ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.08                                                                                           Справа№ 15/203а

Господарський суд Львівської області у складі:

судді Костів Т.С.

при секретарі Качур Ю.

за участю представників сторін:

позивача –ХХХХХХХХ –представник

відповідача –ХХХХХХХ - представник

розглянув матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю “Оздоровчо-виробнича фірма “Амік”, м. Нововяворівськ, Львівська область, до Новояворівської міської ради, м. Новояворівськ, Львівська область, про спонукання до вчинення дій та укладення договору оренди.

Суть спору: Позовну заяву подано товариством з обмеженою відповідальністю “Оздоровчо-виробнича фірма “Амік”, м. Нововяворівськ, Львівська область, до Новояворівської міської ради, м. Новояворівськ, Львівська область, про спонукання до вчинення дій та укладення договору оренди, а саме: зобов’язати прийняти рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки площею 56 кв.м. по вул. Бандери, 30 в м. Новояворівськ з наступним укладенням договору оренди цієї земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.06.2008 р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 01.07.2008 р.. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 01.07.2008 р., 15.07.2008 р..

У відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у ній доказами. Представникам сторін роз’яснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві, заяві про зміну позовних вимог. Пояснив, зокрема, що 22.07.2004 р. рішенням відповідача №447 позивачу було надано дозвіл на підготовку технічної документації по передачі в оренду терміном на 5 років земельної ділянки по вул. Бандери, 30 у м. Новояворівськ за рахунок земель житлової та громадської забудови під встановлення павільйону по торгівлі склопродукцією. Технічна документація була виготовлена та погоджена. Позивач неодноразово звертався до відповідача про затвердження проекту відведення земельної ділянки, однак рішення не приймалось. З врахуванням заяви про зміну позовних вимог просить зобов’язати Новояворівську міську раду на найближчій сесії розглянути питання про затвердження проекту відведення земельної ділянки площею 56 кв.м. по вул. Бандери, 30 в м. Новояворівськ та прийняти рішення про передачу цієї земельної ділянки в оренду з наступним укладенням договору оренди.

Представник відповідача позов заперечив за безпідставністю у відповідності до пояснень. Просить у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням Новояворівської міської ради №447 від 22.07.2004 р. “Про надання дозволу на підготовку технічної документації по передачі в оренду земельної ділянки для встановлення павільйону по торгівлі склопродукцією в м. Новояворівську ТзОВ “Амік”, позивачу було надано дозвіл на підготовку технічної документації по передачі в оренду терміном на 5 років земельної ділянки площею 56 кв.м. по вул. Бандери, 30 за рахунок земель житлової та громадської забудови м. Новояворівська під встановлення павільйону по торгівлі склопродукцією.

Технічна документація була виготовлена позивачем та погоджена у встановленому порядку, що підтверджується висновком державної експертизи №11-7/3 від 11.07.2006 р.. Доказів наявності зауважень щодо виготовленої технічної документації суду не надано.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач неодноразово звертався до відповідача за погодженням проекту відведення зазначеної земельної ділянки, що вбачається, зокрема, з листів б/н від 07.08.2006 р., №34 від 12.09.2006 р., б/н 24.04.2007 р., №39 від 07.04.2008 р.. Як вбачається з відповідей відповідача листами №1021 від 05.10.2006 р., №870 від 06.06.2007 р., №2313 від 08.10.2007 р., рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки прийнято не було, мотиви позивачу повідомлені не були, що випливає зі змісту відповідей. При цьому, рішення за останнім зверненням позивача №39 від 07.04.2008 р. не приймалось взагалі, доказів його розгляду відповідачем суду не надано.

Ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування” відносить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин до виключної компетенції місцевої ради. Відповідно до ч. 6 ст. 93 ЗК України, відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Як зазначено у ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі", особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. Ч. 3 ст. 124 ЗК України встановлює, що передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього кодексу.

Згідно із ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок юридичним особам здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Клопотання юридичної особи підлягає розгляду відповідною районною державною адміністрацією або сільською, селищною, міською радою у місячний строк і відповідна рада зобов’язана надати згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки (ч. 5 ст. 123 ЗК України). Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Тим самим, відповідач не дотримався встановлених законом строків розгляду заяви, а відтак позовні вимоги в частині зобов’язання відповідача розглянути питання про затвердження проекту відведення земельної ділянки підлягає задоволенню.

Позивач просить зобов’язати відповідача розглянути це питання на найближчій сесії Новояворівської міської ради. Однак, у відповідності до ч. 2 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов’язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”. Відповідно, вимога позивача про розгляд його питання саме на найближчій сесії Новояворівської міської ради не ґрунтується на законі.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно із ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок юридичним особам здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. У відповідності до ст. 123 ЗК України, рішення про надання земельної ділянки приймається відповідним органом місцевого самоврядування лише за результатами розгляду проекту відведення земельної ділянки, погодженого із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають. Однак, як вбачається з матеріалів справи, проект відведення земельної ділянки розглянутий не був. Враховуючи, що компетенція по розгляду та оцінці проекту відведення та погоджень належить виключно органу місцевого самоврядування, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов’язання відповідача прийняти за результатами розгляду заяви позивача позитивне рішення. Також, враховуючи, що підставою для укладення договору оренди земельної ділянки є рішення органу місцевого самоврядування, до його прийняття відсутні передбачені у ст. 123 ЗК України підстави для спонукання відповідача укласти такий договір оренди і тим більше на майбутнє, як про це просить позивач. Належних доказів незаконної відмови прийняти позитивне рішення за результатами розгляду звернення позивача по суті, а також незаконної відмови укласти договір оренди земельної ділянки за наявності для цього передбачених законом підстав суду не надано. Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; тощо. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, адміністративний суд перевіряє не лише вчинення дії чи бездіяльності на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а й чи вчинені вони з використанням повноважень з тією метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, добросовісно, розсудливо і своєчасно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 94, 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Зобов’язати Новояворівську міську раду розглянути питання про затвердження проекту відведення земельної ділянки площею 56 кв.м. по вул. Бандери, 30 в м. Новояворівськ товариству з обмеженою відповідальністю “Оздоровчо-виробнича фірма “Амік”.

3.          В частині решти вимог у позові відмовити.

4.          Стягнути з Новояворівської міської ради на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Оздоровчо-виробнича фірма “Амік” 1,70 грн. судового збору.

5.          Постанова набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                     Костів Т.С.