ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

05.08.2008р.                                                              Справа № 2/81

За позовом відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород-Оноківці

ДО військової частини 3002 МВС України, м. Ужгород

ПРО стягнення суми 6778, 42 грн., в тому числі суми 6366, 99 грн. заборгованості по сплаті за спожиту активну електричну енергію, 283, 47 грн. пені за несвоєчасний розрахунок, 93, 22 грн. інфляційних втрат та 34, 75 грн. трьох відсотків річних,

(позовні вимоги викладено у відповідності до заяви позивача поданої в порядку вимог статті 22 ГПК України та прийнятої судом до розгляду)

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача –Страшко С.О. –представник за дорученням від 07.04.2008р. № 2119

від відповідача – Яворський В.І. –представник Військової частини

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 6778, 42 грн., в тому числі суми 6366, 99 грн. заборгованості по сплаті за спожиту активну електричну енергію, 283, 47 грн. пені за несвоєчасний розрахунок, 93, 22 грн. інфляційних втрат та 34, 75 грн. трьох відсотків річних.

Представник позивача просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи. Зокрема, вказує на те, що відповідач належним чином не виконав зобов’язання по договору, у встановлений строк не оплатив надану йому електроенергію, внаслідок чого в нього виникла та рахується прострочена заборгованість. Разом з тим, в засіданні подав докази про здійснення відповідачем повного розрахунку по основному боргу, однак, відповідних штрафних санкцій не оплатив. Відповідно, просить позовні вимоги в частині нарахування пені., інфляційних та трьох відсотків річних від суми простроченого платежу задовольнити повністю.

Відповідач вимоги ухвали суду від 24.07.2008 року не виконав, витребуваних судом матеріалів, в тому числі письмового пояснення по суті спору з доказами в його обґрунтування та контррозрахунку суми позову не подав. Натомість, надіслав в засідання суду уповноваженого представника, який повністю визнає суму основного боргу, однак, стверджує про її повне погашення ще до пред’явлення позову. Частково заперечує з приводу нарахування пені, інфляційних та 3-х відсотків річних та вказує на невідповідність їх розміру фактичним обставинам.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Між сторонами, а саме відкритим акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород-Оноківці та

Продовження рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.08.2008р. у справі №2/81

військовою частиною 3002 МВС України, м. Ужгород 11.09.2002р. був укладений договір на користування електроенергією № 323.

Згідно з договором (п. 4.1), споживач повинен завчасно, тобто щомісяця вносити плату за використану електроенергію.

Як вказує позивач, відповідач не виконував свої обов’язки і як наслідок, в період з квітня 2008 року по листопад 2008 року, виникла заборгованість в сумі 6778, 42 грн., в тому числі:

за договором № 323 –6778, 42 грн., з них:

6366, 99 грн. –сума основного боргу;

283, 47 грн. –пеня за період прострочення;

93, 22 грн. –інфляційні;

34, 75 грн. –3% річних.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільні законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач добросовісно виконував свої зобов’язання відповідно до умов встановлених у договорі, постачав електроенергією, а відповідач в свою чергу зобов’язаний був вчасно оплачувати її в розмірі, встановленому відповідно до укладеного між сторонами договору, чого він у зазначений строк не виконав, тим саме порушивши норми чинного законодавства.

Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача складає суму 6778, 42 грн., тобто суму позовних вимог.

Однак, позивачем в засіданні суду подано докази про те, що відповідачем ще до дати звернення з відповідним позовом, заборгованість в частині основного боргу погашена. У підтвердження наведеного позивачем по справі надано суду банківські виписки з особового рахунку, в яких значиться призначенням платежу - погашення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 6366, 99 грн., у зв’язку з чим провадження у справі в частині стягнення цієї суми підлягає припиненню у відповідності до вимог п.1.1 статті 80 ГПК України.

Також в процесі судового розгляду справи, позивачем подано суду уточнений розрахунок пені, інфляційних та 3-х відсотків річних (94, 68 грн. –пеня; 143, 26 грн. –інфляційні; 8, 11 грн. –3% річних) за прострочену оплату суми боргу в період: квітень 2008р. - травень 2008р., який підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Договором від 11.09.2002р. на користування електроенергією № 323, а саме п. 6, передбачено порядок оплати боргу споживачем в 5-ти денний строк після дати зазначеної в платіжному документі. Платіжні документи, а саме рахунки №8916, №10936 по вищезгаданій заборгованості датовані 13.04.2008р. та відповідно 13.05.2008р. Оплата відповідачем по заборгованості за електроенергію здійснена 15.05.2008р. Тобто, відповідачем прострочено оплату тільки за рахунком №8916 від

Продовження рішення Господарського суду Закарпатської області від 05.08.2008р. у справі №2/81

13.04.2008р. на суму 3226,45грн., строк оплати за яким у відповідності до вимог пункту 6 договору настав 19.04.2008р.

З огляду на наведене та згідно з договором від 11.09.2002р. № 323 до стягнення з відповідача підлягає сума пені, інфляційних та 3-х відсотків річних нарахована лише на підставі платіжного документа № 8916 від 13.04.2008р. за період 26 календарних днів, тобто з 19.04.2008р. по 14 травня 2008р. Згідно здійсненого судом перерахунку, до стягнення з відповідача підлягає сума:

49, 36 грн. –пені;

58, 90 грн. –інфляційних;

6, 61 грн. –3% річних.

В задоволенні решти суми позовних вимог слід відмовити, оскільки нарахування відповідачем відповідних штрафних санкцій здійснено поза межами строку з дня, коли зобов’язання повинно було бути виконане.

Відповідно, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума 49, 36 грн. –пені, 58, 90 грн. –інфляційних та 6, 61 грн. –3% річних. Сплачене позивачем державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають до відшкодування пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 75, п.1.1 ст. 80, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині позовних вимог про стягнення суми 6366,99грн. основного боргу провадження у справі припинити.

3. Стягнути з військової частини 3002 МВС України (м. Ужгород, р/р в ГУДКУ у Закарпатській області, МФО 812016) на користь відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Закарпаттяобленерго” (вул. Головна, 57, м. Ужгород-Оноківці, код 00131529, р/р 8500 в Закарпатському облуправлінні ВАТ „Держощадбанк України”, МФО 312356) суму 49, 36 грн. пені, 58, 90 грн. інфляційних, 6, 61 грн. 3% річних, а також 1,73 грн. у відшкодування витрат по сплаті державного мита та 2,01 грн. у відшкодування витрат по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Ф. Ремецькі