ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.08.08 Справа №20/264/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді Хуторной В.М. , Кричмаржевський В.А. , Мірошниченко М.В.

при секретарі Пересаді О.В.

В присутності представника позивача – не з’явився; від відповідача – Дерев’янко І.О., довіреність № 48 від 22.05.08 р.

Розглянув в судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Колос-техсервіс» на рішення господарського суду Запорізької області від 13.06.08 р. по справі № 20/264/08

за позовом – Приватного підприємства «Вектор-Агро», м. Запоріжжя (далі ПП «Вектор-Агро»);

до відповідача: Приватного підприємства «Колос-техсервіс» (далі ПП «Колос-техсервіс»);

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1436 від 05.08.2008 р. справу № 20/264/08 передано для розгляду колегії у складі: Хуторной В.М. (головуючий), Кричмаржевський В.А., Мірошниченко М.В., якою справа прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.06.2008 р. по справі № 20/264/08 (суддя Гандюкова Л.П.) позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ПП «Колос-техсервіс» на користь ПП «Вектор-Агро» 10000 грн. попередньої оплати, 100 грн. державного мита та 92,61 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказане рішення мотивовано тим, що договір купівлі-продажу від 01.06.07 р. № 70 є укладеним. Відповідач не надав доказів виконання зобов’язання по передачі оплаченого насіння соняшника, також не надав доказів виконання вимоги позивача повернути отриманні в якості передплати кошти в сумі 10000 грн., позовні вимоги в частині стягнення з нього зазначеної суми підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо інфляційних витрат та 3% річних відхилені судом через відсутність грошового зобов’язання у відповідача.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ПП «Колос-техсервіс», відповідач по справі, у поданій суду апеляційній скарзі зазначає, що господарський суд мав визнати договір купівлі-продажу від 01.06.07 р. №70 неукладеним і відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки договір укладений без визначення кількості товару. Крім того, вказує, що передумовою для повернення суми передплати є відмова покупця від договору купівлі-продажу і вимога повернути суму попередньої оплати, претензію № 1 від 28.11.07 р., яка була направлена позивачу 04.12.08 р., не можна вважати відмовою від договору, а висновок господарського суду про те, що договір був розірваний в односторонньому порядку за ініціативою позивача після 28.11.07 р. є суперечливим і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Відповідач звертає увагу, що товар по договорам, укладеним між позивачем та відповідачем згідно усної домовленості сторін та довіреності ПП «Вектор-Агро» серії ЯНВ № 980317 від 03.07.07 р. був поставлений по накладним ПП «Агро-маркет-сервіс».

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

ПП «Вектор-Агро», позивач по справі, відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

За клопотанням представника відповідача судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами, за їх згодою в судовому засіданні 13.08.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору:

01.06.2007 р. між ПП «Колос-Техсервіс» (продавець) та ПП «Вектор-Агро» (покупець) укладено договір №70, предметом якого є купівля-продаж насіння соняшника у кількості згідно з видатковими накладними за ціною на 40 % нижчою від ціни, яка склалася на момент збору зернових в Запорізькій області на суму 10000 грн., в т.ч. ПДВ 1666,67 грн. (далі договір № 70 від 01.06.2007 р.).

Відповідно до п. 2.1 продавець зобов’язаний поставити товар в повному обсязі до 01.08.07 р.

Пунктом 3.1 розділу 3 договору № 70 від 01.06.2007 р. «Порядок розрахунків» встановлено, що покупець оплачує товар шляхом 100% передплати за готівковим розрахунком в касу продавця, згідно виставленого рахунку.

Відповідно до розділу 4 договору № 70 від 01.06.2007 р., він вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до моменту його повного виконання, але у будь-якому випадку до 30.11.2007 р.

Згідно з п.7.2 договору № 70 від 01.06.2007 р. у всіх випадках, не передбачених даним договором, сторони керуються чинним законодавством України.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 103 від 01.06.2007 р. позивач вніс до каси відповідача суму 10000 грн. передплати за договором № 70 від 01.06.2007 р. готівкою.

04.12.2007 р. (вручено 11.12.07 р.) позивач направив претензію №1, в якій зазначив, що у зв’язку з невиконанням на 01.08.2007 р. відповідачем зобов’язань, в тому числі, по договору № 70 від 01.06.2007 р. по поставці насіння соняшника на загальну суму 10000 грн., він пропонує повернути попередню оплату, а також сплатити компенсаційні витрати (інфляційні витрати, пеня, 3% річних).

Відповіддю від 24.12.2007 р. на претензію відповідач, зокрема, зазначив, що договір № 70 від 01.06.2007 р. відсутній.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Доказів поставки насіння соняшника на суму 10000 грн., визначеного договором № 70 від 01.06.07 р., відповідачем не надано, що свідчить про невиконання ним своїх зобов’язань за вказаним договором.

Частинами 2 та 3 статті 693 ЦК України (спеціальна норма, яка визначає порядок попередньої оплати товару) встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Стаття 536 ЦК України визначає проценти наступним чином: за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Положення ч. 2 ст. 536 ЦК України кореспондується з ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині визначення розміру процентів річних – 3%.

Таким чином, у позивача з 02.08.07 р. виникло право на вимогу повернення суми попередньої оплати, а разом з ним і право на стягнення процентів (в розмірі 3%) за користування чужими грошовими коштами на підставі ч. 3 ст. 693 ЦК України та ч. 1 ст. 536 ЦК України, за заявлений період.

За таких обставин, позивачем обґрунтовано заявлено позовні вимоги щодо стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 02.08.07 р. по 09.06.08 р. в сумі 257,26 грн.

Щодо стягнення втрат від інфляції грошових коштів.

Стаття 224 Господарського кодексу України. Відшкодування збитків:

1. Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

2. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Листом Верховного Суду України від 15.07.05 р. № 3.2-2005 визначено, що інфляційні втрати пов’язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів.

Колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування ст. 224 ГК України як підставу для стягнення збитків, завданих інфляцією, внаслідок порушення зобов’язань за договором № 70 від 01.06.2007 р. в розмірі 2482,83 грн. за період заявлений позивачем з серпня 2007 року по квітень 2008 року, включно.

Враховуючи зазначене, рішення суду підлягає зміні в частині стягнення 257,26 грн. процентів та 2484,83 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

За обставин невиконання відповідачем договору № 70 від 01.06.2007 р. щодо поставки товару, строк договору сплив 30.11.2007 р., нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та умовами договору № 70 від 01.06.2007 р. не передбачено можливості розірвання договору після закінчення строку його дії, але згідно ч. 7 ст. 180 ГК України закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта з приводу неукладеності договору № 70 від 01.06.2007 р. через те, що останній містить всі істотні умови необхідні для договорів даного виду, зокрема предмет договору - купівля-продаж насіння соняшника, загальну вартість договору – 10000 грн., спосіб визначення кількості та ціни (згідно прибуткових накладних), та строк дії договору – з моменту підписання та до моменту його повного виконання, але в будь-якому випадку до 30.11.2007 р.

Посилання відповідача на довіреність ПП «Вектор-Агро» серії ЯНВ № 980317 є необґрунтованим, оскільки вона не стосується виконання зобов’язань за договором № 70 від 01.06.2007 р. через те, що не містить посилання на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України , суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Колос-техсервіс» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 13.06.08 р. по справі № 20/264/08 змінити, резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції: «Позов задовольнити. Стягнути з Приватного підприємства «Колос-техсервіс» (70651, Запорізька область, Пологівський район, с. Кінські-Роздори, вул. Леніна, 39, код ЄДР 25478211, рахунок № 301 в АБ «Металлург», МФО 313582) на користь Приватного підприємства «Вектор-Агро» (69037, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд.212, кв.70, код ЄДР 32890016, рахунок № 1 в АБ «Металлург», МФО 313582) 10000 грн. основного боргу, 2484 грн. 83 коп. інфляційних витрат, 257 грн. 26 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, 127,42 грн. витрат на державне мито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.»

Доручити господарському суду Запорізької області видати наказ.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді Хуторной В.М.

Кричмаржевський В.А. Мірошниченко М.В.