ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.08
Справа№ 21/324А

Господарський суд
Львівської області у складі:

суддя Масловська Л.З.

при секретар Зубачик
Н.

За
позовом:    Товариства з обмеженою відповідальністю
“Галицькі технології”, м. Дрогобич, Львівська область

до
відповідача - 1:        Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич,
Львівська область,

до
відповідача - 2: Виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич, Львівська область,

треті
особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет
спору:                         Управління комунальних
ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич, Львівська
область,

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1, м. Дрогобич, Львівська область,

про визнання протиправною та
скасування ухвали та визнання протиправною бездіяльність.

Представники:

від позивача:        Середницький С.О. -представник.

від відповідачів:
н/з

від третіх осіб:
н/з

Права
і обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України, сторонам роз'яснено. У
відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у ній
матеріалами.

Суть
спору: Позов
заявлено товариством з обмеженою відповідальністю “Галицькі технології”, м.
Дрогобич, Львівська область, до відповідача -1- Дрогобицької міської ради, м.
Дрогобич, Львівська область, до відповідача -2- Виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич, Львівська область, за участю третіх
осіб на стороні відповідачів, які не заявляє самостійних вимог на предмет
спору- Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської
ради, м. Дрогобич, Львівська область та фізична особа -підприємець ОСОБА_1, м.
Дрогобич, Львівська область, про визнання протиправною та скасування ухвали ХІІ
сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради №391 від 02.10.2007 р.,
визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Дрогобицької міської
ради, яка полягає у неоголошенні та в не проведенні конкурсу на визначення
орендаря не житлового приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою
м. Дрогобич, вул. Грушевського, 83; зобов'язання виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради оголосити та провести конкурс на визначення орендаря
не житлового приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою м.
Дрогобич, вул. Грушевського, 83.

Ухвалою
від 14.11.2007 р. відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду
на 20.12.2007 р.. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених
в ухвалах суду від 20.12.2007 р., 22.01.2008 р., 28.02.2008 р., 18.03.2008 р.,
10.04.08р..

В
судових засіданнях представник позивача позов підтримав з мотивів, зазначених у
позовній заяві, позовній заяві (уточненій). Ствердив, зокрема, що позивач
неодноразово звертався до відповідача -1 із заявами про надання в оренду
суміжного приміщення площею 12,8 кв.м. по вул. Грушевського, 83 у м. Дрогобич.
Листом від 15.02.2007 р. виконавчий комітет Дрогобицької міської ради
інформував позивача про те, що приміщення буде передаватись в оренду на
конкурсних засадах. Однак, без проведення конкурсу, на підставі рішення
постійної депутатської комісії відповідач -1 виніс оспорювану ухвалу, якою
надано в оренду спірне приміщення фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1 Просить
позов задовольнити з урахуванням уточнених вимог, а саме: визнати протиправною
та скасувати ухвалу ХІІ сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради №391
від 02.10.2007 р. та визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради, яка полягає в неоголошенні та в не проведенні
конкурсу на визначення орендаря не житлового приміщення площею 12,8 кв.м., що
знаходиться за адресою м. Дрогобич, вул. Грушевського, 83.

Крім
того, просив забезпечити позов шляхом заборони проведення підготовки та
прийняття рішення про приватизацію спірного не житлового приміщення,
посилаючись на інформацію про намір третьої особи -2 приватизувати приміщення.
Оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд вправі постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, лише якщо
існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам
позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав,
свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх
відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо
очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень, у задоволенні цього клопотання було відмовлено.

Представник
відповідачів позов заперечив з мотивів, зазначених у запереченні. Вважає, що
права позивача не були порушені. Позивач подавав не заяви про надання в оренду
приміщення, а листи, з яких не вбачалось, яке саме приміщення він просить
надати в оренду; до листів не долучались передбачені законодавством додатків. З
20.03.2007 р. було створено Управління комунальних ресурсів виконавчих структур
Дрогобицької міської ради, і саме це управління, а не відповідач -2, повинно
було проводити конкурс. Положення про порядок проведення конкурсу не
передбачає, у який строк з дати отримання
заяви повинен проводитись конкурс. Посилається на ч. 1 ст. 7 Закону
України “Про оренду державного та комунального майна” стверджуючи, що
оголошення конкурсу є правом, а не обов'язком орендодавця. Просить у позові
відмовити.

Представник
третьої особи -1 на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору позов заперечив з мотивів, зазначених у поясненнях №373 від
18.03.2008 р.. Ствердив, зокрема, що рішенням постійної депутатської комісії з
питань оренди та приватизації комунального майна №41 від 30.08.2007р. було
рекомендовано надати спірне приміщення в оренду фізичній особі -підприємцю
ОСОБА_1., а ТзОВ “Галицькі технології” було відмовлено. Тому, на оренду
спірного приміщення залишився тільки один претендент, у зв'язку із чим конкурс
не проводився. Останнє звернення позивачем було подано 04.09.2007 р. -вже після
того, як спірне приміщення було вирішено надати в оренду третій особі -2.
Просить в позові відмовити.

Представник
третьої особи -2 на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору позов заперечив з мотивів, зазначених у запереченні. Вважає спір
непідвідомчим господарському суду, оскільки між сторонами існує спір про право.
Просить у позові відмовити.

Розглянувши
матеріали справи у їх сукупності, заслухавши представників, суд встановив.

Ухвалою
Дрогобицької міської ради №227 від 28.02.2007 р. було затверджено положення про
виконавчий комітет Дрогобицької міської ради, відповідно до п. 1.4. якого
виконавчий комітет є юридичною особою і наділяється законами України власними
повноваженнями, в межах яких діє самостійно.

Ухвалою
Дрогобицької міської ради №278 від 20.03.2007 р. було затверджено положення про
управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради,
згідно із п. 1.4. якого управління є юридичною особою. До повноважень
управління належать підготовка матеріалів щодо передачі в оренду комунального
майна на засідання профільної комісії з подальшим розглядом на сесії (п.
2.37.), укладає договори оренди майна комунальної власності територіальної
громади міста Дрогобича (п. 2.2.). У відповідності до п. 4.2.1. положення,
управлінню делеговані повноваження орендодавця при передачі майна в оренду.
Згідно із п. 4.4.2. положення, управління зобов'язане розглядати листи, заяви
та скарги з питань комунального майна та земельних відносин.

Позивач
просить визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради, яка полягає в неоголошенні та в не проведенні конкурсу на
визначення орендаря нежитлового приміщення площею 12,8 кв.м., що знаходиться за
адресою м. Дрогобич, вул. Грушевського, 83, однак, як випливає з наведених
положень, повноваження орендодавця при передачі майна в оренду надані не
відповідачу -2, а управлінню комунальних ресурсів виконавчих органів
Дрогобицької міської ради. Згідно із ч. 2 ст. 14 ЦК України, особа не може бути
примушена до дій, які не є обов'язковими для неї. Вимог до управління
комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради позивач не
заявляв. Відповідно, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно
із ст. 118 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”,
встановлено, що у 2007 році  передача в
оренду державного та комунального майна здійснюється виключно на конкурсних
засадах. Орендна плата за державне та комунальне майно визначається відповідно
до її ринкової вартості у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З
матеріалів справи вбачається, що нежитлове приміщення площею 12,8 кв.м. у м.
Дрогобич на вул. Грушевського, 83, використовувалось іншою особою, за заявою
якої, рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №33 від
15.02.2007 р. “Про погодження розірвання договорів оренди, оголошення конкурсу
на право укладення договору оренди та погодження надання в суборенду приміщень”
було вирішено погодити розірвання договору оренди із попереднім орендарем та
оголосити конкурс на право укладення договору оренди на це приміщення. Рішення
виконане не було, хоча у відповідності до ч. 1 ст. 73 Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні”, акти ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної,
міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих
їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на
відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян,
підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Враховуючи утворення з 20.03.2007 р. управління комунальних ресурсів виконавчих
органів Дрогобицької міської ради, таке рішення підлягало виконанню зазначеним
управлінням.

Листами
№55 від 29.01.2007 р., №83 від 04.09.2007 р. позивач, як орендар суміжного
приміщення по вул. Грушевського, 83 у м. Дрогобич площею 10,6 кв.м., просив
передати йому в оренду суміжне приміщення. Сторони не заперечили отримання
зазначених листів. Посилання відповідачів та третьої особи на ту обставину, що
у вказаних листах не чітко вказувалось, яке саме приміщення позивач просить
надати в оренду, не заслуговують на увагу як такі, що спростовуються
матеріалами справи. Зокрема, у вказаних листах міститься посилання на адресу
приміщення, а з п. 4 протоколу №41 від 30.08.2007 р. засідання постійної
депутатської комісії з питань оренди і приватизації комунального майна
вбачається, що заява позивача була розглянута поряд із заявою ОСОБА_1 і
стосовно саме спірного приміщення, що свідчить про зрозумілість порушеного
позивачем питання для відповідачів. Доказів наявності за вказаною адресою
іншого, окрім спірного, приміщення, яке надавалось в оренду, суду не надано.

Також
не заслуговує на увагу твердження відповідачів та третьої особи про те, що
листи позивача про надання приміщення в оренду не можуть розцінюватись як заява
відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України “Про оренду державного та комунального
майна”, оскільки саме сутність порушеного питання та характер документа, а не
його найменування, має правове значення. До того ж, не зважаючи на таке
посилання, заяви позивача все ж були предметом розгляду на засіданні постійної
депутатської комісії з питань оренди і приватизації комунального майна.

Відповідачі
та третя особа на стороні відповідачів також посилаються на недолучення
позивачем до своїх заяв документів, передбачених у 1 ст. 9 Закону України “Про
оренду державного та комунального майна”. Водночас, як вбачається з заяви
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1., яку відповідачі визнали належною, вона
також не містить передбачених у ч. 1 ст. 9 вказаного закону додатків. Згідно із
ч. 3 ст. 18 ГК України, органам місцевого самоврядування, їх посадовим особам
забороняється приймати акти та вчиняти дії, які усувають конкуренцію або
необґрунтовано сприяють окремим конкурентам у підприємницькій діяльності. Крім
того, у відповідності до ч. 7 ст. 9 Закону України “Про оренду державного та
комунального майна”, наявність хоча б двох заяв на оренду майна є підставою для
проведення конкурсу незалежно від подання на цьому етапі інших документів.

Згідно
із ч. 1 ст. 7 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”
ініціатива щодо оренди майна може виходити від осіб, які можуть бути
орендарями, або від орендодавців. Згідно із ч. 1 ст. 7 вказаного закону,
орендодавець може оголосити конкурс на право оренди майна у порядку,
встановленому в ч. 7 ст. 9 цього закону. З посиланням на ці норми відповідачі
стверджують, що оголошення конкурсу є правом, а не обов'язком орендодавця.
Однак, така позиція суперечить закону, зокрема, ст. 118 Закону України “Про
державний бюджет України на 2007 рік”, згідно із якою у разі прийняття рішення
про доцільність передачі майна в оренду, така передача може відбуватись
виключно на конкурсних засадах.

У
відповідності до ч. 7 ст. 9 Закону України “Про оренду державного та
комунального майна”, порядок проведення конкурсу визначається:  Фондом
державного майна України - для об'єктів, що перебувають у державній
власності; органами, визначеними Верховною Радою Автономної Республіки Крим, -
для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим; органами місцевого
самоврядування - для об'єктів, що перебувають у комунальній власності. У
відповідності до ч. 7 ст. 9 вказаного закону, ухвалою №307 від 05.06.2007 р.
Дрогобицької міської ради “Про затвердження Порядку проведення конкурсу на
право укладення договору оренди комунального майна Дрогобицької міської ради”, було
затверджено відповідний порядок, згідно із п. 2.1. якого, конкурс оголошується
за ініціативою орендодавця -управління комунальних ресурсів Дрогобицької
міської ради за наявності заяв про оренду від двох або більше осіб. Однак, не
зважаючи на наявність двох заяв управління не виступило з відповідною
ініціативою про оголошення конкурсу, хоча в силу ст. 19 Конституції України та
ч. 3 ст. 24 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” зобов'язане
було це зробити. Твердження про відсутність у Порядку проведення конкурсу від
05.06.2007 р. вимог до строків такого оголошення конкурсу, не заслуговує на
увагу, оскільки, не зважаючи на наявність двох заяв приміщення було передане в
оренду третій особі -Ф/о -підприємцю ОСОБА_1. без проведення конкурсу, що підтверджується
відповідним договором.

Оспорюваною
ухвалою №391 від 02.10.2007 р. “Про передачу в оренду не житлових приміщень”,
розглянувши лише заяву третьої особи -Ф/о -підприємця ОСОБА_1.  і з врахуванням рекомендацій постійної
комісії, було надано згоду на передачу в оренду спірного приміщення останньому.

Міркування
третьої особи -1 про те, що в силу рішення засідання постійної депутатської
комісії з питань оренди і приватизації комунального майна (п. 4 протоколу №41
від 30.08.2007 р.), яким рекомендовано відмовити у наданні в оренду приміщення
позивачу, а надати його в оренду третій особі -2, залишився лише один
претендент на оренду -фізична особа -підприємець ОСОБА_1., суперечить
законодавству. Згідно із ч. 1 ст. 47 Закону України “Про місцеве самоврядування
в Україні”, постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її
депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які
належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її
виконавчого комітету. Рішення таких комісій носить дорадчий характер та не
вирішує поставлене питання по суті, оскільки його вирішення належить до
компетенції інших органів.

Відповідно
до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні",
органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно
із ч. 2 ст. 20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання має право на захист не
лише своїх прав, а й законних інтересів, шляхом, зокрема, визнання повністю чи
частково недійсними актів органів місцевого самоврядування за умов, що вони
суперечать законодавству та ущемляють права та законні інтереси суб'єкта
господарювання.

Згідно
із ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд
може прийняти постанову, зокрема, про: визнання протиправними рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання
відповідача вчинити певні дії; тощо. Суд також може прийняти іншу постанову,
яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з
боку суб'єктів владних повноважень. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС
України, адміністративний суд перевіряє не лише вчинення дії чи бездіяльності
на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а й чи вчинені вони з використанням повноважень з тією метою,
з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин,
що мають значення для вчинення дії, добросовісно, розсудливо і своєчасно.
Матеріали справи свідчать, що відповідач -1 не дотримався зазначених вимог.
Доказів зворотнього суду не надано.
Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно із ч. 1 ст. 21
ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії,
виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Третя
особа -2 вважає даний спір підвідомчим господарському, а не адміністративному
суду, посилаючись на наявність спору про право та рекомендації президії Вищого
господарського суду України від 27.06.2007 р. №04-5/120 “Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ господарським судам”. Однак, зі змісту
позовних вимог не вбачається спору про право на приміщення між позивачем та
його набувачем -третьою особою. Позивач вимагає від органу місцевого
самоврядування дотримання встановленого законом порядку проведення конкурсу на
право оренди та оскаржує правовий акт індивідуального характеру. У
відповідності до інформаційного листа Верховного Суду України №3.2.-2005 від
26.12.2005 р., ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення. При цьому, у відповідності до
вказаного інформаційного листа, пріоритет визначення підвідомчості справ
адміністративної юрисдикції належить ВАС України. Даний спір відповідає вимогам
п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України.

Враховуючи
вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись
ст.7,9 Закону України “про оренду державного та комунального майна”,
ст.ст.24,73 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.118
Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, ст.ст. 2, 11, 69-71,
86, 161-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Визнати протиправною та скасувати
ухвалу ХІІ сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради №391 від
02.10.2007 р. “Про передачу в оренду не житлових приміщень”.

3.          Стягнути з Дрогобицької міської ради
(м. Дрогобич, пл.. Ринок, 1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю
“Галицькі технології” (м. Дргобоич, вул. Грушевського, 83)- 1,70 грн. судового
збору.

4.          В частині решти вимог у позові
відмовити.

Постанова
набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова
може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                       Масловська
Л.З.