КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2008                                                                                           № 31/439

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Смірнової Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Андрійчук О.В. - представник за дов. б/н від 27.02.2008;

від відповідача - не з"вився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіони України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.11.2007

у справі № 31/439

за позовом                               Будівельного управління Державного управління справами

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіони України"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 707950,37 грн.

Суть рішення і апеляційної скарги:

Будівельнеуправління Державного управління справами (далі – позивач) у вересні 2007 року звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Регіони України” (далі - відповідач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Регіони України” 628322,00 грн. основного боргу, 26673,17 грн. пені, 13704,08 грн. трьох відсотків річних, 39251,12 грн. інфляційних втрат. Всього ціна позову 707950,37 грн. Також позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні 06.11.2007 представник позивача подав заяву № 26/10-01 від 26.10.2007 про зменшення позовних вимог, згідно якої просив: стягнути з відповідача на користь позивача 471824,66 грн. основного боргу, 20034,02 грн. пені, 10256,57 грн. трьох відсотків річних, 29470,17 грн. інфляційних втрат. Всього 531585,42 грн. Також просив покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.11.2007 у справі № 31/439 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 471 824,66 грн., пеню у розмірі 20 034,02 грн., збитки від інфляції у розмірі 29 470,17 грн., 3% річних у розмірі 10 256,57 коп., 5 315,85 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивоване тим, що відповідач, в порушення п. 4.2 договору № 3/9 на виконання будівельних робіт від 15.06.2005, свої зобов’язання в повному обсязі не виконав, своєчасну оплату виконаних робіт не здійснив, в зв’язку з чим з відповідача також стягнуто крім основного боргу ще й 3% річних та інфляційні втрати на підставі п. 8.2 договору.

Відповідач, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 06.11.2007 року по справі № 31/439 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 05.11.2007 відповідачем через канцелярію суду була подана заява про відкладення розгляду справи, яка не була взята до уваги судом першої інстанції та 06.11.2007 справа була розглянута без участі відповідача, як наслідок - це призвело до прийняття помилкового рішення, оскільки відповідач був позбавлений можливості надати свої пояснення та заперечення. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції також дійшов помилкового висновку про те, що роботи були виконані на підставі актів виконаних підрядних робіт № № 500, 556, 609, 616, 652, 653 та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року, оскільки він їх не підписував. Крім того, ці документи не містять печатки товариства.

Також на думку апелянта, оскільки у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, то рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього пені, 3% річних та інфляційних втрат також є незаконним.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2008 у справі № 31/439 апеляційна скарга прийнята до розгляду та порушено апеляційне провадження.

В судовому засіданні 18.12.2007 представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду міста Києва від 06.11.2007 залишити без змін з огляду на те, що жодних зауважень щодо вартості виконаних робіт позивачу не направлялося, вартість виконаних робіт на суму 471824,66 грн. була погоджена підписом відповідача, що підтверджується довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року. Також, позивач вказує, що Кащенко Ф.М., директор ТОВ „Регіони України”, підписуючи акти виконаних підрядних робіт № № 500, 556, 609, 616, 652, 653 та довідку про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року зазначив, що печатка підприємства знаходиться в одного з засновників товариства, у зв’язку з чим він не має можливості належним чином засвідчити довідки КБ-2 та КБ-3.

Розгляд справи неодноразово відкладався та оголошувалися перерви на підставі ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 18.12.2007 р. представник відповідача подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки, як апелянт зазначив у своїй апеляційній скарзі, підпис, що стоїть на актах виконаних робіт № № 500, 556, 609, 616, 652, 653 лише схожий на підпис директора ТОВ “Регіони України”, а він ці акти не підписував.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 по справі № 31/439 було призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Апеляційне провадження у справі № 31/439 – зупинялося до закінчення експертних досліджень і отримання судом висновків експертів.

19.06.2008 до Київського апеляційного господарського суду через канцелярію суду надійшов висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 793 судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2008 було поновлено апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 01.07.2008.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2008 розгляд апеляційної скарги по справі № 31/439 було відкладено на підставі ст. 77 ГПК України.

Розпорядженням В. о. Голови Київського апеляційного господарського суду № 01-23/1/2 від 14.07.2008 „Про зміну складу колегії суддів”, в зв’язку з виходом судді Алданової С.О. в щорічну відпустку, розгляд апеляційної скарги у справі № 26/391 доручено колегії суддів у складі: Смірнова Л.Г.- головуючий суддя, суддів Коротун О.М., Попікової О.В.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України „Про судоустрій” та ст. 46 ГПК України, у зв’язку з тим, що справа розглядається новим складом суду, її розгляд починається спочатку.

В судове засідання 15.07.2008 з’явився лише представник позивача. Представник відповідача (вдруге) в судове засідання 15.07.2008 не з’явився, хоча двічі був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про вручення кореспонденції № 676449 від 25.06.2008 (ухвали суду від 20.06.2008), № 6520980 від 03.07.2008 та № 6521014 від 03.07.2008 (ухвали суду від 01.07.2008).

Отже, відповідач знав про дату розгляду апеляційної скарги по даній справі 15.07.2008, але не надав доказів неможливості направлення в судове засідання будь-якого свого представника, з врахуванням того, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов’язковою. В зв’язку з неможливістю відкласти розгляд апеляційної скарги по справі № 42/64 в межах 2-місячого строку, встановленого ст. ст. 69, 102 ГПК України, на іншу дату, та з врахуванням другої неявки сторони, Київський апеляційний господарський суд визнав за можливе розглянути апеляційну скаргу по справі № 31/439 за відсутності представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 15.07.2008 просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду міста Києва від 06.11.2007 залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, а також з огляду на те, що висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України був підтверджений той факт, що акти виконаних робіт № № 500, 556, 609, 616, 652, 653 підписав Кащенко М.Ф.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторони, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вірно зазначено судом першої інстанції, 15.06.2005 між Будівельнимуправлінням Державного управління справами та Товариством з обмеженою відповідальністю „Регіони України” був укладений договір підряду № 3/9 на виконання будівельних робіт (далі – договір), за умовами якого відповідач, як замовник, доручав, а позивач, як генеральний підрядник, зобов’язувався виконати роботи по будівництву трьох п’ятиповерхових житлових будинків з монолітного залізобетону в с. Забір’є по вул. Грисюка в обсязі, передбаченому договірною вартістю окремо взятої Додаткової угоди до цього Договору згідно з проектною документацією.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що вартість робіт згідно договору визначена сумою вартості кожного конструктива будинку та додатковими угодами до договору. Вартість робіт може бути змінена за взаємною згодою сторін у зв’язку із змінами цін на матеріально-технічні ресурси.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, згідно п. 4.1. договору обов’язком відповідача є безпосереднє і своєчасне фінансування будівництва об’єкта. Обсяги підрядних робіт та необхідні фінансові кошти перераховуються щомісячно відповідно до календарного графіку проведення будівельно-монтажних робіт та графіку фінансування будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно зазначено в рішенні суду першої інстанції, оплата робіт здійснюється шляхом перерахування проміжних авансів та щомісячних платежів за фактично виконані за звітний місяць роботи (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 4.3 договору з метою виконання п. 4.2. договору позивач не пізніше першого числа місяця, що передує за звітним, передає уповноваженому представнику відповідача акти прийняття виконаних робіт та довідку про вартість виконаних робіт за формами № КБ-3 і № КБ-2, які на потязі трьох банківських днів погоджуються підписом відповідача, або з письмовими зауваженнями повертаються позивачу для корегування.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що на виконання умов договору позивачем були виконані роботи по будівництву трьох п’ятиповерхових житлових будинків з монолітного залізобетону в с. Забір’є по вул. Грисюка на замовлення відповідача.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 ЦК України замовник зобов’язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після здачі роботи, за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п. 1 ст. 318 ГК України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п. 4.4 договору сторони узгодили, що не пізніше п’яти банківських днів з дня погодження вартості виконаних робіт відповідач перераховує позивачу суму, зазначену у довідці (форми №КБ-2, №КБ-3) з відрахуванням проміжних авансових платежів.

Отже, договором був встановлений термін оплати виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення вищезазначених норм ЦК України та умов договору, зокрема розділу 4 “Порядок розрахунків”, не здійснив своєчасної та повної оплати за виконані роботи.

Відповідно до п. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

На передані позивачем акти приймання виконаних підрядних робіт та довідку по вартість виконаних робіт жодних письмових зауважень відповідач не надав, про що свідчать наявні підписи керівника відповідача на всіх зазначених документах.

Так, матеріали справи містять акти приймання виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року № 500 від 30.11.06 р. на суму 341 491,20 грн., № 556 від 30.11.06 р. на суму 18 350,40 грн., № 601 на суму 135 513,20 грн., № 609 від 30.11.06 р. на суму 62 817,60 грн., № 616 від 30.11.06 р. на суму 24 013,20 грн., № 652 від 30.11.06 р. на суму 28 534,80 грн., № 653 від 30.11.06 р. на суму 17 601,50 грн. та довідку про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року на суму 628 322,00 грн.

Доводи апелянта щодо того, що на акти виконаних підрядних робіт № № 500, 556, 601, 609, 616, 652, 653 та довідку про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року він підписував, відхиляються Київським апеляційним господарським судом як необґрунтовані з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ч. 5 ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Разом з цим, як вбачається з висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 793 судово-почеркознавчої експертизи (його заключної частини) підписи від імені Кащенка Миколи Федоровича в рядках: „Прийняв замовник ______ М. Кащенко” в актах приймання виконаних підрядних робіт № № 500 за листопад 2006 р., 556 за листопад 2006 р., 609 за листопад 2006 р., 616 за листопад 2006 р. , 652 за жовтень 2006 р., 653 за листопад 2006 р. виконано особисто Кащенком Миколою Федоровичем.

А відсутність лише печатки на вищевказаних документах не є підставою для відмови в позові.

З огляду на встановлене, виходячи з оцінки доказів за наявними в матеріалах справи документами в їх сукупності, на підставі ст. ст. 33, 34, 43 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з врахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог сума основного боргу, що залишилася неоплаченою, становить 471824,66 грн., що підтверджується первинними документами, а саме: актами виконаних підрядних робіт № № 500, 556, 601, 609, 616, 652, 653 та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за листопад 2006 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.2. Договору у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт замовник сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від вартості заборгованості за кожен день прострочення.

Розмір пені, за розрахунком позивача, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, становить 20034,02 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, для всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого позивачем нарахування штрафних санкцій, річних тощо, і в разі, якщо їх обчислення помилкове – зобов’язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно (аналогічна позиція викладена в ч. 1 п. 18 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 11.04.2005 № 01-8/344 „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році”).

Київський апеляційний господарський суд здійснив перевірку розрахунку пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, заявлених до стягнення позивачем та дійшов висновку що його розрахунок відповідає чинному законодавству та матеріалам справи.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов’язання по оплаті за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст. ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню, крім основного боргу, 10256,57 грн. три проценти річних та 29470,17 грн. інфляційних втрат.

З огляду на вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про стягнення з відповідача загальної суми боргу у розмірі 471824,66 грн., пені у розмірі 20034,02 грн., трьох процентів річних у розмірі 10256,57 грн. та 29470,17 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та правомірно задоволеними господарським судом міста Києва, оскільки відповідач ухилився від виконання зобов'язання, своєчасно оплату виконаних підрядних робіт не здійснив, будь – яких поважних причин ні позивачу ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не повідомив.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не приймає наведені в апеляційній скарзі твердження відповідача в розумінні ст. 33 ГПК України, як необґрунтовані.

З огляду на встановлене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в розумінні ст. 104 ГПК України. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв’язку з відмовою в її задоволенні, а також за проведення судової експертизи на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 41, 43, 44, 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю „Регіони України” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 06.11.2007 у справі №31/439 залишити без змін.

Матеріали справи № 31/439 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом місяця.

Головуючий суддя

Судді

17.07.08 (відправлено)