ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.06.08                                                                                           Справа № 12/207-3981

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Кордюк Г.Т.

суддів:                                                                        Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, м.Тернопіль.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 12.02.2008 року

у справі №12/207-3981

за позовом: Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, бульвар Т.Шевченка, 21, м. Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Корсар", вул. 15 Квітня,15а, м.Тернопіль

про стягнення 30853,70 грн. заборгованості по орендній платі, 647,82 грн. пені та звільнення нежитлового приміщення комунальної власності по вул. 15 Квітня,15а, в м. Тернополі, площею 329,2 кв.м.

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Корсар", вул. 15 Квітня,15а, м. Тернопіль

до відповідача: Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, бульвар Т.Шєвченка,21, м. Тернопіль

про: визнання недійсним з моменту укладення п, 1 Додатку від 29.12.2006р. до договору оренди нежитлових. приміщень (будівель) №120396 від 01.12.1999р.

За участю представників:

від позивача –Коковська І.А.- зав.юр.сектором.

від відповідача - Гураль Р.В. - представник.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 12.02.2008р. (суддя Скрипничук О.С.) позов управління комунальною власністю Тернопільської міської ради задоволено частково, стягнено з ТзОВ «Корсар»647,85 грн. пені, 9 грн. держмита, 3 грн. інформаційно-технічних витрат.

В частині стягнення 30853,70 грн. основного боргу-провадження у справі припинено на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

В частині позовних вимог щодо зобов»язання ТзОВ «Корсар»звільнити нежитлове приміщення комунальної власності по вул. 15 Квітня,15а в м.Тернополі площею 329,20 кв.м. та передати по акту - відмовлено.

Зустрічний позов ТзОВ «Корсар»задоволено.Визнано недійсним з моменту укладення п.1 додатку від 29.12.2006р. до договору оренди №12039 від 01.12.1999р. , відшкодовано судові витрати.

Суд мотивував рішення тим, що п.1 додатку до договору суперечить умовам договору з врахуванням змін до нього, що є підставою для визнання недійсними окремих його частин (ст.217 ЦК України), тому претензія Управління комунальною власністю від 27.04.2007р. №514-у не порушує правових наслідків для ТзОВ «Корсар»щодо припинення договору оренди, позовні вимоги щодо звільнення приміщення є безпідставні.

Припиняючи провадження у справі щодо стягнення 30853,70 грн. основного боргу, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем подана заява про відмову від позову в цій частині вимог та прийняття її судом.

Задовольняючи позовні вимоги Управління комунальною власністю Тернопільської міської ради, про стягнення 647,85 грн. пені, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач своїх обов»язків щодо своєчасної сплати орендної плати не виконав в термін, передбачений п.3.1 договору, а відтак на підставі ч.6 ст.232 ГК України та п.3.4 договору повинен нести відповідальність.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, м.Тернопіль подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове, яким задоволити первісний позов, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Як на підставу, позивач покликається, що в оскаржуваному рішенні про задоволення зустрічного позову не встановлено жодної із підстав, визначених ст.203 ЦК України щодо визнання недійсним п.1 додаткової угоди. Крім того, зазначає апелянт, місцевий господарський суд порушив вимоги ст.49 ГПК України, оскільки судові витрати в сумі майнового спору покладено на позивача, хоча відповідач суму боргу 30853,7 грн. сплатив після заявлення позову про що і було подано заяву про відмову в цій частині вимог, а отже витрати по держмиту по майновому спору повинен нести відповідач.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, представник в судовому засіданні, доводи апеляційної скарги відхилив, покликаючись, що претензія про закінчення терміну дії договору оренди товариству не направлялась, про що свідчить фіскальний чек, в якому відсутня адреса відповідача, рахунки по орендній платі направлені позивачем свідчать, що позивач підтвердив дію (пролонгацію) договору оренди.

Львівський апеляційний господарський суд встановив:

01 грудня 1989р. між Управлінням економіки Тернопільської міської ради (орендодавець), правонаступником якого є Управління комунальною власністю Тернопільської міської ради та ТзОВ «Корсар»укладено договір №12039 відповідно до п.1 якого, орендодавець здав, а орендар прийняв в оренду нежитлові приміщення комунальної власності за адресою м.Тернопіль, вул.15 Квітня,15а, загальною площею 329,2 кв.м.

Додатком до договору від 29.12.2006р. сторони внесли зміни до договору оренди щодо терміну дії до 31.03.2007р. (п.1.1) та пунктом другим визначили термін погашення заборгованості по орендній платі протягом шести місяців з моменту підписання даного додатку.

27.04.2007р. Управлінням комунальною власністю направлено товариству претензію №514-у про не продовження договору на новий термін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи та правильність застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Заявляючи вимогу по зустрічному позову (а.с.,40), ТзОВ «Корсар»обґрунтовує тим, що п.1 додатку до договору не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме термін дії договору, що зазначений в п.1 додатку - 31.03.2007р. не кореспондується з умовами п.2 додатку, а тому до правовідносин сторін слід застосовувати наслідки фіктивності правочину відповідно до ст.234 ЦК України, оскільки п.1 додатку суперечить ч.5 ст.203 ЦК України.

Приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд не зробив висновку порушення якої частини ст.203 ЦК України допустили сторони при укладенні додатку до договору, а дійшов до висновку, що п.1 додатку суперечить умовам договору з врахуванням змін до нього.

Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, вчинений без наміру створити правові наслідки є недійсний, як фіктивний, тобто вчинений лише для виду.

Із визначення фіктивного правочину, яке міститься в ч.1 ст.234 ЦК України, випливає, що його ознаками є:

1) наявність зовнішньої форми правочину, що фіксує удавані наміри сторін;

2) відсутність у сторін дійсного наміру створити наслідки, які зумовлювались в цьому правочині.Тобто має місце лише імітація правочину.У діях сторін, що імітують правочин, відсутня головна ознака правочину- спрямованість на встановлення, припинення або іншу видозміну цивільних правовідносин (коментар до ст.235 ЦК України, під редакцією проф.Харитонова Є.О.).

Як вбачається із пункту 1 додатку до договору від 29.12.2006р., сторони продовжили термін договору оренди до 31.03.2007р. Тобто дії сторін спрямовані на продовження цивільних правовідносин по оренді майна до 31.03.2007р. та припинення їх після цієї дати.

Спрямованість дій сторін щодо продовження їх правовідносин до 31.03.2007р. свідчить те, що орендар продовжує користуватись майном, після підписання додатку до договору.

Рішення суду в цій частині є невірне, висновок не ґрунтується на матеріалах та обставинах справи, зроблено з порушенням норм матеріального права. В зустрічному позові належить відмовити, а вимоги по первісному позову щодо зобов»язання ТзОВ «Корсар»звільнити орендовані приміщення підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

Ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», який підлягає застосовувати до правовідносин сторін, та п.9.3 договору встановлено, що термін дії договору оренди визначається за погодженням сторін та встановлено місячний термін після закінчення строку договору, протягом якого сторони можуть заявляти про відмову від договору, зміну чи продовження його на новий термін.

Матеріали справи свідчать, що орендодавець попередив орендаря про закінчення терміну дії договору 31.03.2007р. та непродовження його на новий термін (претензія від 27.04.2007р. №514-у, квитанція від 28.04.2007р., а.с.10-11).

Отже, в силу вищенаведеного, договір закінчився 31.03.2007р., орендар повинен виконати свої зобов»язання по поверненню майна (п.4.13 договору), чого ним не зроблено.

Припиняючи провадження у справі на підставі п.4 ст.81 ГПК України за вимогами про стягнення з ТзОВ «Корсар»30853,70 грн. боргу, місцевий господарський суд не звернув увагу, що заяву про відмову від позову подано позивачем у зв»язку із сплатою товариством заборгованості добровільно після заявлення позову.Однак, наслідків такої відмови суд не роз»яснив, а саме не роз»яснив стороні, що в разі відмови позивача від позову, сплачене ним держмито поверненню не підлягає (ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито»).А тому, прийняття судом відмови позивача від позову порушує його інтереси, який подав заяву не як відмову від захисту свого матеріального права (п.4 ст.80), а у зв»язку із сплатою боржником боргу (п.1-1 ст.80 ГПК України).

Тому, мотивувальна частина рішення суду в цій частині підлягає виключенню, а провадження у справі в частині стягнення 30853,70 грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України з віднесенням судових витрат на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.99,101,103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, м.Тернопіль задоволити частково.

2.Рішення господарського суду Тернопільської області від 12.02.2008р. в частині відмови в позові щодо зобов»язання ТзОВ «Корсар»звільнити нежитлові приміщення комунальної власності по вул.15 Квітня,15а в м.Тернополі, площею 329,20 кв.м., передати по акту передачі Управлінню комунальною власністю, та в задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним з моменту укладення п.1 додатку від 29.12.2006р. до договору оренди №12039 від 01.12.1999р.-скасувати.

3. В цій частині вимог прийняти нове рішення.

Позов Управління комунальної власності Тернопільської міської ради, м.Тернопіль про зобов»язання ТзОВ «Корсар»звільнити нежитлове приміщення комунальної власності по вул.15 Квітня,15а, площею 329,2 кв.м. та передати по акту передачі Управлінню комунальної власності Тернопільської міської ради, м.Тернопіль задоволити.

Зобов»язати ТзОВ «Корсар»звільнити нежитлове приміщення комунальної власності по вул.15 Квітня,15а в м.Тернополі, площею 329,20 кв.м. та передати по акту передачі Управлінню комунальною власністю Тернопільської міської ради.

В зустрічному позові ТзОВ «Корсар»- відмовити.

4.Доповнити рішення місцевого господарського суду пунктом наступного змісту:

Стягнути з ТзОВ «Корсар»на користь Управління комунальної власності Тернопільської міської ради 391 грн. держмита, 115 грн. інформаційно-технічних витрат за позовом, 200 грн. держмита за розгляд апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

5.Доручити місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

6.Матеріали справи повернути до господарського суду Тернопільської області.

Головуючий суддя                                                                                Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                    Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                    Мурська Х.В.