КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 16/391
міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
судді          Корсакової Г.В.,
суддів:                              Федорчука Р.В.,
секретарі судового засідання  Лисунь Г.Д.
участю представників:
прокуратури: не з'явились
позивача:  не з'явились
відповідача:  не з'явились
апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду
Полтавської області від 14.02.2008р.
справі          № 16/391 (суддя  Тимощенко О.М.)
Прокурора Решетилівського району Полтавської області в
інтересах держави в особі Друголиманської сільської ради
до           Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
про           визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити дії
Рішенням
господарського суду Полтавської області від 14.02.2008р. по справі № 16/391
позовні вимоги Прокурора Решетилівського району Полтавської області в інтересах
держави в особі Друголиманської сільської ради до Приватного підприємця ОСОБА_1
задоволені. Визнано недійсним договір оренди нежитлового приміщення площею 32
кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 07.11.2005р. та зобов'язано ПП
ОСОБА_1 звільнити вказане приміщення з набранням рішенням законної сили.
Стягнуто з ПП ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України 85 грн. державного
мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не
погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 14.02.2008р.
повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Одночасно скаржником було заявлено клопотання про відновлення пропущеного
строку подання апеляційної скарги.

На
підставі апеляційної скарги Приватного підприємця ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Полтавської області від 14.02.2008р., згідно зі ст. ст. 53,
93, 98 ГПК України, Київським міжобласним апеляційним господарським судом ухвалою
від 02.04.2008р. відновлено строк подання апеляційної скарги та порушено
апеляційне провадження.

На
підставі розпорядження заступника Голови Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 14.05.2008р. у зв'язку з відпусткою суддів Гаврилюка
О.М. та Мельника С.М. розгляд справи здійснено судовою колегією у складі:
головуючий суддя -Корсакова Г.В., судді -Рудченко С.Г., Федорчук Р.В.

Розгляд
апеляційної скарги відкладався в зв'язку з неявкою в судове засідання
представників сторін та прокурора та необхідністю витребування додаткових
документів.

Прокурор,
представники сторін в судове засідання 19.05.2008 року не з'явились, про дату,
час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від
Друголиманської сільської ради на адресу апеляційного господарського суду
надійшло клопотання від 12.05.2008р. №02-19/121 про розгляд справи без участі
представника сільської ради. На виконання вимог апеляційного господарського
суду позивачем надані додаткові документи.

Колегія
суддів апеляційного господарського суду вважає, що неявка прокурора та
представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті за
наявними в справі та додатково наданими матеріалами.

Дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
Київського міжобласного апеляційного господарського суду виходить з наступних
обставин.

7
листопада 2005 року між ПП ОСОБА_1(орендар) та Друголиманською сільською радою
(орендодавець), в особі в.о. сільського голови ОСОБА_2., був укладений договір
оренди нежилого приміщення, згідно умов якого орендодавець передав орендарю для
обладнання робочого місця окрему кімнату площею 32 кв.м., яка розташована в
приміщенні Друголиманської сільської ради за адресою АДРЕСА_1

Пунктом
6.1. Договору передбачено, що останній набирає чинності з моменту підписання
сторонами і діє до 7 листопада 2010 року, якщо до закінчення терміну не буде
заявлено однією зі сторін про відмову від цього договору або про його перегляд.

Прокурор
Решетилівського району Полтавської області звернувся до господарського суду з
позовною заявою в інтересах держави в особі Друголиманської сільської ради про
визнання договору оренди нежилого приміщення від 07.11.2005р. недійсним,
мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний договір укладений з порушенням чинного
законодавства, оскільки заява на його
укладення від відповідача до сільської ради не надходила, рішення про
надання приміщення в оренду позивачем не приймалось, у сільській раді в
належному порядку договір не зареєстрований.

Перевіривши
матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим
господарським судом норм законодавства, судова колегія дійшла висновку, що
рішення господарського суду Полтавської області від 14.02.2008р. підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення враховуючи
наступне.

Порядок
використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду
фізичним та юридичним особам регулюється Законом України «Про оренду державного
та комунального майна».

Відповідно
до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендою є
засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним
орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно
до п. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»органи
місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та
розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі
майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у
постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в
оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання
їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і
оренду.

Згідно
зі ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»фізичні та
юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект
договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається
Фондом державного майна України відповідному орендодавцеві. Орендодавець
протягом п'яти днів після закінчення терміну погодження умов договору оренди з
органом, уповноваженим управляти відповідним майном, а у випадках, коли заява
про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально
визначеного майна, крім нерухомого), протягом п'ятнадцяти днів після дати її
реєстрації дає згоду або відмовляє в укладенні договору оренди майна і
повідомляє про це заявника.

Як
вбачається з матеріалів справи 7 листопада 2005 року між ПП ОСОБА_1(орендар) та
Друголиманською сільською радою (орендодавець), в особі в.о. сільського голови
ОСОБА_2., був укладений договір оренди нежилого приміщення, згідно умов якого
орендодавець передав орендарю для обладнання робочого місця окрему кімнату
площею 32 кв.м., яка розташована в приміщенні Друголиманської сільської ради за
адресою АДРЕСА_1

Як
встановлено під час розгляду справи заява про надання в оренду нежитлового
приміщення площею 32 кв.м. відповідачем до селищної ради не подавалась, рішення
позивачем про надання згоди на оренду приміщення не приймалось.

Статтею
10 Закону України «Про оренду державного і комунального майна»визначено, що
істотними умовами договору оренди є:
об'єкт оренди  (склад  і вартість
майна  з  урахуванням
її індексації);термін, на
який  укладається  договір
оренди; орендна плата  з
урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних   відрахувань; відновлення орендованого  майна
та  умови  його
повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань -
неустойка (штраф, пеня), порука,
завдаток,  гарантія  тощо; порядок
здійснення  орендодавцем  контролю за станом об'єкта оренди;   відповідальність сторін; страхування
орендарем взятого ним в оренду майна;
обов'язки   сторін   щодо
забезпечення   пожежної   безпеки орендованого   майна.

Спірний
договір оренди не відповідає вказаним вимогам спеціального закону.

Відповідно
до п.0317 номенклатури справ на 2007 рік, затвердженої Друголиманською
сільською радою та погодженої з начальником архівного відділу 20.01.07,
прийнятої на основі Методичних рекомендацій щодо організації діяльності в
органах місцевого самоврядування № 3 від 27.07.2006р., схвалених державним
архівом Полтавської області господарські та трудові договори повинні
реєструватися в реєстрі договорів оренди нерухомого майна комунальної власності
Друголиманської сільської ради.

Як
вбачається з матеріалів справи договір оренди від 07.11.2005р., в
Друголиманській сільській раді не зареєстрований.

Згідно
з п. 16 ч. 3 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні»сільський голова укладає від імені територіальної громади, ради та її
виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань,
віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної
ради.

Доказів
повноважень особи, що підписала договір оренди від 07.11.2005р. зі сторони
Друголиманської сільської ради ( в.о. сільського голови ОСОБА_2.) позивачем, на
виконання вимог апеляційного господарського суду, не надано, оскільки з
надісланого останнім рішення Друголиманської сільської ради від 31.08.2005р.
вбачається, що ОСОБА_2. була обрана заступником сільського голови з питань
діяльності виконавчого комітету сільської ради
з правом підпису розпорядчих і банківських документів.

Пленум
Верховного Суду України в п.п. 2, 12 Постанови від 28.04.78

№ 3
"Про судову практику в справах про визнання угод недійсними"
роз'яснив, що угода може бути визнана недійсною лише на підставі та з
наслідками, передбаченими законом. В кожній справі про визнання угоди недійсною
суд має встановити ті обставини, з якими закон пов'язує визнання угоди
недійсною, та настання визначених юридичних наслідків.

Отже,
вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, суд повинен встановити наявність
тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними та настання
відповідних наслідків: відповідність угоди вимогам закону, додержання встановленої
форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає
неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Загальні
вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені ст. 203
Цивільного кодексу України, яка, зокрема, передбачає, що зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у
формі, встановленій законом та бути спрямований на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Підстави
та наслідки недійсності правочинів передбачені, зокрема,

ст.ст.
215, 216 Цивільного кодексу України. Так, встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами)
вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є
також правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або
інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

У
разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні
у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості
такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано,
за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже,
як вбачається з матеріалів справи, при укладанні договору оренди нежитлового
приміщення від 07.11.2005р. були допущені порушення чинного законодавства, що є
підставою для визнання його недійсним, а відтак судова колегія погоджується з
висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

З
огляду на зазначене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського
суду Полтавської області від 14.02.2008р. прийняте на підставі фактичних
обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської області від
14.02.2008р.  у справі № 16/391 залишити
без задоволення.

2.          Рішення господарського суду
Полтавської області від 14.02.2008р.  у
справі № 16/391 залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 16/391 повернути
до господарського суду Полтавської області.

Головуючий
суддя:
Г.В. Корсакова

Судді:
Р.В. Федорчук

С.Г. Рудченко

Дата відправки  11.06.08