ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.07.2008

Справа №2-29/16113-2007А

За позовом – Управління «Кримкоопринкторг» Кримспоживспілки, м. Сімферополь.

До відповідача – Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Красноперекопськ.

Про спонукання до виконання певних дій.

Суддя О.І. Башилашвілі

Секретар судового засідання В.В. Романів

ПРЕДСТАВНИКИ:

Позивач - Мосієнко Д. М., довіреність № 12 від 06.06.08, представник.

Відповідач - Литовченко І. В., довіреність № 7424/10/10-0 від 28.12.07, ст. ДПІ.

Суть спору: Управління «Кримкоопринкторг» Кримспоживспілки звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – Красноперекопської об’єднаної державної податкової інспекції про зобов’язання зарахувати в картку особового рахунку по податку на додану вартість Красноперекопського ринку, відобразивши суму 5449,00 грн.

Заявою від 21.01.2008р. позивач змінив предмет позову та просить суду зобов’язати Красноперекопську ОДПІ внести зміни в картку особового рахунку по податку на додану вартість Красноперекопського ринку, відобразивши суму 5449,00 грн. як сплату податків та зборів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач сплатив до бюджету ПДВ в сумі 5449,00 грн., однак у зв’язку з ліквідацією банку «Україна», ця сума не була зарахована за призначенням.

Провадження у цій справі порушено ухвалою господарського суду АР Крим від 01.11.2007р. суддею Цикуренко А.С.

Ухвалою від 04.02.2008р. Заступник голови господарського суду АР Крим залучив до розгляду цієї справи замість судді Цикуренко А.С., суддю О.І. Башилашвілі, у зв’язку з чим справі був привласнений новий номер № 2-29/16113-2007А.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що за неналежне виконання зобов’язань по перерахуванню грошових коштів повинен відповідати банк. Також відповідач посилається на те, що рішення господарського суду АР Крим № 2-16/7037-2003, на яке посилається позивач, не містить у собі відомості про перерахування позивачем вказаної суми ПДВ.

Після з’ясування усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів.

Після закінчення дебатів, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, а також заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АРК від 26.05-03.06.2003 року у справі 2-16/7037-2003 позовні вимоги Управління кооперативної торгівлі та ринків Кримспоживспілки задоволені частково: визнано недійсним рішення Красноперекопської ОДПІ від 27.03.2002 року № 149 «Про стягнення платежу» та від 20.12.2001 року № 43/24-0 «Про стягнення платежу», в іншій частині позову було відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.08.2003 року по справі № 2-16/7037-2003 рішення господарського суду АРК від 26.05.-03.06.2003 року по справі № 2-16/7037-2003 року змінено, п. 1 резолютивної частини рішення викладений в наступній редакції: «Позов задовольнити», п. 4 резолютивної частини рішення викладений в наступній редакції: «Красноперекопській ОДПІ зарахувати 4662,68 грн., сплачених по платіжному дорученню № 575 від 21.12.2001 року за рахунок погашення ПДВ майбутніх податкових періодів Управління кооперативної то торгівлі та ринків Кримспоживспілки» в іншому рішення господарського АРК від 26.05.-03.06.2003 року залишити без змін».

Ухвалою від 04.07.2007р. господарський суд АР Крим роз’яснив п. 2 рішення АРК від 26.05-03.06.2003 року у справі 2-16/7037-2003, та зазначив, що господарський суд АР Крим своїм рішенням від 26.05.-03.06.2003 року визнав недійсним рішення Красноперекопської ОДПІ від 27.03.2002 року № 149 «Про стягнення платежу» та від 20.12.2001 року № 43/24-0 «Про стягнення платежу», що стосується зобов’язання Красноперекопської ОДПІ зарахувати 5449,00 грн. до картки особового рахунку по ПДВ, то суд не може в даній частині роз’яснити зобов’язання відповідача до виконання таких дій, оскільки це самостійні вимоги та вони не були розглянуті в судових засіданнях при розгляді справи № 2-16/7037-2003.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так під час розгляду справи 2-16/7037-2003, господарський суд АР Крим та суд апеляційної інстанції встановили, що позивач перерахував податок на додану вартість в сумі 5449,00 грн. своєчасно через АК АПБ «Україна».

Суд встановив, що у зв'язку з ліквідацією АК АПБ «Україна» гроші на рахунок Держказначейства не надійшли та на особовому рахунку позивача числитися борг по ПДВ в сумі 5449,00 грн.

На звернення позивача до ДПІ з проханням про внесення змін в картку особового рахунку, відповідача не відреагував.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв’язку з наступним.

Згідно п. 2 ст. 12 Закону України « Про систему оподаткування» фінансові установи виконують доручення платників податків і зборів (обов'язкових платежів ) на перерахування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджету у встановлений законом термін.

Відповідно до п. 1.24. ст. 1 Закону України « Про платіжні системи і переказ грошових коштів в Україні», переказ грошових коштів - це рух грошових коштів з метою її зарахування на рахунок одержувача.

Згідно п. 22.4. ст. 22 Закони України « Про платіжні системи і переказ грошових коштів в Україні», при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Банки повинні забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Таким чином, здійснення платником будь-яких додаткових дій, окрім подачі платіжних документів в банк, законодавством України не передбачено.

З підпункту 3.9.2. п. 3.9. ст. 3 Інструкції « Про порядок нарахування і погашення пені», затвердженою наказом ДПА України № 77 від 01.03.2001р., передбачений перелік документів, що підтверджують термін погашення податкового боргу, до якого входять зокрема: копії розрахункових документів про сплату платежів до бюджету за безготівковими розрахунками.

Згідно п.1 ст. 5 Інструкції «Про порядок нарахування і погашення пені», затвердженою наказом ДПА України № 77 від 01.03.2001р., за порушення строків зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених законодавством, з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, у розмірах, встановлених для відповідного податку, збору (обов'язкового платежу), а також несе іншу відповідальність, встановлену Законом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків, зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Підпунктом 16.5.1. п. 16.5. ст. 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» передбачено, що за порушення строків перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, у розмірах, встановлених підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та штрафні санкції, встановлені підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього Закону, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Законом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору(обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду.

При цьому платник податків, зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

За викладених обставин, суд вважає, що позивач належним чином виконав свої зобов’язання перед бюджетом по сплаті ПДВ.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

-          на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-          з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-          обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають

-          значення для прийняття рішення (вчинення дії);

-          безсторонньо (неупереджено);

-          добросовісно;

-          розсудливо;

-          з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

-          пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

-          з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

-          своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не представив суду доказів наявності підстав для відсутності задоволення позову.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені в судовому засіданні 01.07.2008р.

У повному обсязі постанову складено та підписано 07.07.2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, п. 1 ст. 153, 160, 163, п. 4 ст. 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Зобов’язати Красноперекопську об’єднану державну податкову інспекцію (АР Крим, м. Красноперекопськ, вул. Северна,2, код в ЄДРПО України 23191929) внести зміни в картку особового рахунку по податку на додану вартість Красноперекопського ринку, відобразивши суму 5449,00 грн. як сплату податків та зборів.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Управління «Кримкоопринкторг» Кримспоживспілки (АР Крим, м. Сімферополь, вул. Самокиша,30, код в ЄДРПО України 78) витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

4.          Виконавчий лист видати після набрання постановою суду законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.