-продажу природного газу виключно НАК «Нафтогаз України» для задоволення потреб населення, не підлягають застосуванню до ТОВ «Сахалінське».

Стаття 19 Господарського кодексу України, закріплюючи контролюючі та наглядові функції держави за здійсненням підприємницької діяльності, разом з тим визначає вичерпний перелік сфер, в яких держава уповноважена здійснювати функції контролю та нагляду. Право держави на здійснення контролю та нагляду за господарською діяльністю шляхом визначення суб’єкта, з яким інші суб’єкти господарювання вправі укладати господарські договори, не передбачено діючим законодавством України.

Частиною 4 ст. 4 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону. Відповідно, положення Постанови № 1729, а саме пп. 1 п. 2 зазначеної постанови в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2007 р. № 31, до господарської діяльності ТОВ «Сахалінське» не застосовуються.

Також, суд приходить до висновку, що так як ТОВ «Сахалінське» має право вільно визначати напрямки своєї господарської діяльності, а також обирати контрагентів своїх договірних відносин, а положення Закону України «Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування» від 30.11.2006 р. № 398-V та Постанови № 256 від 22.03.2001 р., в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 р. № 1850, щодо семикратної рентної плати за видобутий природний газ поширюються тільки на тих суб’єктів господарювання, які зобов’язані були продавати обсяги природного газу виключно НАК «Нафтогаз України» для задоволення потреб населення, але не продали його вказаній Компанії, ТОВ «Сахалінське» не підпадає під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 р. № 256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 р. № 1850, в частині сплати семикратного розміру рентної плати протягом 2007 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 623 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку щодо необґрунтованості та безпідставності первісних та зустрічних позовних вимог.

Відповідно до ст.44-49 ГПК України судові витрати покладаються на позивачів відповідно за первісним та зустрічним позовами.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 60, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. В задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгаз України» () до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахалінське», () про примусове виконання обов’язку в натурі за Договором купівлі-продажу природного газу № 37/г від 20.12.2007 р. щодо допоставки природного газу у відмовити повністю.

2. В задоволені позовних вимог за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сахалінське» () до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгаз України» () про зміну умов Договору купівлі-продажу природного газу № 37/г від 20.12.2007 р. відмовити повністю, оскільки у 2007 році на ТОВ «Сахалінське» не поширюються вимоги Закону України «Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування» від 30.11.2006 р. № 398-V та Порядку обчислення та внесення до Державного бюджету України рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 р. № 256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 р. № 1850, відносно сплати семикратного розміру рентної плати за видобутий природний газ.

Суддя Прохоров С.А.