ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2008 р.

№ 2-15/4670-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Мачульського Г.М.

суддів:

Данилової Т.Б.

Рогач Л.І.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу

Приватного підприємства "ЮВМ-Автосервіс"

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду

від

18.10.2007р.

у справі

№2-15/4670-2007

Господарського суду

Автономної Республіки Крим

за позовом

Євпаторійської міської ради

до

Приватного підприємства "ЮВМ-Автосервіс"

про

розірвання договору, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.09.2007р. (суддя Іщенко І.А.), залишеним без змін оскарженою постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.10.2007р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Маслової З.Д., суддів Градової О.Г., Антонової І.В.) позов задоволено, постановлено розірвати договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом №7 від 01.03.2006р., укладений між Виконавчим комітетом Євпаторійської міської ради та Приватним підприємством "ЮВМ-Автосервіс"; стягнути з Приватного підприємства "ЮВМ-Автосервіс" на користь Виконавчого комітету Євпаторійської міської ради державне мито у розмірі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

В своїй касаційній скарзі відповідач просить вказані судові рішення скасувати, в позові відмовити, провадження по справі припинити, зобов'язати видати відповідачу дозвіл на маршрут №7 із затвердженим виконкомом схемою руху пасажирських автобусів і не змінювати схему до 07.06.2010р., посилаючись на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме: ст.ст.3, 8, 9, 22, 55, 124, 129 Конституції України, п.1 ст.6 Європейської Конвенції, ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, ст.ст.3, 6, 10 Закону України "Про статус суддів", ст.44 Закону України "Про автомобільний транспорт", ст.ст.5 – 8, 10, 22, 54, 56, 57, 59, 60, п.п.6, 7 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач, посилаючись на приписи ст.22 Господарського процесуального кодексу України, також просить долучити до матеріалів справи: газету "Обозрение Крымских дел"; постанову Євпаторійського місцевого суду від 05.06.2008р. по справі №4-130/08, якою цей суд встановив наявність ознак злочину в діях посадових осіб виконкому Євпаторійської міської ради при проведенні конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті №7 самовільним припиненням договору від 07.06.2007р.; Рішення виконкому №211 від 28.04.2006р.; рішення виконкому №754 із зміною схеми маршруту №6 за рахунок марш трута №7, а також комп’ютерні компакт диски.

Розглянувши вказані клопотання суд касаційної інстанції дійшов висновку що клопотання відповідача задоволенню не підлягають оскільки відповідно до приписів ст.1117 ГПК України суд касаційної інстанції не має права збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Сторони не використали наданого законом права на участь своїх представників у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, за результатами конкурсу, оформленого протоколом №39 засідання конкурсного комітету Євпаторійського міськвиконкому від 22.02.2006р., переможцем конкурсу на автобусному маршруті загального користування №7 "вул. Революції –вул. Кірова" визнано відповідача.

На підставі вказаного протоколу №39 між Виконавчим комітетом Євпаторійської міської ради (замовник) та відповідачем (перевізник) 01.03.2006р. укладено договір №7 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом за маршрутом №7 "вул. Революції –вул. Кірова" строком до 07.06.2010р. Відповідач, підписавши договір, фактично погодився з його умовами.

Згідно умов договору замовник надає відповідачу право на перевезення пасажирів за маршрутом №7 загального користування "вул. Революції –вул. Кірова" автобусами кількістю 6/10 (влітку) типу 6 автобусів середньої місткості, 4 мікроавтобуси; відповідач зобов'язується надавати транспортні послуги населенню на умовах, передбачених договором; відповідач зобов'язується здійснювати перевезення пасажирів згідно розкладів та схем руху автобусів, затверджених замовником, веде облік виконаних рейсів.

Також згідно умов договору був розроблений паспорт автобусного маршруту загального користування №7, погоджений з начальником ВДАІ м. Євпаторії, заступником голови м. Євпаторії, та схема руху пасажирських автобусів по маршруту №7, якими були обумовлені розклад руху автобусів з урахуванням інтервалу руху, проїзду, перелік зупинок тощо.

Відповідач з моменту закінчення літнього сезону, починаючи з вересня 2006р. неодноразово, більше 3-х разів, порушував договірні зобов'язання, що зафіксовано: актом №45 від 13.09.2006р. –порушення інтервалу руху (замість 10 хвилин –20 хвилин), актом №52 від 02.11.2006р. – перевезення пасажирів не виконувалось, актом №53 від 06.11.2006р. –перевезення пасажирів з 0820 до 0920 не здійснювалось, актом №63 від 28.11.2006р. –перевезення пасажирів з 1510 до 1600 на маршруті не виконувалось; приписами Управління економіки Євпаторійської міської ради про виявлення факту порушення умов договору перевізником (відповідачем) №42 від 08.09.2006р., №43 від 11.10.2006р., №44 від 07.11.2006р., №47 від 28.11.2006р. та вжиття заходів про забезпечення перевезення пасажирів у відповідності з Договором і графіком руху. Дані порушення виразилися в припиненні перевезень на автобусному маршруті №7, що і стало приводом для звернення позивача з позовом до суду про дострокове розірвання договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом №7 від 01.03.2006р.

Приймаючи судові рішення в даній справі суди виходили з того, що частиною другою п.4.1 договору визначено, що він може бути достроково розірваний за ініціативою однієї із сторін у зв’язку, зокрема, із систематичним порушенням умов договору, тобто у разі тричі підтверджених не виконаних умов договору протягом трьох місяців. Дійшовши до висновку що відповідач допустив такі порушення умов договору, пославшись також на приписи ст.652 ЦК України, ст.7 ч.3 Закону України "Про автомобільний транспорт", суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, вказаний позов задовольнив.

Про те судові рішення є незаконними виходячи з наступного.

Згідно ст.7 ч.3 Закону України "Про автомобільний транспорт" органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування мають право достроково розірвати договір з автомобільним перевізником чи позбавити його дозволу в разі порушення ним умов договору.

Із приписів цієї норм також вбачається, що до компетенції органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування відноситься організація пасажирських перевезень, і такі перевезення мають здійснюватись на підставі укладених договорів із автомобільним перевізником - переможцем конкурсу.

Згідно ст.5 ч.1 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

При цьому, як вбачається із приписів ст.ст.10, 11, 12 цього закону, законодавством розділено компетенцію вказаних органів, а ч.3 ст.10 вказаного закону визначено, що представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Стаття 651 ЦК України визначає підстави для розірвання договору, при цьому, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч.2).

Однак із матеріалів справи вбачається, що вимога про розірвання договору заявлена не стороною у договорі - Виконавчим комітетом Євпаторійської міської ради, а головою Євпаторійської міської ради Даниленко А.П.

Проте судом першої інстанції в ухвалі про порушення провадження у справі позивачем зазначено Виконавчий комітет Євпаторійської міської ради, а суд апеляційної інстанції на вказану обставину уваги не звернув.

Відповідно до частини першої статті 4-7 ГПК України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. Частина перша статті 43 названого Кодексу містить вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Із наведених вище приписів Закону України "Про автомобільний транспорт" та приписів Цивільного кодексу України вбачається, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 12.06.2007р. у справі №11/292/05 Господарського суду Миколаївської області.

Суди попередніх інстанцій приймаючи судові рішення на вказані обставини уваги не звернули що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

З врахуванням меж повноважень суду касаційної інстанції, встановлених ч.2 ст.111-5 та ст.111-7 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України у складі колегії суддів дійшов висновку, що допущені судом як першої, так і апеляційної інстанції вищезазначені порушення норм матеріального та процесуального права відповідно до ч.1 ст.111-10 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень і передачі справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно всебічно та повно з’ясувати обставини справи в їх сукупності та вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 3, 11110 ч.1, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "ЮВМ-Автосервіс" задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.10.2007р. та рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.09.2007р. у справі №2-15/4670-2007 скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

С у д д і Т.Б. Данилова

Л.І. Рогач