ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2008 р. Справа № 2/1861

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: Приходько С.В., довіреність від 15.07.08р.,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніком-Пром", смт. Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області

на рішення господарського суду Житомирської області

від "07" травня 2008 р. у справі № 2/1861 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Доля", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніком-Пром", смт. Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Олещенка Ігоря Івановича, м.Житомир

про стягнення 27510,20 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 07 травня 2008 року у справі №2/1861 позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніком-Пром" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Доля":

- 18945,00 грн. майнової шкоди завданої під час дорожньо-транспортної пригоди,

- 600,00 грн. майнової шкоди, пов'язаної з оплатою роботи оцінювача,

- 1642,20 грн. витрат на проведення експертизи,

- 3000,00 грн. витрат на юридичну допомогу адвоката,

- 195,45 грн. витрат на оплату державного мита,

- 112, 68 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відмовлено в позові в частині стягнення 923 грн. (т.2, а.с.75-76).

Вважаючи, що рішення місцевим господарським судом прийняте з порушенням норм процесуального і матеріального права та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та припинити провадження в даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України (т.2, а.с.83-87).

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач, зокрема, зазначає, що:

- судом безпідставно не врахована постанова Солом"янського райсуду м.Києва про притягнення до адміністративної відповідальності Ткаченка А.М., водія автомобіля "СІТRОЕМ ВЕRLINGO", який орендує ТОВ "Нова Доля", за ст. 124 КпАП України. Відповідно до постанови суду Ткаченко А.М. визнаний винним в тому, що 28.03.2006р. о 15 год. по вул. Уманській, 5 в м.Києві, керуючи автомобілем "СІТRОЕМ ВЕRLINGO" д.н. 129-59КТ, не вибрав безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки або безпечного об"їзду автомобіля "МІТSUBISHI ОUTLANDER" д.н. АМ 7118АН, що призвело до зіткнення з ним та наїзду на перешкоду (дерево), внаслідок чого зазначені автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями Ткаченко А.М. порушив п.п.12.1, 12.3 ПДР України та визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення повністю. Крім того, дана постанова Ткаченком А.М. не оскаржувалась і є чинною на сьогоднішній день;

- відповідно до ст. 35 ГПК України рішення суду, що набрало чинності, є обов"язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені;

- господарський суд першої інстанції при винесенні рішення не врахував факти, які встановленні Солом"янським райсудом м. Києва та надав перевагу висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 22.02.2008р., яка покладає вину у виникненні даної ДТП виключно на водія ТОВ "Юніком-Пром" без обґрунтування такої оцінки доказів, хоча згідно ч.2 ст. 43 ГПК України ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили;

- відповідно до протоколів про скоєння адміністративного правопорушення обома водіями, саме порушення Правил дорожнього руху з боку водія, що керував автомобілем ТОВ "Нова Доля", є більш суттєвим, чим порушення з боку водія, що керував автомобілем ТОВ "Юніком-Пром", а тому в скоєнні ДТП присутня вина обох водіїв. Тому розмір заподіяної шкоди підлягає відшкодуванню у відповідній частині, про що експерт мав би зазначити у висновку;

- автомобіль "МІТSUBISHI ОUTLANDER" АМ7118АН належить ТОВ "Юніком-Пром" на праві приватної власності згідно біржової угоди від 04.10.2006р. Олещенко І.І. є працівником ТОВ "Юніком-Пром"; 05.10.2006р. ТОВ "Юніком-Пром" в особі директора В.М. Барановського уклало договір повної матеріальної відповідальності з працівником Олещенко І.І., на підставі якого працівнику був ввірений автомобіль "МІТSUBISHI ОUTLANDER" для використання в роботі із зобов"язанням Олещенка І.І. повного відшкодування збитків підприємству, які можуть бути завдані автомобілю через винні дії Олещенка І.І. Умовами договору про повну матеріальну відповідальність передбачено, що в разі використання автомобіля працівником у неробочий час і з метою, непов"язаною із виконанням трудових обов"язків, останній відповідає в повному обсязі перед третіми особами за збитки, що завдані автомобілем підприємства в будь-якому випадку. 28.03.2007р. працівник підприємства ТОВ "Юніком-Пром" Олещенко І.І. був у відгулі згідно його заяви від 26.03.2007р. і наказу директора ТОВ "Юніком-Пром" від 26.03.2007р. № 57к;

- господарський суд першої інстанції безпідставно притягнув до господарської відповідальності неналежного відповідача - ТОВ "Юніком-Пром", оскільки Олещенко І.І. не був при виконанні трудових обов'язків під час ДТП - 28.03.2007р. Також відповідач вважає, що позивач повинен був пред"явити позов до фізичної особи Олещенка І.І., а не до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніком-Пром";

- судом першої інстанції не враховано, що незалежна оцінка проведена через місяць після ДТП від 28.03.2007р., що ставить під сумнів факт правильної оцінки автомобіля, так як пошкодження могли бути заподіяні в межах місяця і при інших обставинах, ніж ті, що вказані позивачем. Крім того, відсутні будь-які докази на підтвердження відсутності таких пошкоджень у автомобіля "СІТRОЕМ ВЕRLINGO" і до дня скоєння ДТП - 28.03.2007р. Даний звіт до того ж зроблений станом на 30.04.2007р., а рішення по справі винесене 12.05.2008р., тобто через рік. Доказів на проведення позивачем реальних затрат по відновленню пошкодженого автомобіля станом на квітень 2007р. на суму 18 945,00 грн. суду не надано, що унеможливлює, на думку відповідача, взагалі використання даного звіту на підтвердження розміру збитків, що підлягають відшкодуванню, виходячи із змісту ст. 1192 ЦК України;

- оцінювачем не було враховано і вартість того матеріалу, який буде знятий з автомобіля в процесі його ремонту, що потягнуло прийняття судом необґрунтованого рішення по справі з перевищенням суми збитку, що не відповідає принципу відшкодування прямого і реально заподіяного збитку;

- судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Представником позивача не надано суду доказів наявності у нього статусу адвоката, тим більше, що перераховані позивачем кошти направлялись юридичній особі;

- господарським судом Житомирської області не враховані вимоги ст. 49 ГПК України щодо пропорційного розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справи, оскільки при частковому задоволенні позову суд поклав на відповідача обов"язок повного відшкодування затрат на проведення судової експертизи в сумі 1642,20 грн., що є процесуальним порушенням.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своїх заперечень. Вважає рішення господарського суду Житомирської області законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніком-Пром" - без задоволення.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча про призначення розгляду апеляційної скарги на 15.07.2008р. були повідомлені належним чином. На адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніком-Пром" та Олещенка Ігоря Івановича надійшли клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про здійснення перегляду оскарженого ним рішення в апеляційному порядку, а також, враховуючи положення ст.101 Господарського процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів визнала можливим здійснювати перегляд справи без участі відповідача та третьої особи за наявними в ній доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія дійшла висновку, що подана відповідачем апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

28.03.2007р. о 15 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Уманська,5 сталося зіткнення автомобіля "СІТRОЕМ ВЕRLINGO" д.н.129-59 КТ, який орендується ТОВ "Нова Доля" та автомобіля "МІТSUBISHI ОUTLANDER" д.н. АМ 7118 АН, який належить ТОВ "Юніком-пром". Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю "СІТRОЕМ ВЕRLINGO", 2002 року випуску, д.н. 129-59 КТ, який орендується ТОВ "Нова Доля" на підставі договору оренди від 11.12.2006р., заподіяні механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля "МІТSUBISHI ОUTLANDER" д.н. АМ 7118 АН, який належить ТОВ "Юніком-пром" про що свідчать матеріали перевірки, проведеної ДАІ Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві, а саме: протокол серії АА№494326 про адміністративне правопорушення від 28.03.2007р. (т.1, а.с.103), постанова Солом'янського районного суду м.Києва від 20.04.2007р. про притягнення водія автомобіля "МІТSUBISHI ОUTLANDER" д.н. АМ 7118 АН Олещенка І.І. до адміністративної відповідальності (т.1 а.с.5).

Крім того, порушення водієм автомобіля "МІТSUBISHI ОUTLANDER" Олещенка І.І. Правил дорожнього руху підтверджується також висновком судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 22.02.2008р. (т.2, а.с.7-17).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю "СІТRОЕМ ВЕRLINGO", 2002 року випуску, д.н. 129-59 КТ, який орендується ТОВ "Нова Доля" заподіяні механічні пошкодження, а власнику майнову шкоду.

Відповідно до договору №15 від 07.05.2007р., укладеного між позивачем та ТОВ "Аналітично-консалтинговий центр "Епрайзер" (оцінювач) на проведення незалежної оцінки, оцінювачем була проведена незалежна оцінка вартості матеріального збитку понесеного внаслідок пошкодження автомобіля "СІТRОЕМ ВЕRLINGO", 2002 року випуску, д.н.129-59 КТ.

За результатами проведеної оцінювачем оцінки був складений звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику дорожнього транспортного засобу від 30.04.2007р., відповідно до якого, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, "СІТRОЕМ ВЕRLINGO", 2002 року випуску, д.н.129-59 КТ, станом на 30.04.2007 становить 18945,00 грн. (т.1 а.с.69-84).

По завершенню незалежної оцінки, оцінювач виставив позивачу для оплати рахунок-фактуру №35 від 15.05.2007р. (т.1, а.с.94), відповідно до якої вартість послуг оцінювача становить 600,00грн., які позивач сплатив 17.05.2007р., що підтверджується квитанцією №14 (т.1, а.с.95). Зазначена сума є для позивача майновою шкодою, оскільки такі витрати позивач змушений був нести в зв'язку з протиправними діями особи, яка керувала належним відповідачу автомобілем.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відшкодування позадоговірної шкоди врегульовано відповідними статтями глави 82 Цивільного кодексу України.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Так, відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

ТОВ "Нова Доля" шкода заподіяна внаслідок зіткнення двох джерел підвищеної небезпеки - автомобілів позивача та відповідача, у зв'язку з чим до взаємовідносин сторін підлягають застосування приписи статті 1188 Цивільного кодексу України .

Відповідно до частини 1 зазначеної статті, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

- шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

- за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

- за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням справи про адміністративне правопорушення відносно водія відповідача Олещенка І.І., висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №8482/8483 від 22.02.2008р. (т.2, а.с.7-17), проведеної експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз дорожньо-транспортна пригода стала внаслідок невиконання водієм автомобіля "МІТSUBISHI ОUTLANDER" Олещенка І.І. п.п.10.4, 10.1 Правил дорожнього руху, згідно з якими:

- перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобом, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам";

- перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідач має відшкодовувати позивачу майнову шкоду у повному обсязі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України, оскільки якщо шкоду заподіяно джерелом підвищеної небезпеки, його володілець несе відповідальність перед потерпілим і у тому разі, коли це є наслідком вини осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах.

Крім того, посилання відповідача на те, що водій Олещенко І.І. хоча і не перебував з ТОВ "Юніком-Пром" у трудових відносинах, але у день дорожньо-транспортної пригоди був у відгулі згідно його заяви від 26.03.2007р. і наказу директора ТОВ "Юніком-Пром" від 26.03.2007р. №57-К та підчас керування автомобілем не виконував трудові обов'язки є непереконливим.

До матеріалів справи долучений подорожній лист службового легкового автомобіля OUTLANDER AM 7118 AH за березень 2007 року на ім'я водія Олещенка І.І. (т.1, а.с.60).

Відповідно до власноручного письмового пояснення водія Олещенко І.І. від 28.03.2007р. у цей день він керував службовим автомобілем згідно подорожнього листа (т.2, а.с.126-127).

Твердження відповідача, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги факт встановлення Солом'янським районним судом м. Києва при розгляді справи про адміністративне порушення вини обох водіїв і що це відповідно до ст. 35 ГПК України є обов'язковим для господарського суду при вирішення спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчиненні не приймається до уваги.

Згідно ст.35 ГПК України, преюдиціальне значення для господарського суду мають вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, щодо певних подій та ким вони вчинені або рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили щодо фактів, які встановлені судом. В інших випадках питання щодо вини конкретних осіб вирішується господарським судом самостійно за результатами дослідження всіх обставин та матеріалів справи, у тому числі матеріалів слідчих органів (п.4 Рекомендації Президії ВГСУ №04-5/239 від 29.12.2007р.).

Відповідно до приписів Закону України "Про наукову і науково-технічну експертизу", експертиза здійснюється за рахунок коштів замовника експертизи або інших організацій і установ за дорученням замовника. Розмір коштів, що спрямовуються на покриття витрат на експертизу, не може перевищувати 1,5 відсотка кошторису витрат, передбачених для їх виконання.

Як вбачається із звіту ТОВ "Аналітично-консалтинговий центр "Епрайзер" (оцінювач) від 30.04.2007р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, "СІТRОЕМ ВЕRLINGO", 2002 року випуску, д.н.129-59 КТ, станом на 30.04.2007 становить 18945,00 грн., тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про не підтвердження позивачем доцільності додаткових витрат та причинного зв'язку між ДТП та цими витратами, в зв'язку з чим господарський суд Житомирської області правомірно задовольнив позовні вимоги в сумі 18945,00грн. майнової шкоди завданої під час дорожньо-транспортної пригоди, 600,00 грн. майнової шкоди, пов'язаної з оплатою роботи оцінювача та відмовив в частині задоволення 923грн. витрат на визначення необхідного ремонту автомобіля.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не спростував висновків звіту щодо розміру матеріальної шкоди, завданої позивачеві у результаті пошкодження автомобіля "СІТRОЕМ ВЕRLINGO", а його припущення щодо пошкодження автомобіля за інших обставин не підтверджується жодними доказами.

Витрати з державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, а також інші витрати, пов'язані з розглядом справи, у відповідності з ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

22.02.2008р. був підписаний акт здачі-приймання висновку №8482/8483 від 22.02.2008р., відповідно до якого, вартість виконаної експертизи становить 1642,20грн. (т.2, а.с.6).

Платіжним дорученням №1368 від 20.08.07р. позивач провів попередню оплату роботи експерта на суму 1642,20грн. (т.2, а.с.55).

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

- при задоволенні позову - на відповідача;

- при відмові в позові - на позивача;

- при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задовольняється частково, витрати на проведення експертизи становлять 1568,11грн.

Крім того, позивачем ставиться вимога про стягнення 5400,00грн. витрат на юридичну допомогу адвоката.

Згідно ст.44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "АДАТ" в особі директора Вітюка В.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.10.2005р. за №131 та посвідчення адвоката від 27.10.2005р. №2975/10 (т.1, а.с.48)), було укладено договір про надання правової допомоги №04/26-07 (т.1, а.с.42-45) у відповідності до якого та на підставі підписаних сторонами актів наданих послуг від 31.05.2007р., від 25.07.2007р.,від 03.01.2008р., від 31.08.2007р. (т.1, а.с.46-47,97 та т.2, а.с. 49, 52), виставленого рахунку від 23.07.2007р. (т.1, а.с.100) товариство сплатило виконавцю 5400,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1339 від 24.07.2007р. на суму 825,00грн., №1340 від 24.07.2007р. на суму 1500,00грн., №1388 від 03.09.2007р. на суму 1200грн., №1610 від 25.02.2008р. на суму 1125,00грн. та банківською випискою на суму 750,00грн.

Враховуючи, що позов задоволено частково, а також те, що розмір адвокатських витрат є занадто значним порівняно з розміром задоволених вимог, суд першої інстанції правомірно стягнув 3000 грн. на відшкодування адвокатських витрат.

Враховуючи, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення підстав для його скасування не вбачається.

Тому, рішення господарського суду Житомирської області від 07.05.2008р. у справі №2/1861 в частині стягнення витрат на проведення експертизи підлягає зміні, а в решті – без змін.

Керуючись ст.ст. 101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніком-Пром", смт. Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 07 травня 2008 року у справі №2/1861 змінити в частині стягнення витрат на проведення експертизи та викласти резолютивну частину рішення в такій редакції:

" Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніком-Пром" (Житомирська область, Володарсько-Волинський район, смт.Нова Борова, вул.Лісна,20; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Доля" (03062, м.Київ, вул.Екскаваторна,26; ):

-18945,00 грн. майнової шкоди завданої під час дорожньо-транспортної пригоди,

-600,00 грн. майнової шкоди, пов'язаної з оплатою роботи оцінювача,

-1568,11 грн. витрат на проведення експертизи,

-3000,00 грн. витрат на юридичну допомогу адвоката,

-195,45 грн. витрат на оплату державного мита,

-112, 68 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відмовити в позові в частині стягнення 923 грн.

3. Справу №2/1861 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий - суддя:

судді::