ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

(вступна і резолютивна частина)

"30" травня 2008 р.                                                            Справа №21/117-НА

за позовом Дунаєвецької районної організації всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" агропромислового комплексу України м. Дунаївці

до Державної податкової інспекції у Дунаєвецькому районі м. Дунаївці

про скасування податкових вимог № 1/118 від 19.05.2007 р., № 2/144 від 22.06.07 р.

Суддя Огороднік К.М. Секретар судового засідання Козій Т.М.

Представники сторін:

від позивача, Кушнір В.А., за довіреністю;

від позивача, Кулик М.М., директор;

від відповідача, Ковальчук В.С., за довіреністю;

від відповідача, Новіцька О.М., за довіреністю;

за участю свідка Лопушанського А.П.

Постанова приймається 30.05.2008 року, оскільки в судовому засіданні оголошувалась перерва.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 30.05.2008 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 03.06.2008 року.

Позивач звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати податкову вимогу від 19.05.2007 року № 1/118 та від 22.06.2007 року № 2/144.

Неправомірність вказаних податкових вимог обґрунтовує тим, що він помилково визначив своє зобов’язання по сплаті земельного податку, оскільки згідно п. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України „Про плату за землю” від земельного податку звільняються вітчизняні заклади культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального забезпечення, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів. Позивачем було подано уточнюючий звіт в якому він вказав про те, що він не має зобов’язань по сплаті земельного податку, який відповідачем не взятий до уваги. Позивач просить позов задоволити, вказує на відсутність податкового боргу по платі за землю, та зазначає, що п. 6.4 ст. 6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не передбачено відкликання податкових вимог у зв’язку із поданням уточнюючого розрахунку.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву та наданих поясненнях просить відмовити в задоволенні позову, оскільки правомірність прийняття податкових вимог підтверджується фактичними обставинами страви та нормами чинного законодавства.

Під час проведення підготовчого провадження судом були витребувані від осіб, які беруть участь у справі документи та інші матеріали, на яких ґрунтуються їх доводи і заперечення та прийнято рішення про обов'язковість особистої участі у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Позивач користується земельною ділянкою на території Дунаєвецької міської ради для обслуговування фізкультурно-спортивного комплексу на підставі державного акта на право користування землею.

Позивачем було подано до ДПІ податковий розрахунок земельного податку на 2007 рік, яким визначив суму земельного податку у розмірі 10978 грн.

19.05.2007 року ДПІ прийнято першу податкову вимогу № 1/118, згідно якої позивачу було визначено суму податкового боргу станом на 18.05.2007 року у розмірі 2743,86 грн.

22.06.2007 року ДПІ прийнято другу податкову вимогу № 2/114, згідно якої позивачу було визначено суму податкового боргу станом на 22.06.2007 року у розмірі 3658,48 грн.

20.07.2007 року позивачем було подано відповідачу уточнений звіт, в якому він вказав на відсутність зобов’язань по сплаті земельного податку. Уточнений звіт ДПІ не взятий до уваги.

У зв’язку із цим позивачем подано позов до суду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога і заперечення проти позову, дослідивши докази, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому згідно ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак, відповідачем всупереч цієї норми та ч. 3 ст. 2 КАС України зазначеного не доведено безспірними доказами та допущено безпідставні висновки, які не ґрунтуються на чинному законодавству.

Згідно п. 5.1 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 вказаного Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Оскільки позивач спочатку узгодив податкове зобов’язання, а потім подав уточнюючий розрахунок, суд вважає що вищевказані вимоги закону позивачем дотримані.

ІЗ аналізу норм Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” вбачається, що існує лише одна вимога до часу подання уточнюючого розрахунку –він має бути поданий платником податків до початку його перевірки контролюючим органом (п. 17.2 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”). Інших підстав для того, щоб не брати уточнюючий розрахунок до уваги вказаним законом не передбачено.

При прийнятті рішення судом береться до уваги, що п. 6.4 ст. 6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не передбачено відкликання податкових вимог у зв’язку із поданням уточнюючого розрахунку. Оскільки після виставлення першої та другої податкових вимог для позивача настають певні негативні наслідки (зокрема, виникнення права податкової застави на активи платника податків), то за умови відсутності узгоджених податкових зобов’язань по платі за землю, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому судом також враховується, що позивач є закладом фізичної культури та спорту, а згідно п. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України „Про плату за землю” від земельного податку звільняються вітчизняні заклади культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального забезпечення, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Сплачені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України згідно ст. 94 КАС України у зв’язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Скасувати податкові вимоги №1/118 від 19.05.2007 року та №2/144 від 22.06.2007 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дунаєвецької районної організації всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" агропромислового комплексу України м. Дунаївці (вул. Жлоби, 2, код 02662490) 3,40 грн. (три гривні 40 коп.) відшкодування сплаченого державного мита.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено, КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      К.М. Огороднік

Постанова оформлена та підписана 03.06.2008 року.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.