ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2008 Справа № 19/57-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Ролдугіній Н.В.

за участю представників:

позивача: не явився

відповідача: Бірюк Л.В.- гол. спеціаліст, дов.№4/11-556 від 28.12.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2008р. у справі №19/57-08

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “Пролісок” (м. Дніпропетровськ)

до: Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ)

про: визнання договору оренди поновленим, діючим та продовженим

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2008 року по справі №19/57-08 (суддя Петренко І.В.) задоволений позов товариства з обмеженою відповідальністю “Пролісок” (м. Дніпропетровськ) до Дніпропетровської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки :03:018:0011), загальною площею 0,8616 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Маршала Судця в районі будинку №42 (Жовтневий район), зареєстрований за №81 від 16.03.2006р., який було укладено між Дніпропетровською міською радою і товариством з обмеженою відповідальністю “Пролісок” (м. Дніпропетровськ) 19.01.2006 року, поновленим на тих самих умовах, діючим і продовженим терміном дії на три роки з дня набрання рішенням законної сили до 29.05.2011 року. З відповідача на користь позивача стягнуті судові витрати по справі.

Відповідач –Дніпропетровська міська рада, не погоджуючись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2008 року по справі №19/57-08 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Скаржник зазначає, що рішення суду було винесено з порушенням норм матеріального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до п.1.1 рішення Дніпропетровської міської ради від 02.06.2004р. №54/17 “Про поновлення договорів оренди земельних ділянок” всі договори оренди земельних ділянок, укладені міською радою, припиняються у разі закінчення строку, на який їх було укладено, що кореспондується і з ч. 1 ст. 31 Закону України “Про оренду землі”. Відповідач посилається на п.1.2 рішення міської ради “Про поновлення договорів оренди земельних ділянок №54/17”, відповідно до якого поновлення договорів оренди на новий строк здійснюється виключно на підставі рішення міської ради про передачу земельної ділянки в оренду шляхом його переукладання та державної реєстрації у встановленому порядку. Скаржник звертає увагу, що ст. 33 Закону України “Про оренду землі” не передбачений порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Позивач –товариство з обмеженою відповідальністю “Пролісок” (м. Дніпропетровськ) –відзив на апеляційну скаргу не надав, представник позивача у судове засідання не явився. Беручи до уваги, що позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №19917172), неявка представника позивача не перешкоджає перегляду справи по суті, справа розглядалася без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 29.07.2007 року була оголошена вступна та резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухавши представника відповідача, переглянувши матеріали справи Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що між сторонами у справі 19.01.2006р. був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого Дніпропетровська міська рада (орендодавець) передала, а позивач (орендар) прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,8616 га, що знаходиться за адресою: вул. Маршала Судця у районі будинку №42 (Жовтневий район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :03:018:0011 (п.п. 1.1, 2.1). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становила 525779 грн. 34 коп.

Договір оренди земельної ділянки був укладений на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №399/31 від 30.11.2005 року.

Договір був укладений сторонами на два роки (п.3.1).

Сторони обумовили, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов’язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк здійснюється виключно на підставі рішення міської ради про передачу земельної ділянки в оренду шляхом його переукладення та державної реєстрації у встановленому порядку (п.п. 3.1-3.4).

Матеріали справи містять лист позивача до відповідача від 02.10.2007р. із зверненням про продовження строку дії рішення міської ради №399/31 від 30.11.2005р. у зв’язку із змінами концепції будівництва високощільної забудови (перша черга). Відповіді на вищезазначений лист матеріали справи не містять. Проте, зазначений лист не може бути прийнятий в якості належного доказу отримання його міською радою, оскільки не містить реєстраційного штампу міської ради, що фіксує факт одержання документа, та містить два реєстраційних номери і дві дати надходження документів проставлені невідомо ким (№11/7745 від 02.10.07 і №03/9848 від 22.10.07), тоді як згідно з п. 3.3.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.1997 "Про затвердження Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади", основним принципом реєстрації документів є однократність. Кожний документ реєструється в даній установі лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше наступного дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створювані - у день підписання або затвердження. У разі передачі зареєстрованого документа з одного структурного підрозділу в інший він повторно не реєструється. Відповідно до додатку №5 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об'єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації", затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 №348 до реєстраційного штампу входить найменування організації, дата і індекс.

Рішенням Дніпропетровської міської ради сесії V скликання від 26.03.2008р. №56/30 ТОВ “Пролісок” було дозволено проектування та будівництво багатоповерхової забудови замість високощільної по вул. Маршала Судця в районі буд. №42, у межах наданої замовнику земельної ділянки... Пунктом 3.7 ТОВ “Пролісок зобов’язано замовити в установленому порядку продовження договору оренди землі.

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд виходив з того, що за відсутності заперечень обох сторін договір має вважатися поновленим на той же строк та вищезазначеним рішенням міська рада фактично визнала можливість і необхідність продовження дії спірного договору оренди ще на три роки, тобто до 16.03.2011 року.

З доводами місцевого господарського суду погодитися не можна в силу наступного:

відповідно до ст.33 Закону України „Про оренду землі” після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Таким чином, поновлення строку дії договору має передбачати відповідні дії сторін, оскільки законодавством не обумовлено, що такий договір поновлюється „автоматично”.

З п.1 ч.3 ст. 777 Цивільного кодексу України випливає, що умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Порядок поновлення договору сторони визначили в укладеному договорі, а саме передбачили, що укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк здійснюється виключно на підставі рішення міської ради про передачу земельної ділянки в оренду шляхом його переукладення та державної реєстрації у встановленому порядку (п. 3.4 договору).

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради –сесії.

Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування. Зобов’язання цього органу укласти або поновити договір оренди земельної ділянки за відсутності такого рішення є порушенням його виключного, передбаченого Конституцією України, права на здійснення права власності від імені українського народу та управління землями, яке підлягає захисту. Такої думки дотримується і Верховний Суд України (постанова №30/234 від 20.05.2008р.).

Рішення міської ради про поновлення спірного договору оренди не приймалося, а визнання відповідачем можливості, як зазначає позивач і господарський суд, продовжити строк дії договору, не тотожне з поняттям зобов’язання. В кожній можливості присутня імовірна неможливість, тоді як зобов’язання –це необхідність, обумовлена певними діями.

Дніпропетровський апеляційний суд також враховує, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 02.06.2004 року №54/17 „Про поновлення дії договорів оренди земельних ділянок” було вирішено, що всі договори оренди земельних ділянок, укладені міською радою припиняються у разі закінчення строку, на який їх було укладено, а укладення договорів оренди на новий строк здійснюється виключно за письмовим зверненням орендаря, на підставі рішення міської ради про передачу земельної ділянки в оренду, в установленому порядку. Зазначене рішення є чинним і його дія розповсюджується на територію міста Дніпропетровська. За наявності зазначеного рішення Дніпропетровська міська рада не має підстав для поновлення договорів оренди.

До того ж, в силу ст.6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Крім того, апеляційний господарський суд враховує також, що в позовній заяві ТОВ “Пролісок” посилався на лист земельного управління Дніпропетровської міської ради від 07.04.2008р. №7/8-220 про призупинення оформлення документів за заявою позивача щодо передачі спірної земельної ділянки і доводив про незаконність такого призупинення.

З пунктів 2 і 3 ст. 152 Земельного кодексу України випливає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п. 2 ст. 77 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997р. №280/97-ВР (із змінами і доповненнями) спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Проте, як вбачається з матеріалів справи дії земельного управління Дніпропетровської міської ради щодо незаконного призупинення оформлення документів товариством з обмеженою відповідальністю “Пролісок” не оскаржувались.

За наведених обставин рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а у позовних вимогах повинно бути відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ) задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29 травня 2008 року у справі №19/57-08 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У позові відмовити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Дніпропетровської області від 09 червня 2008 року по справі №19/57-08.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Пролісок” (м. Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, буд. 16/493, ) на користь Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75, ) 42 грн. 50 коп. витрат по сплаті державного мита за перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

Зобов’язати господарський суд Дніпропетровської області видати наказ відповідно до вимог ст.ст.116, 117 ГПК України.

Головуючий О.С.Євстигнеєв

Судді: Л.О.Лотоцька

Р.М. Бахмат

(постанова виготовлена у повному обсязі 30.07.2008 року)