ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.06.08 р.                     Справа № 37/59

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча”, м. Маріуполь

до відповідача Відкритого акціонерного товариства „Ясиновський коксохімічний завод”, м. Макіївка

про стягнення 28598 грн. 40 коп. отриманих без достатніх правових підстав

Суддя господарського суду Донецької області Яманко Валентина Григорівна

при секретарі судового засідання Стреліній М. В.

Представники:

від позивача: Турчанінова І. М. – за дов. № 09/2060 від 5 червня 2008 року,

Шевелев В. Г. – за дов. № 09/228 від 23 січня 2008 року,

від відповідача: Назаренко О. В. – за дов. № 7456/14 від 7 вересня 2007 року,

Тітов О. В. – за дов. № 568/14 від 21 січня 2008 року.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча”, м. Маріуполь звернулося до господарського суду Донецької області 21 лютого 2008 року з позовною заявою № 09/1-3-11 від 7 лютого 2007 року (арк. справи 5-6) до відкритого акціонерного товариства „Ясиновський коксохімічний завод”, м. Макіївка про стягнення 28598 грн. 40 коп. отриманих без достатніх правових підстав, за якою було порушено провадження по справі № 37/59 (арк. справи 1).

За клопотанням сторін строк розгляду справи № 37/59 продовжувався, розгляд справи відкладався.

Під час судового засідання 9 червня 2008 року позивач підтримав позовні вимоги, відповідач проти позовних вимог заперечував.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірне визначення відповідачем до відшкодування залізничного тарифу, нарахованого на підставі збільшених коефіцієнтів до Тарифного керівництва № 1, введеного в дію наказом Міністерства транспорту та зв’язку України № 356 від 28 квітня 2007 року, який набрав чинності 15 травня 2008 року після отримання рахунків від відповідача.

Позивач - відкрите акціонерне товариство „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча”, м. Маріуполь зареєстроване виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області 30 грудня 1996 року як юридична особа, про що видано відповідне свідоцтво (арк. справи 81), внесене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 00191129 (арк. справи 82). Згідно статуту (арк. справи 83-96) позивач зареєстрований за адресою: м. Маріуполь, вул. Левченко, 1.

Відповідач – відкрите акціонерне товариство „Ясиновський коксохімічний завод”, м. Макіївка зареєстроване 24 листопада 1997 року виконавчим комітетом Макіївської міської ради Донецької області як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію (арк. справи 98), включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 00191035 (арк. справи 99). Згідно статуту відповідач зареєстрований за адресою: м. Макіївка, Кіровський район.

Відповідач проти позовних вимог заперечував (арк. справи 78-79), посилаючись на те, що розмір залізничного тарифу був визначений ДП “Донецька залізниця” та сплачений відповідачем в повному обсязі. Крім того, відповідачем було вказано, що пунктом 2.4 договору № 106/739-01 від 27 грудня 2005 року передбачено, що замовник компенсує суму залізничного тарифу згідно з наданими виконавцем платіжними документами, а сума 28598 грн. 40 коп. є матеріальними збитками підприємства, пов’язаними з оплатою залізничного тарифу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного спору позивачем було визначено стягнення з відкритого акціонерного товариства „Ясиновський коксохімічний завод”, м. Макіївка 28598 грн. 40 коп., отриманих в якості відшкодування залізничного тарифу без достатніх правових підстав, оскільки залізничний тариф був нарахований на підставі збільшених коефіцієнтів до Тарифного керівництва № 1, введеного в дію наказом Міністерства транспорту та зв’язку України № 356 від 28 квітня 2007 року, який набрав чинності 15 травня 2008 року після пред’явлення відповідачем рахунків за перевезення в період з 1 травня 2007 року по 14 травня 2007 року.

27 грудня 2005 року між відкритим акціонерним товариством „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча”, м. Маріуполь та відкритим акціонерним товариством „Ясиновський коксохімічний завод”, м. Макіївка був укладений договір № 106/739-01 про надання послуг по виробництву коксу валового та обслуговування майна (арк. справи 9-13). До вказаного договору сторонами була укладена додаткова угода № 2 від 30 листопада 2006 року (арк. справи 14), згідно якої предметом договору № 106/739-01 від 27 грудня 2005 року визначено, що Виконавець (відповідач) зобов’язується надати Замовнику (позивач) послуги по виробництву коксу валового з кам’яновугільної шихти та технічному обслуговуванню майна КБ № 5 та КБ № 6 ВАТ “Ясиновський коксохімічний завод”, найменування якого приведено в додатку № 1 до договору оренди майна № 845/01 від 30 листопада 2006 року, а Замовник зобов’язується прийняти та оплатити їх. Також, зазначеною додатковою угодою строк дії договору № 106/739-01 від 27 грудня 2005 року був продовжений до 31 жовтня 2007 року.

В період з 1 травня 2007 року по 14 травня 2007 року відповідачем були виставлені позивачу рахунки на сплату залізничного тарифу за перевезення коксу (арк. справи 34-64) на загальну суму 1120030 грн. 80 коп., які були оплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується актом звірки (арк. справи 121-127).

Позивачем 10 грудня 2007 року була направлена відповідачу претензія № 09/1-3-35 (арк. справи 69) щодо повернення неправомірно нарахованої суми залізничного тарифу в розмірі 28598 грн. 40 коп. Відповідачем згідно відповіді № 2/24 від 2 січня 2008 року (арк. справи 40-41) було відмовлено в задоволенні претензії позивача з посиланням на умови договору № 106/739-01 від 27 грудня 2005 року, норми статті 62 Статуту залізниць України та визначення ДП “Донецька залізниця” спірної суми залізничного тарифу, списання цієї суми з облікового рахунку ВАТ “Ясиновський коксохімічний завод” ТехПД “Ясинувата”.

Позивач посилається як на підставу позовних вимог на положення статті 1212 Цивільного кодексу України, за якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. За статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 2.4 договору № 106/739-01 від 27 грудня 2005 року передбачено, що Замовник (позивач) зобов’язується поставити шихту кам’яновугільну шихту на умовах поставки ЕХW вугільна башня № 3 ВАТ “Ясиновський КХЗ” (Інкотермс 2000 року). Виконавець (відповідач) зобов’язується поставити КД (кокс доменний), КО (коксовий орешек), КМ (коксова мелочь) на умовах поставки FСА ст. Кринична Донецької залізниці (Інкотермс 2000 року). В графі 4 залізничної накладної (ГУ-29) та в графі 1 залізничної накладної (ГУ-29Б) зазначати “власність ВАТ “Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча”. Виконавець згідно з дійсним порядком замовляє план перевезень на постачання продукції на адресу Замовника, проводить оплату залізничного тарифу. Замовник компенсує суму залізничного тарифу відповідно до представленими Виконавцем платіжними документами. Тобто, умовами договору № 106/739-01 від 27 грудня 2005 року було передбачено відшкодування позивачем відповідачу сум залізничного тарифу сплаченого залізниці за перевезення замовленого позивачем вантажу.

Частиною 9 статті 10 Закону України "Про залізничний транспорт" № 273/96-ВР від 4 липня 1996 року визначено, що розрахунки відправників і одержувачів вантажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Згідно пункту 57 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 6 квітня 1998 року, тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) встановлюються у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України.

Пунктом 26 Положення про Міністерства транспорту та зв'язку України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 789 від 6 червня 2006 року, передбачено, що Міністерство транспорту та зв'язку України здійснює відповідно до законодавства повноваження щодо регулювання цін (тарифів).

Розміри знижок до тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у власних залізничних вантажних вагонах та Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України затверджені наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 356 від 28 квітня 2007 року та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 4 травня 2007 року за № 458/13725. Міністерство юстиції України листом від 8 червня 2007 року (арк. справи 66) повідомило не тільки про дату набрання чинності цього наказу, а й про узгодження цього наказу з Держпідприємництвом згідно рішення № 372 від 4 травня 2007 року та втрату чинності попереднього наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 15 травня 2007 року № 402. Тобто, тарифи регулюються нормативними актами Міністерства транспорту та зв'язку України, доводяться до залізниць, які й здійснюють безпосередньо нарахування сум залізничного тарифу за перевезення вантажів та їх стягнення за укладеними з вантажовідправниками договорами.

Позивач самостійно розрахував суму перевищення, на його погляд, розміру залізничного тарифу за період з 1 по 14 травня 2007 року (арк. справи 65), не надавши доказів наявності підстав для перерахунку залізничного тарифу в обсязі та за тарифами визначеними позивачем.

ВАТ "Ясинівський коксохімічний завод" за укладеним з ДП "Донецька залізниця" договором № 66 007 від 20 грудня 2005 року та додатковою угодою № 5 від 29 грудня 2006 року сплатив за період з 1 по 14 травня 2007 року суми залізничного тарифу розраховані ДП "Донецька залізниця", що підтверджується платіжними дорученнями (арк. справи 112-120), та відповідно з умовами пункту 2.4 договору № 106/739-01 від 27 грудня 2005 року виставив рахунки позивачу для відшкодування сплаченого залізничного тарифу.

Таким чином, відповідач мав встановлені договором № 106/739-01 від 27 грудня 2005 року правові підстави для відшкодування залізничного тарифу в обсязі визначеному ДП "Донецька залізниця".

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів свої позовні вимоги за заявленим предметом спору, тому з огляду на умови договору № 106/739-01 від 27 грудня 2005 року, суд повністю відмовляє в задоволенні позовних вимог.

За статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на позивача, у зв’язку з відмовою у задоволені позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 35, 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відкритого акціонерного товариства „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча”, м. Маріуполь до відкритого акціонерного товариства „Ясиновський коксохімічний завод”, м. Макіївка про стягнення 28598 грн. 40 коп. отриманих без достатніх правових підстав відмовити повністю.

У судовому засіданні 9 червня 2008 року за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Рішення складено у повному обсязі та підписане 10 червня 2008 року.

Надруковано 3 примірника:

1. Позивачу – 1.

2. Відповідачу – 1.

3. До справи – 1.

Адреса та телефон господарського суду Донецької області: 83048, м. Донецьк, вул. Артема, 157, тел. 381-88-46.