СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

03 липня 2008 року

Справа № 2-8/13249-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Видашенко Т.С.,

за участю представників сторін:

прокуратура м.Ялта: не з`явився;

позивача: не з`явився;

відповідача: (Алупкінська міська рада) - Караваєва Г.А. дов. б/н від 24.06.2008 року;

відповідача: (ТОВ "Сарган") - Беспалов К.В. дов. № 12 від 26.09.2007 року;

третьої особи: Писаревська К.О. дов. № 8 від 11.01.2008 року;

розглянувши апеляційні скарги Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника та прокурора м.Ялта на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 24 квітня 2008 року у справі № 2-8/13249-2007

за позовом          заступника прокурора міста Ялта (вул. Кірова, 18, м.Ялта, АР Крим, 98600)

в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим (вул. Кечкеметська, 114, м.Сімферополь, 95038)

до Алупкінської міської ради (вул. Красногвардійська, 32, м.Алупка, АР Крим, 98676)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сарган" (вул. Костичева, 2, м.Алушта, АР Крим, 98500)

3-тя особа - Ялтинський гірсько-лісовий природний заповідник (вул. Долосське шосе, смт.Масандра, м. Ялта, АР Крим, 98650)

про визнання нечинним рішення

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Ялти звернувся до господарського суду АР Крим з позовом в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю та використанням і охороною земель АР Крим до Алупкінської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю „Сарган”, за участю третьої особи Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника Республіканського комітету і лісового мисливського господарства про визнання нечинним рішення Алупкінської міської ради № 22/1 від 19.03.2007 року „Про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ТОВ „Сарган” земельної ділянки для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу з земель, які знаходяться у віданні Алупкінської міської ради”, а також про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 20.04.2007 року, укладеного між Алупкінською міською радою та ТОВ „Сарган”.

Позовні вимоги мотивовано тим, що земельна ділянка, передана Алуштинською міською радою товариству з обмеженою відповідальністю „Сарган” на підставі рішення № 22/1 від 19.03.2007 року для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу, входить до складу земель Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника Республіканського комітету і лісового мисливського господарства та даний факт суперечить положенням статті 150 Земельного кодексу України, статей 7, 16 Закону України „Про природно-заповідний фонд”.

Рішенням господарського суду АР Крим від 24.04.2008 року у справі № 2-8/13249-2008 у задоволенні позову прокурора м.Ялта в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим до Алупкінської міської ради, ТОВ "Сарган" про визнання нечинним договору відмовлено.

При прийняття рішення суд першої інстанції прийняв у якості доказу у справі висновок № 930 від 08.04.2008 року судової комплексної геодезичної будівельно-технічної експертизи, яким встановлено, що передана товариству з обмеженою відповідальністю „Сарган” на підставі рішення № 22/1 від 19.03.2007 року земельна ділянка не входить до складу земель Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника. У зв’язку з цим, позовні вимоги прокурора м.Ялта були визнані необгрунтованими.

Не погодившись з рішенням господарського суду АР Крим, прокурор м.Ялта та третя особа - Ялтинський гірсько-лісовий природний заповідник, звернулись до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять рішення суду першої інстанції скасувати, позов прокурора м.Ялта задовольнити.

Представники прокуратури м.Ялта, а також позивача у судове засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, хоча про час та місце слухання справи сповіщались належним чином ухвалами від 20.05. та від 25.06.2008 року. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представників зазначених осіб.

У зв’язку з закінченням повноважень судді Дугаренко О.В. та зайнятістю в іншому судовому засіданні судді Заплава Л.М., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії були здійснені заміни на суддів Антонову І.В. та Прокопанич Г.К. З причини відрядження судді Прокопанич Г.К. у складі судової колегії також було здійснено заміну на суддю Видашенко Т.С.

Повторно розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників відповідачів та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

19.03.2007 року Рішенням № 22/1 Алупкінської міської ради „Про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду ТОВ „Сарган” земельної ділянки для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу із земель, які знаходяться у віданні Алупкінської міської ради” було затверджено проект землеустрою по відводу земельної ділянки ТОВ „Сарган” загальною площею 0,9868 га для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу за адресою: м. Алупка, вул. Південнобережне шосе, район Кущової пральні, а також передано ТОВ „Сарган” в оренду строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 0,9896 га із „земель загального користування” м. Алупка Алупкінської міської ради (строка 12.4, шифр 97) по угіддям: графа 55,56 „Землі для відпочинку та інші відкриті землі, в т.ч. зелені насадження загального користування” для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу за адресою: м. Алупка, вул. Південнобережне шосе, район Кущової пральні.

20.04.2007 року між Алупкінською міською радою –орендодавець, та товариством з обмеженою відповідальністю „Сарган” –орендар, було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до пункту 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,9868 га, розташовану за адресою: Україна, АР Крим, м. Алупка, вул. Південнобережне шосе, район Кущової пральні (кадастровий номер - :01:002:0162) із „земель загального користування” м. Алупка Алупкінської міської ради (рядок 12.4; шифр 97), по угіддям: графа 55,56 „Землі для відпочинку та інші відкриті землі, в т.ч. зелені насадження загального користування” для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу за адресою: м. Алупка, вул. Південнобережне шосе, район Кущової пральні.

Згідно з пунктом 2.1. вказаного договору, земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу за адресою: Україна, АР Крим, м. Алупка, вул. Південнобережне шосе, район Кущової пральні. Договір оренди укладений строком на 49 років.

Вказаний договір зареєстровано в органі Державної реєстрації за місцем розташовування земельної ділянки - ЯВ КРФ ДП „УДЗК” при Держкомземі України, про що в Державну реєстрі земельних ділянок зроблено запис від 26.04.2007 року за №8.

20.04.2007 року між Алупкінською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю „Сарган” було складено Акт приймання-передачі зазначеної вище земельної ділянки.

Прокурор м.Ялта в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що земельна ділянка площею 0,9868 га, яка являється предметом договору оренди від 20.04.2007 року, знаходиться в межах земельної ділянки, яка, згідно Державною акту на право користування землею від 1978 року, знаходиться в користуванні Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника Республіканського комітету і лісового мисливського господарства, у зв'язку з чим Алупкінською міською радою при прийнятті рішення від 19.03.2007 року № 22/1 було порушено вимоги земельного та природоохоронного законодавства.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судовою колегією встановлено, що ухвалою від 19.11.2007 року господарським судом АР Крим було призначено судову землевпорядну експертизу, на вирішення якої було поставлено наступне запитання: чи знаходяться межі земельної ділянки ТОВ „Сарган” площею 0,9868 га, розташованої в м. Алупка, вул. Південнобережне шосе, район Кущової пральні, в межах території Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника?

Так, із змісту висновку № 930 від 07.04.2008 року судової комплексної геодезичної будівельно-технічної експертизи вбачається, що межі земельної ділянки, яку орендує ТОВ „Сарган” площею 0,9868 га, розташованої в м. Алупка, по вул. Південнобережне шосе, район Кущової пральні, не знаходяться в межах території Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника (а.с.99-101).

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на частину 5 статті 42 Господарського процесуального кодексу України яка встановлює, що висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Однак, судова колегія звертає увагу на частину 6 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, в якій зазначається, що відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

У даному випадку у судової колегії відсутні жодні підстави ставити під сумнів висновок № 930 судової комплексної геодезичної будівельно-технічної експертизи. Суд апеляційної інстанції виходить з того, що будь-яка експертиза являється застосуванням спеціальних знань в певній галузі. Під час проведення даної експертизи мали місце геодезичні виміри крапок земельної ділянки, яку орендує ТОВ „Сарган” та земельної ділянки, яка належить Ялтинському гірсько-лісовому природному заповіднику. Крім того, експерти Паламарчук О.О та Рябченко С.В. попереджались про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Таким чином, судова колегія вважає покладений в основу рішення суду першої інстанції експертний висновок належним доказом у справі та погоджується з висновком господарського суду АР Крим про те, що спірна земельна ділянка не знаходиться в межах Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника, а оскаржуване рішення № 22/1 Алупкінської міської ради про передачу в оренду ТОВ „Сарган” земельної ділянки для будівництва та обслуговування рекреаційного комплексу є прийнятим у відповідності до вимог земельного законодавства України, у зв’язку з чим, позовні вимоги правомірно визнано необґрунтованими.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 94 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга (подання) подається (вноситься) у письмовій формі і повинна містити вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу (подання), а також підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення, з посиланням на законодавство і матеріали, що є у справі або подані додатково.

У даному випадку апеляційні скарги містять лише посилання на загальні обставини справи та лише ставлять під сумнів можливість прийняття у якості доказу висновок № 930 судової комплексної геодезичної будівельно-технічної експертизи. Оскільки судова колегія вказаний висновок експерта вважає належним доказом у справі та будь-які інші доводи, які б свідчили про невірність вирішення судом першої інстанції даного спору, відсутні, апеляційні скарги прокурора м.Ялта та Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника судова колегія вважає необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

За таких обставин, підстави для скасування оскаржуваного рішення господарського суду АР Крим від 24.04.2008 року відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Ялтинського гірсько-лісового природного заповідника та прокурора м.Ялта залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 24 квітня 2008 року у справі № 2-8/13249-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді                                                                                І.В. Антонова

Т.С. Видашенко