ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
Справа №8/107
1. ОСОБА_1, АДРЕСА_1
2.          ОСОБА_2,АДРЕСА_2
3.          ОСОБА_3, АДРЕСА_3
4.          ОСОБА_4,АДРЕСА_4
відповідачів:            1.
Товариства з обмеженою відповідальністю “Лан”,
с.Мохначі Ріпкинського району
4.         ОСОБА_7,АДРЕСА_7
5.          ОСОБА_8,АДРЕСА_8
визнання недійсним пункту Статуту
Суддя
ОСОБА_9. -представник, довір. від 22.04.08р.
ОСОБА_10. -представник, довір. №25/03 від 25.03.08р., ОСОБА_11. - директор
В судовому засіданні за згодою сторін
оголошені вступна та резолютивна частини рішення.
Позивачами заявлено позов про визнання
недійсним пункту 4.2.1. Статуту товариства в редакції, затвердженої загальними
зборами учасників від 10.04.03р. та про зобов'язання відповідача-1 внести зміни
до п.4.2.1 Статуту товариства шляхом викладення його в новій редакції, зокрема
щодо визначення за учасниками наступних розмірів внесків та розмірів часток:
ОСОБА_8. -розмір внеску 5630грн.18коп., розмір частки 10,6588%; ОСОБА_2 -розмір
внеску 6051грн.49коп, розмір частки 11,4564%; ОСОБА_5. -розмір внеску
6282грн.74коп., розмір частки 11,8942%; ОСОБА_3 -розмір внеску 5508,97грн.,
розмір частки 10,4294%; ОСОБА_11. -розмір внеску 4226грн.34коп., розмір частки
8,0011%; ОСОБА_4 -розмір внеску 9433грн.79коп., розмір частки 17,8596%; ОСОБА_4
4773грн.40коп., розмір частки -9,0368%. При цьому, окремо викладених позовних
вимог до кожного з відповідачів, позивачами суду не надано.
Після порушення провадження у справі
представником позивачів ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_12.  з посиланням на ст.22 Господарського
процесуального кодексу України подано заяву про збільшення позовних вимог, в
якій додатково до заявлених вимог позивачі просять “визнати право власності на
частки в статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю “Лан”
наступним чином - ОСОБА_8. -розмір внеску 5630грн.18коп., розмір частки
10,6588%; ОСОБА_2 -розмір внеску 6051грн.49коп, розмір частки 11,4564%;
ОСОБА_5. -розмір внеску 6282грн.74коп., розмір частки 11,8942%; ОСОБА_2 -розмір
внеску 5508,97грн., розмір частки 104294%; ОСОБА_11. -розмір внеску
4226грн.34коп., розмір частки 8,0011%; ОСОБА_4 -розмір внеску 9433грн.79коп.,
20,6637%; ОСОБА_6. -розмір внеску 4773грн.40коп., розмір частки -9,0368%. Крім
того, в даній заяві містяться вимоги про залучення в якості відповідача
Дослідивши подану заяву, суд приходить
до висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду, виходячи з наступного:
відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач
вправі до прийняття рішення по справи змінити підставу або предмет позову,
збільшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову або зменшити розмір
позовних вимог. При цьому, за загальними правилами під збільшенням розміру
позовних вимог розуміється збільшення суми позову за тією ж  вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.
Вимоги, викладенні у заяві про збільшення позовних вимог, фактично є
додатковими вимогами про які не йшлося у позовній заяві, а тому за своїм
змістом вказана  заява не є збільшенням
розміру позовних вимог, в зв'язку з чим суд не приймає її до розгляду і спір
вирішується щодо тих вимог, які викладені в позовній заяві. Також, оскільки
позивачами не зазначено конкретно, які позовні вимоги  висуваються до ОСОБА_11.,  судом відхиляється клопотання про залучення
ОСОБА_11.  до участі у справі в якості
Відповідач-1  позовні вимоги визнає в повному обсязі,
зазначаючи, при підготовці документів для реєстрації нової редакції Статуту
допущена помилка в частині визначення розміру суми внесків учасників та їх
часток у статутному фонді товариства.
Ухвала суду, що надсилалася на адресу
ОСОБА_5. (відповідач-2) у справі, повернулася без вручення з відміткою
підприємства зв'язку  про
відсутність   адресата за вказаною
адресою. За загальними правилами, сторони вважаються повідомленими про час та
місце розгляду справи якщо ухвала суду надсилалася за адресою, вказаною у
позовній заяві, а відтак суд вважає, що
відповідач-2 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду
справи, в зв'язку з чим розгляд справи продовжується у відсутності даного
відповідача.

Відповідач-4 в судове засідання особисто
не з'явився, уповноваженого представника не направив, незважаючи на його
належне повідомлення про час та місце розгляду справи, що підтверджується
наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.
При поважність причин неявки докази суду не надані. Витребувані судом документи
відповідачем-4 не надані. Враховуючи, що відповідач-4 не скористався своїм
правом брати участь у господарських засіданнях, судом явка уповноважених
представників сторін обов'язковою не визнавалася, суд вважає за можливе
розглянути справи у відсутності відповідача-4.

Відповідач-3 письмового відзиву на
позов не надав. В судовому засіданні
відповідач-3 проти позову заперечував.

Відповідач-5 у письмових поясненнях,
наданих суду,  проти позову заперечує і
вважає, що  п.4.2.1. Статуту товариства
відповідає тій редакції, яка була прийнята на загальних зборах учасників
товариства від 10.04.03р.

Заявлені представниками сторін
клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судом задоволені.

Позивачем-1 -ОСОБА_11 -до вирішення спору
по суті подано суду клопотання про відмову від позову. Дослідивши матеріали
справи, вислухавши пояснення позивача-1, приймаючи до уваги, що відповідно до
ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття
рішення  по справі відмовитися від
позову, суд приходить до висновку, що дії позивача-1 по відмові  від позову не суперечать чинному
законодавству, не порушують права та інтереси третіх осіб, а тому судом
приймається відмова позивача-1  від
позову.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення та доводи представників сторін, з'ясувавши обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази та надавши їм оцінку, суд ВСТАНОВИВ:

Товариство
з обмеженою відповідальністю “Лан” створено в процесі реорганізації Колективного
сільськогосподарського підприємства “Червона зірка” на підставі Установчого
договору про створення та діяльність СТОВ “Лан”, зареєстрованого розпорядженням
Ріпкинської районної державної
адміністрації від 10.03.2000р. №106, укладеного  між його засновниками: ОСОБА_8., ОСОБА_13.,
ОСОБА_14., ОСОБА_2., ОСОБА_15, ОСОБА_5., ОСОБА_16., ОСОБА_2, ОСОБА_11.,
ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6., ОСОБА_7.

Статут
ТОВ “Лан”, затверджений установчими зборами від 21.02.2000р., зареєстрований
розпорядженням Ріпкинської райдержадміністрації від 10.03.2000р. №106.

Позивачі
у справі -ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 -є учасниками товариства з обмеженою
відповідальністю “Лан”, що підтверджується вищевказаним Установчим
договором  про створення та діяльність
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Лан”. Крім
того, факт перебування позивачів у складі учасників відповідача-1 не
заперечується  відповідачами.

Згідно
зі ст..50 Закону України ”Про господарські товариства”  товариством з обмеженою відповідальністю  визнається товариство, що має статутний фонд,
розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. В силу
ч.4 цього ж Закону, в редакції яка діяла
на момент створення відповідача-1, установчими документами  товариства з обмеженою відповідальністю
визнавалися установчий договір та статут.

Відповідно
до п.4.3.1. Статуту в редакції, яка була затверджена  на момент створення товариства та
зареєстрована 10.03.2000р., статутний фонд
утворюється шляхом внесків від кожного з учасників  та  його
розмір визначається учасниками  в п.14
Установчого договору. Виходячи із п.14 Установчого договору, суд приходить до
висновку, що на момент створення ТОВ “Лан”
статутний фонд товариства становив 122790грн.

10
квітня 2003р. відбулися загальні збори учасників ТОВ “Лан”, на яких, відповідно
до порядку денного, вирішувалися питання: про вихід з учасників товариства; про
нову редакцію установчого договору про створення та діяльність ТОВ “Лан”; про
затвердження нової редакції статуту товариства; про державну реєстрацію нової
редакції установчих документів ТОВ “Лан”.

Як
вбачається із протоколу №1 зборів учасників від 10.04.03р., на зборах  при одноголосному голосуванні всіх присутніх
на зборах учасників, були прийняті рішення: про виведення із складу учасників
товариства на підставі поданих ними заяв ОСОБА_14., ОСОБА_13., ОСОБА_16,
ОСОБА_15., ОСОБА_17.; про прийняття нової редакції установчого договору
товариства; про  затвердження нової
редакції Статуту товариства, а
також  доручено ОСОБА_8. провести
державну реєстрацію нової редакції установчих документів ТОВ “Лан”, з правом
підпису будь-яких документів, в тому числі в установах банків, що необхідні для
проведення державної реєстрації нової редакції
установчих документів.  9 січня
2004р. секретарем Мохначівської сільської ради засвідчено справжність підписів
громадян ОСОБА_8., ОСОБА_2., ОСОБА_5., ОСОБА_6. ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_11. та
ОСОБА_2, про що в реєстр внесено запис за №1.

Статут
товариства з обмеженою відповідальністю “Лан” в новій редакції,  затвердженої рішенням загальних зборів
учасників від 10.04.03р. протокол №1, зареєстрований розпорядженням голови
Ріпкинської районної державної адміністрації від 12.05.04р. №167.

У
п.4.2.1 нової редакції Статуту відповідача-1 наведені розмір, склад та частка кожного
з учасників у статутному фонді, зокрема даним пунктом визначено, що: сума
внеску  ОСОБА_8. становить 55698грн., що
дорівнює частці у статутному фонді  в
розмірі 45,36%; сума внеску ОСОБА_2. становить 8758грн, що дорівнює частці у
статутному фонді  в розмірі 7,13%; сума
внеску ОСОБА_5. становить 9482грн., що дорівнює частці у статутному фонді в
розмірі 7,72%;  сума внеску ОСОБА_6.
становить 6367грн., що дорівнює частці у статутному фонді в розмірі 5,19%; сума
внеску ОСОБА_4 становить 14487грн., що дорівнює частці у статутному фонді в
розмірі 11,8%; сума внеску ОСОБА_4 становить 14471грн., що дорівнює частці у
статутному фонді в розмірі 11,79%; сума внеску ОСОБА_11. становить 6033грн., що
дорівнює частці у статутному фонді в розмірі 4,91%; сума внеску ОСОБА_2
становить 7494грн., що дорівнює частці у статутному фонді в розмірі 6,1%.

Враховуючи
загальну суму  внесків до статутного
фонду всіх учасників  разом, яка
становить 122790грн., суд приходить до висновку, що розмір статутного фонду
відповідача-1, визначений в Установчому договорі про створення та діяльність
ТОВ “Лан”, зареєстрованого 10.03.2000р., після прийняття нової редакції Статуту
товариства не змінився. Також, як свідчить аналіз протоколу №1 загальних зборів
учасників відповідача-1 від 10.04.03р., питання щодо зміни розміру статутного
фонду,  у порядку денному не зазначалося
та на зборах не вирішувалося.

За
своєю правовою природою Статут господарського товариства є локальним
нормативним актом, що визначає правовий статус товариства, оскільки  він містить норми, обов'язкові для учасників
товариства, посадових осіб та інших працівників товариства. При цьому
підставами для визнання статуту, як акту, недійсним, є невідповідність його
вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт.

Відповідно до ст..58 Закону України
”Про господарські товариства”  вищим
органом товариства з обмеженою відповідальністю є збори учасників. Згідно зі
ст.ст.41,59 цього ж Закону до виключної компетенції загальних зборів належить
внесення змін до статуту товариства. Згідно із п.п.8.1., 8.3.5.Статуту
відповідача в редакції, затвердженої установчими зборами від 21.02.2000р. та
зареєстрованої розпорядженням Ріпкинської райдержадміністрації від 10.03.2000р.
№106,  вищим органом управління
товариства є збори учасників, до компетенції яких віднесено затвердження та
ухвалення будь-яких змін до статуту.

Як
вбачається із протоколу №1 від 10.04.03р.
загальних зборів учасників відповідача-1, саме на цих зборах приймалося
рішення про затвердження нової редакції статуту товариства. Протокол підписаний
головою зорів ОСОБА_2. (позивач-2 у даній справі)  та секретарем зборів ОСОБА_11. Отже,  виходячи з вищевикладеного, суд приходить до
висновку, що нова редакція Статуту ТОВ ”Лан”, в тому числі п.4.2.1., прийнята
загальними зборами учасників товариства
в межах їх компетенції.

Вимоги до статуту товариства з
обмеженою відповідальністю містяться у ст.ст.4,51 Закону України ”Про
господарські товариства”, а також у ст.ст.88,143 Цивільного кодексу України.
Згідно із зазначеними нормами, статут товариства з обмеженою відповідальністю
повинен містити інформацію, зокрема, про розмір та порядок утворення статутного
фонду, розмір часток кожного з учасників, розмір склад та порядок внесення ними
вкладів. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону відсутність зазначених відомостей є
підставою для відмови у державній реєстрації.

Як встановлено судом вище, пунктом
4.2.1. нової редакції статуту відповідача-1, затвердженої загальними зборами
учасників від 10.04.03р., й правомірність якого оспорюється позивачами,  визначаються розмір, склад та частка кожного
із учасників товариства, тобто в ньому містяться відомості, які є обов'язковими
для  установчого документу товариства з
обмеженою відповідальністю.

Мотивуючи
позовні вимоги, позивачі стверджують, що при підготовці нової редакції статуту
до реєстрації була допущена помилка при визначенні розміру суми внесків
учасників та їх часток. Як на доказ такої обставини позивачі посилаються на
список-додаток до протоколу зборів, що підписаний всіма учасниками товариства.
Аналіз  списку осіб, що внесли своє майно
до статутного фонду ТОВ ”Лан” (а.с.32), свідчить, що в ньому відсутні відомості
про дату складання даного списку, а також інші відомості, виходячи з яких
можливо беззаперечно встановити факт приналежності цього списку  до протоколу зборів учасників від 10.04.03р.,
а також факт того, що саме в таких розмірах визначалися як внески учасників
товариства так і належні їм частки  у
статутному фонді товариства.

В
силу ст..33 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін  має довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачі не надали суду
доказів того, що на загальних зборах учасників товариства від 10.04.03р.
п.4.2.1. статуту  приймався в редакції
відмінної від тієї редакції, яка фактично зареєстрована.

Посилання
позивачів в нормативно-правовом обґрунтуванні
на те, що зазначені у п.4.2.1. статуту в редакції від 10.04.03р. розміри
часток у статутному фонді товариства не відповідають фактичним внескам
учасників цього товариства судом  до
уваги не приймається, оскільки чинним на момент затвердження нової редакції
статуту відповідача-1 законодавством
передбачалася можливість сплати учасниками товариства своїх внесків в
повному обсязі протягом одного року. При цьому, законодавством не
встановлюється, що несплата внесків до статутного фонду товариства у розмірах,
визначених установчими документами, тягне за собою недійсність положень
статуту, якими встановлені розмірі внесків учасників та розмірі їх часток у
статутному фонді.  Несплата учасниками
товариства своїх вкладів в повному обсязі є
підставою для зменшення товариством статутного капіталу та реєстрації
відповідних змін до статуту.

Отже,
враховуючи, що статут або його частина можуть бути визнані недійсними лише з
підстав, прямо передбачених законом, суд приходить до висновку, що відсутні
правові підстави для визнання недійсним п.4.2.1 Статуту в редакції від
10.04.03р.

Відповідно
до ст..1 Господарського процесуального кодексу України, громадяни, що є
учасниками корпоративних  відносин, мають
право звертатися до господарського суду за захистом свого порушеного або
оспорюваного права. Позивачі не зазначили, яким чином   порушуються їх права та  охоронюваних законом інтереси у зв'язку із
наявністю у статуті п.4.2.1. в тієї редакції, яка зареєстрована розпорядженням
голови Ріпкинської райдержадміністрації від 12.05.04р. №167. В ході розгляду
справи, судом також не встановлено
порушення  прав   та інтересів позивачів, які потребують
захисту саме шляхом визнання недійсним
окремого пункту статуту, яким визначаються розмірі внесків
учасників  до статутного фонду товариства
та розмірі належних їм часток.

Статтею
20 Господарського кодексу України встановлюються способи захисту  порушених прав осіб, в тому числі учасників
корпоративних відносин. Відповідно до ч.2 даної статті, статут  господарського товариства можна віднести до  ”актів інших суб'єктів”, який може бути
визнаний недійсним повністю або частково, а тому відповідачем у спірних
правовідносинах є лише господарське товариство, в зв'язку з чим суд приходить
до  висновку, що позивачами безпідставно
заявлені вимоги про визнання недійсним пункту статуту до інших учасників
товариства -ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_4 та ОСОБА_8.

Приймаючи
до уваги вищевикладене, позовні вимоги про визнання недійсним п.4.2.1.   Статуту ТОВ ”Лан” є безпідставними,
необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

При
цьому судом не приймається визнання відповідачем-1  позовних вимог, оскільки такі дії суперечать
чинному законодавству.

Також
не підлягають задоволенню вимоги позивачів про зобов'язання товариство з
обмеженою відповідальністю ”Лан” внести зміни до п.4.2.1. нової редакції
Статуту виклавши його в запропонованій позивачами редакції,  виходячи з наступного:

Відповідно
до ст..ст.41,59 Закону України ”Про господарські товариства”  внесення змін до Статуту товариства є
виключною компетенцією загальних зборів учасників. При цьому, згідно із ст..59
цього Закону, з питання внесення змін до статуту товариства рішення вважається
прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш
як 50% загальної кількості голосів учасників товариства. За таких обставин, до
компетенції суду не відносяться питання внесення змін до установчих документів,
оскільки це є прямим втручанням в господарську діяльність товариства. Разом з
тим, оскільки суд не вбачає порушення прав та інтересів позивачів внаслідок
викладення п.4.2.1. в зареєстрованій
редакції   Статуту, відсутні
підстави для зобов'язання відповідача-1 внести зміни до вказаного пункту
статуту шляхом викладення його в редакції, запропонованої позивачами.

Приймаючи
до уваги вищевикладене, позовні вимоги позивачів є безпідставними,
необґрунтованими, в зв'язку з чим в задоволенні
цих позовних вимог має бути відмовлено.

Враховуючи,
що судом прийнято відмову від позову позивача-1 -ОСОБА_11 -провадження у справі
відносно  її позовних вимог підлягає
припиненню.

В
силу ст.49 Господарського  процесуального
кодексу України  судові витрати в повному
обсязі покладаються на позивачів.

Керуючись
Законом України “Про господарські товариства”, ст.ст.88,143 Цивільного кодексу
України, ст.20 Господарського кодексу України, ст.ст.1,22,33,78,80
п.4,82-85  Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Прийняти
відмову від позову позивача-1 -ОСОБА_1, припинивши провадження у справі в
частині її позовних вимог.

В
задоволенні позову інших позивачів: ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - відмовити
повністю.

Суддя                                                         Т.Г.Оленич

Повне
рішення підписано 30 травня 2008р.

Суддя
Т.Г.Оленич