ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" червня 2008 р.

Справа № 33-9/479-06-12379

За позовом: Південно-Українського державного виробничого підприємства по інженерним розвідуванням для будівництва „Укрпівденбудрозвідування” в особі Ізмаїльського відділення комплексних розвідувань ДП „Укрпівденбудрозвідування”,

м. Ізмаїл

до відповідачів:

- виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради м. Ізмаїл;

- відкритого акціонерного товариства „Українське Дунайське пароплавство”,

м. Ізмаїл

про визнання права на заселення житла

та зустрічним позовом: відкритого акціонерного товариства „Українське

Дунайське пароплавство”, м. Ізмаїл

до відповідачів:

- виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради м. Ізмаїл;

- Південно - Українського державного виробничого підприємства по інженерним

розвідуванням для будівництва „Укрпівденбудрозвідування” в особі

Ізмаїльського відділення комплексних розвідувань ДП

„Укрпівденбудрозвідування”, м. Ізмаїл

про визнання права на заселення житла

Суддя Мазур Д.Т.

За участю представників сторін:

- від ДП „Укрпівденбудрозвідування” в особі Ізмаїльського відділення –Петров В.С., довіреність у матеріалах справи;

- від ВАТ „Українське Дунайське пароплавство” –Максименко О.А., довіреність у матеріалах справи;

- від виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради - не з’явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 11 червня 2007 року до господарського суду області надійшло клопотання Ізмаїльського міськвиконкому про розгляд справи без участі представника міськвиконкому, яке оголошено у судовому засіданні.

СУТЬ СПОРУ: за первісним та зустрічним позовом у справі заявлені вимоги про визнання приоритетного права на заселення квартири № 8 у будинку № 23 розташованому по проспекту Суворова у м. Ізмаїлі.

Позовні вимоги ВАТ „Ізмаїльське Дунайське пароплавство” Ізмаїльським міськвиконкомом визнані у повному обсязі. Іншими сторонами у справі первісний та зустрічний позови не визнані.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

30 грудня 1985 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради прийнято рішення № 676 яким затверджено акт державної комісії від 30 грудня 1985 року по прийманню в експлуатацію 90 квартирного жилого будинку для малосімейних з вбудовано-прибудованим магазином „Універсам” розташованого по проспекту Суворова,23 у м. Ізмаїлі, та дозволено державному підприємству „Дунайське пароплавство, правонаступником якого є ВАТ „Українське Дунайське пароплавство”, заселення будинку згідно положень житлового законодавства.

Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради № 1296 від 5 листопада 1998 року задоволено клопотання ВАТ „Українське Дунайське пароплавство” про безоплатну передачу відомчих жилих будинків акціонерного товариства у комунальну власність.

Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради № 1381 від 3 грудня 1998 року затверджено акт приймання-передачі відомчого жилого фонду ВАТ „Українське Дунайське пароплавство” у власність територіальної громади м. Ізмаїла у переліку якого значиться і 90 квартирний будинок по проспекту Суворова,23 у м. Ізмаїлі.

Зазначені рішення Ізмаїльського міськвиконкому, акт приймання в експлуатацію 90 квартирного жилого будинку для малосімейних по пр.Суворова,23 м. Ізмаїла не містить будь-яких застережень щодо участі у його спорудженні та подальшій експлуатації інших підприємств, установ, організацій крім ВАТ „Українське Дунайське пароплавство” (його правопопередниками), та наявність прав інших організацій на розподіл жилої площі у цьому будинку згідно положень ст.27 Житлового кодексу України.

Після передачі ДП „Дунайське пароплавство” жилого будинку для малосімейних по пр.Суворова,23 м. Ізмаїла у комунальну власність Ізмаїльської міської ради управління житловим фондом у зазначеному будинку, відповідно до положень ст.18 Житлового кодексу України, здійснюється власником у порядку та спосіб визначеними чинним законодавством України.

Імперативними вимогами ст.55 Житлового кодексу України визначено, що жилі приміщення, які звільняються в будинках переданих державними підприємствами, установами, організаціями, виконавчим комітетам місцевих рад, а також жилі приміщення, що звільняються в будинках, споруджених із залученням у порядку пайової участі коштів підприємств, установ, організацій, заселяються у першу чергу потребуючими поліпшення житлових умов працівниками цих підприємств, установ, організацій. Зазначений порядок заселення застосовується незалежно від часу передачі або закінчення спорудження жилого будинку.

Відповідно до вимог ст. ст. 33; 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Рішення Ізмаїльського міськвиконкому № 676 від 30 грудня 1985 року, № 1296 від 5 листопада 1998 року та № 1381 від 3 грудня 1998 року у визначеному чинним законодавством порядку не змінені, не скасовані і є визначальними щодо належності у повному обсязі житлового фонду у будинку № 23 по проспекту Суворова м. Ізмаїла після приймання у експлуатацію - державному підприємству „Дунайське пароплавство”, а після 3 грудня 1998 року територіальній громаді м. Ізмаїла в особі Ізмаїльської міської ради Одеської області, як комунальна власність.

За вказаних обставин позов ВАТ „Українське дунайське пароплавство”, правонаступництво якого як одноосібного забудовника будинку по проспекту Суворова,23 у м. Ізмаїлі підтверджено матеріалами справи, підлягає задоволенню у порядку ст.55 Житлового кодексу України, оскільки відомчий житловий фонд був переданий у комунальну власність Ізмаїльській міськраді, а працівники акціонерного товариства які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку за місцем роботи можуть реалізувати своє право на заселення звільненої від наймачів спірної квартири № 8 у зазначеному будинку тільки у разі визнання такого права за ВАТ „Українське Дунайське пароплавство” та подальшого розподілу ним звільненого житла.

З огляду на обгрунтованість позову ВАТ „Українське Дунайське пароплавство”, у задоволенні позову ДП „Укрпівденбудрозвідування” слід відмовити.

Крім зазначеного господарським судом при прийнятті рішення у справі враховується преюдиціальне, згідно ст.35 ГПК України, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 1 листопада 2005 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог Іванової Л.І. про спонукання ВАТ „Українське дунайське пароплавство”, Ізмаїльської міської ради в видачі їй ордеру на квартиру № 8 по проспекту Суворова,23 у м. Ізмаїлі. Зазначене рішення містить правовий аналіз взаємовідносин первісних позивача та відповідача, щодо обставин за яких Ізмаїльському відділенню ДП „Укрпівденбудрозвідування” була надана квартира № 8 у будинку № 23 по проспекту Суворова у м. Ізмаїлі державним підприємством „Дунайське пароплавство”.

Відповідно до постанови спільного засідання президії Дунайського баскомфлоту та адміністрації Радянського Дунайського пароплавства від 13 листопада 1985 року (протокол № П-18), первісному позивачу надана одна квартира з застереженням викладеним у пункті 2 постанови, яким передбачено, що квартира надається у користування до вводу у експлуатацію отримувачем власного житла та отримання відповідної гарантії від нього.

З урахуванням пункту 2 зазначеної постанови Ізмаїльське відділення ДП „Укрпівденбудрозвідування” зверталось 21 січня 1993 року з клопотанням до первісного відповідача (вих.№ 8К) про продовження угоди на користування квартирою у будинку № 23 по проспекту Суворова у м. Ізмаїлі та повідомлялось про будівництво ним 4-х квартирного відомчого будинку і повернення квартири № 8 ДП „Дунайське пароплавство”.

16 лютого 1993 року ДП „Дунайське пароплавство” та Ізмаїльським відділенням ДП „Укрпівденбудрозвідування” укладено договір за яким, на підставі клопотання відділення № 8-К від 21 січня 1993 року, у будинку пароплавства № 23 по проспекту Суворова м. Ізмаїла для працівника відділення надана квартира № 8 на строк з 15 січня 1993 року по 15 січня 1994 року.

Після спливу строку зазначеного сторонами у договорі від 16 лютого 1993 року ніяких додаткових угод, дозволів на проживання у квартирі № 8 у будинку по проспекту Суворова,23 у м. Ізмаїлі працівника первісного позивача від власника жилого будинку первісним позивачем отримано не було.

Відсутність правових підстав для проживання у зазначеній квартирі працівника ДП „Укрпівденбудрозвідування” покладено в основу рішення Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 1 листопада 2005 року яким задоволено позов Дунайського транспортного прокурора в інтересах ВАТ „Українське Дунайське пароплавство” до працівника Ізмаїльського відділення ДП „Укрпівденбудрозвідування” Іванової Л.І. про виселення із квартири № 8 по проспекту Суворова,23 у м. Ізмаїлі.

Рішення Ізмаїльського міськрайсуду від 1 листопада 2005 року залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 липня 2006 року та ухвалою Верховного суду України від 17 листопада 2006 року.

Висновки Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області викладені у рішенні суду від 1 листопада 2005 року, яке у визначеному чинним законодавством порядку не змінено, не скасовано, унеможливлюють їх ревізію господарським судом області, ніяких інших документів, що підтверджують позовні вимоги ДП „Укрпівденбудрозвідування” господарському суду не надані.

Компетенція виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради по реалізації повноважень власника житлового фонду у будинках переданими їм державними підприємствами, установами, організаціями скореговані застереженнями визначеними ст.55 Житлового кодексу України і зобов’язують виконавчий комітет надавати жилі приміщення, що звільняються у цих будинках для заселення у першу чергу потребуючими поліпшення житлових умов працівниками цих підприємства, установ, організацій.

Судові витрати у справі покладаються на ДП „Укрпівденбудрозвідування”.

Керуючись ст.ст. 18; 27; 55 ЖК України, ст.ст.49; 82-84 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні позовних вимог Південно-Українського державного виробничого підприємства по інженерним розвідуванням для будівництва „Укрпівденбудрозвідування” в особі Імаїльського відділення комплексних розвідувань ДП „Укрпівденбудрозвідування” – відхилити.

2.          Зустрічний позов ВАТ „Українське Дунайське пароплавство” –задовольнити. Визнати право відкритого акціонерного товариства „Українське Дунайське пароплавство” на заселення в першу чергу потребуючими поліпшення житлових умов працівниками ВАТ „Українське Дунайське пароплавство” звільненої квартири № 8 у будинку № 23 по проспекту Суворова у м. Ізмаїлі Одеської області.

3.          Стягнути з розрахункового рахунку Південно-Українського державного виробничого підприємства по інженерним розвідуванням для будівництва „Укрпівденбудрозвідування” в особі Імаїльського відділення комплексних розвідувань ДП „Укрпівденбудрозвідування” (68600, вул.Жовтнева,62, м. Ізмаїл, Одеська область) на користь ВАТ „Українське Дунайське пароплавство” (68600, вул.Краснофлотська,28, м. Ізмаїл, Одеська область) 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили у порядку ст.85 ГПК України.

Суддя Мазур Д.Т.