ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"19" серпня 2008 р.

Справа № 3/174

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у засіданні справу № 3/174

за позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Шепель Тетяни Пантеліївни;

до відповідача: ЖЕК -2;

про стягнення 3 780 грн. 73 коп.

Представники:

позивача - підприємець Шепель Т.П.;

позивача - у засіданні 11.08.08, 19.08.08 - юрисконсульт Івань Н.О., довіреність № 1615 від 09.07.08;

відповідача - у засіданні 21.07.08, 19.08.08 - юрисконсульт Сухіх О.В., довіреність б/н від 19.02.08.

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Шепель Тетяна Пантеліївна (далі по тексту - Шепель Т.П.) звернулася до господарського суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з житлової експлуатаційної контори № 2 (далі по тексту - ЖЕК № 2) на відшкодування матеріальних збитків в зв'язку з порушенням господарського зобов'язання на суму 29 935 грн. 59 коп. (фактично - 4 305 грн. за отриману продукцію 2 471 грн. 18 коп. "подвійної облікової ставки Національного Банку України" - "розміру процентів за користування грошима" за період з 14.04.05 по 01.01.08, 3 228 грн. 90 коп. неустойки за період з 14.04.05 по 14.04.08, 1 657 грн. 49 коп. "індексу інфляції" за період з 14.04.05 по 14.04.08, 10 655 грн. 37 коп. пені за період з 14.04.07 по 14.04.08, 7 617 грн. 45 коп. матеріальної компенсації моральної шкоди) та 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідач вимоги заявника не визнав, посилаючись у запереченнях на позов на те, що

у договорі № 1 від 02.01.04 не зазначені ціна та строк його дії, тому в силу ч. ч. 2. 3 ст. 180 Господарського кодексу України він не може вважатися укладеним;

доводи позивача про відвантаження паливно-мастильних матеріалів (ПММ) на суму 20 000 грн. спростовуються актом звіряння б/н від 14.05.07, згідно якого підприємець Шепель Т.П. відвантажила ЖЕК № 2 ПММ на суму 13 081 грн. 20 коп., з яких 8 776 грн. були сплачені одержувачем товару, залишок боргу становить 4 305 грн. 20 коп.

У засіданні господарським судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалася перерва з 21.07.08 до 10:00 11.08.08, з 11.08.08 до 16:00 19.08.08.

19.08.08 підприємець Шепель Т.П. подала заяву про зміну предмету позову і просить господарський суд стягнути на її користь із ЖЕК № 2 1 033 грн. 05 коп. боргу, 2 363 грн. 40 коп. - суму, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції за період з 01.02.05 по 01.04.08, виходячи із суми боргу 4 305 грн. 20 коп., 384 грн. 28 коп. пені за період з 06.01.05 по 06.07.05 з урахуванням редакції ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Зменшення вимог про стягнення суми боргу з 4 305 грн. 20 коп. до 1 033 грн. 05 коп. позивач пояснює сплатою перерахуванням відповідачем у добровільному порядку 3 272 грн. 15 коп. після порушення господарським судом провадження у справі № 3/174.

Зменшення розміру позовних вимог, зміна предмету позову є правом позивача за ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Ціна позову із зменшеною сумою вимог по сплаті боргу, зміненим предметом становить 3 780 грн. 73 коп.

Представник ЖЕК № 2 у засідання 19.08.08 не з'явився. 11.08.08 такою особою було подано клопотання про розгляд справи у засіданні 19.08.08 за його відсутності. Клопотання господарським судом задоволено.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін господарський суд встановив наступне.

Сторони уклали договір № 1 від 02.01.04, за умовами якого підприємець Шепель Т.П. - продавець зобов'язалася поставити ПММ на суму 20 000 грн., ЖЕК № 2 - покупець зобов'язався прийняти і оплатити продукцію.

У такому договорі сторони погодили загальну ціну (вартість) ПММ, однак не погодили строк дії договору. Посилання відповідача на те, що договорі не є укладеним, оскільки у порушення п. п. 2, 3 ст. 180 Господарського кодексу України сторонами не досягнуто згоди щодо такої істотної умови як строк дії договору, не може бути визнана господарським судом підставою для того, щоби вважати договір не укладеним. Згідно з ч. 7 ст. 180 названого Кодексу строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору, однак закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Безпосередньо строк відсутність строку дії договору № 1 від 02.01.04 в його умовах не звільняє сторони від відповідальності за його порушення.

Крім того, надаючи відповідь № 448 від 04.01.05 на претензію підприємця Шепель Т.П. без номеру і дати, одержану 29.12.04, запропонувавши графік погашення заборгованості за ПММ, ЖЕК № 2 визнала, що заборгованість виникла за угодою № 1 від 01.01.04.

Фактично асортимент, кількість та строки поставки ПММ зазначені у відомостях (заборних), рахунках, накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальної вимоги до форми та порядку укладання такого виду договорів.

За ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин (до якого ч. 2 ст. 202 цього Кодексу відносять й договори) вважається таким. що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Підписанням договору № 1 від 02.01.04, обміном накладними, рахунками, заборними відомостями сторони фактично вчинили у письмовій формі правочин.

Те, що ЖЕК № 2 у квітні 2004 р. від підприємця Шепель Т.П. отримав бензин А-76 на суму 13 081 грн. 20 коп., провів розрахунок на суму 8 776 грн., мав борг станом на 01.07.08 у сумі 4 305 грн. 20 коп., підтверджується розрахунком надходження ПММ, підписаним керівником та головним бухгалтером ЖЕК № 2, даними банківських виписок, актом звіряння із підприємцем Шепель Т.П. від 14.05.07.

Фактично правочин, вчинений сторонами, має ознаки договору купівлі-продажу. Як встановлено ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

ЖЕК № 2 зобов'язався прийняти і оплатити вартість продукції (товару). Таке зобов'язання містить п. 2.2. договору № 1 від 02.01.04. Безпосередньо названий договір не містить строків виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У зобов'язаннях щодо оплати ПММ в силу ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України підприємець Шепель Т.П. є кредитором, а ЖЕК № 2 - боржником.

Як зазначалося вище, договір № 1 від 02.01.04 не містить умов щодо строку (терміну), в який покупець зобов'язаний оплатити вартість ПММ продавцеві.

Однак, враховуючи те, що 29.12.04 ЖЕК № 2 отримала вимогу (претензію) від підприємця Шепель Т.П. про оплату вартості поставленого бензину марки А-76 на суму 5 435 грн. 20 коп., то з урахуванням редакції ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, мала сплатити безспірну суму боргу у семиденний строк. Докази сплати у названий строк 5 435 грн. 20 коп. відсутні. З названої суми станом на 14.05.07 сплачено після одержання вимоги 1 130 грн.

Господарський суд визнав правомірним звернення позивача про стягнення з відповідача залишку боргу у сумі 4 305 грн. 20 коп.

Після звернення підприємця Шепель Т.П. до господарського суду ЖЕК № 2 погасив борг на суму 3 272 грн. 15 коп.

Позов про стягнення 1 033 грн. 05 коп. підлягає задоволенню.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивач вимагає сплати 2 363 грн. 40 коп., тобто суми, на яку збільшився борг - 4 305 грн. 20 коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення - з 01.02.05 по 01.04.08.

Така вимога визнана господарським судом визнана поданою обґрунтовано і підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 384 грн.28 коп. пені, розрахованої ним за період з 06.01.05 по 06.07.05. Умову про сплату продавцем покупцеві неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення містить п. 5.3 договору № 1 від 02.01.04.

Неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день простроченого зобов'язання є пенею, що встановлено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548, ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується неустойкою, яка є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ч. 1 ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України штрафні санкції (пеня) за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором; нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня. коли зобов'язання мало бути виконано.

Після одержання 29.12.04 претензії підприємця Шепель Т.П. зобов'язання по сплаті заборгованості мало бути виконано ЖЕК № 2 у семиденний строк (термін), тобто до 06.01.05. Позивач просить стягнути з відповідача пеню, розраховану із дня, коли зобов'язання по сплаті 4 305 грн. 20 коп. мало бути виконано боржником - з 06.01.05 до дня, коли спливає шестимісячний строк, встановлений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, - до 06.07.05. Позов про стягнення 384 грн. 28 коп. пені визнаний поданим обґрунтовано і підлягає задоволенню господарським судом.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача покладаються на відповідача у сумах 102 грн. державного мита і 118 грн. з оплати послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене у межах такого терміну до Дніпропетровського апеляційного господарського суду. Рішення, у разі набрання ним законної сили підлягає виконанню у добровільному порядку або у примусовому порядку згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з житлово-експлуатаційної контори № 2 (адреса: 27000, Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Жовтнева, 53; і. к. 32080312) на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Шепель Тетяни Пантеліїівни (адреса: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Кармелюка, 73; і. н. ) 1 033 грн. 05 коп. боргу, 2 363 грн. 40 коп., на які збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, 384 грн. 28 коп. пені, 102 грн. державного мита, 118 грн. витрат на оплату послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. Засвідчені належним чином примірники рішення направити сторонам.

Суддя Н. В. Болгар

20.08.08