ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.07.08р.

Справа № 11/209-08

За позовом приватного підприємства "Наукове примислово-комерційне об'єднання "ТАТА", м. Запоріжжя

до закритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг

про стягнення 11 646, 37 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Куліков К.А., довіреність №42 від 19.11.07р., представник

Від відповідача: Ботвінок Р.А., довіреність №016-15 від 03.01.08р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з відповідача 10 326, 13 грн., що складають інфляцію грошових коштів за лютий 2007 року та травень 2008 року та 1 320, 24 грн. річних за період з 16.02.07р. по 31.05.08р., що нараховані за прострочку зобов'язань, за договором поставки №227 від 11.11.05р.

Позовні вимоги останній обґрунтовує тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання у зв'язку з чим останній повинен сплатити кредитору суму заборгованості із врахуванням встановленого індексу інфляції та 3 процентів річних від простроченої суми за весь час прострочки.

15.07.08р. позивач надав до суду уточнену позовну заяву згідно якої останній просить стягнути з відповідача 10 155, 61 грн. інфляційних за період з 16.02.07р. по 30.06.08р., 1 401, 53 грн. річних за той же період.

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на ухвалу господарського суду від 12.04.07р. відповідно до якої було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів під час дії якого не стягується неустойка та інші санкції за невиконання грошового зобов'язання, а пред'явлені вимоги на адресу останньої є саме санкціями.

В судовому засіданні за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.07р. у справі №11/145-07 було встановлено факт укладання сторонами - приватним підприємством "Наукове промислово-комерційне об'єднання "ТАТА" та закритим акціонерним товариством "Криворізький завод гірничого обладнання" договору поставки№227 від 11.11.05р., поставка на його виконання позивачем на адресу відповідача товару, який був оплачений частково та неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо розрахунків в результаті чого, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 28 675, 12 грн.

Встановлена заборгованість була стягнена з врахуванням індексу інфляції та річних станом на 14.02.07р.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Звертаючись з даним позовом позивач посилається на те, що зобов'язання по оплаті в період з 16.02.07р. по 30.06.08р. залишались не виконаними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, із наданого розрахунку вбачається, що сума позовних вимог завищена, оскільки інфляція грошових коштів та річні позивачем нараховані на суму 34 103, 84 грн., що є загальною сумою стягненою за рішенням суду у справі №11/145-07, яка складається із суми основного боргу - 28 675, 12 грн., інфляції грошових коштів - 3 277, 31 грн., річних - 923, 59 грн., пені - 806, 04 грн., держмита - 336, 82 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 84, 96 грн., в той час як ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено обов'язок боржника сплатити суму боргу (яка в даному випадку складає 28 675, 12 грн.) з врахуванням індексу інфляції та річних за весь період прострочення.

Крім того, позивачем до розрахунку безпідставно включено інфляцію за лютий 2007 року, оскільки за вказаний період вона була стягнена за рішенням господарського суд від 19.04.07р. у справі №11/145-07.

З огляду на викладене, до стягнення підлягає інфляція за період з березня 2007 року по червень 2008 року у розмірі 9 511, 61 грн., річні за період з 16.02.07р. по 30.06.08р. - 1 177, 26 грн.

Заперечення відповідача не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Вказана норма визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не нараховується неустойка та не застосовуються інші санкції, і цей проміжок часу лише відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, та не пов'язаний з його суттю, що розкривається в статті 1 цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під терміном "грошове зобов'язання" розуміється зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються, зокрема, пеня та штраф.

Відповідно до цієї статті грошове зобов'язання складається також і з грошової суми, яку боржник зобов'язаний заплатити кредитору, і на інших, крім цивільно-правового договору, підставах, що передбачені цивільним законодавством.

Такі підстави передбачені, зокрема, статтею 625 Цивільного кодексу України, згідно з якою боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Саме з такою вимогою на підставі зазначеної норми Цивільного кодексу України позивач звернувся з позовом.

У зв'язку з цим грошовими зобов'язаннями відповідача перед позивачем є грошова сума, що визначена з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.

За таких умов, інфляційні втрати за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а 3% річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, у зв’язку з чим останні не є санкціями у розумінні статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення інфляційних та річних підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з закритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг на користь приватного підприємства "Наукове примислово-комерційне об'єднання "ТАТА", м. Запоріжжя 9 511, 61 грн. інфляційних, 1 177, 26 грн. річних, 106, 88 грн. держмита, 109, 13 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя

І.Ф. Мельниченко

Рішення підписано

21.07.2008 року