ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.08 Справа № 30/129

За позовом: Державний проектний інститут проектування комунального будівництва ”Львівдіпрокомунбуд”, м. Львів

до відповідача: Міська рада м. Комарно

Суддя Н.Мороз

Сума 1 426,41 грн.

Представники:

від позивача - Маргаль Н.Б.- заст. дир.

від відповідача - н/з

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору:

Позов заявлено Державним проектним інститутом проектування комунального будівництва”Львівдіпрокомунбуд”, м. Львів до Міської ради м. Комарно про стягнення 1 426,41 грн.

Ухвалою суду від 23.04.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на 22.05.2008 р.

Представник позивача в судове засідання з”явився, позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Позов просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзиву на позов не подав, доказів погашення заборгованості не представив, причин неявки суду не повідомив.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, згідно ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, суд в с т а н о в и в.

Згідно ст.179 Господарського Кодексу України, майново-господарські зобов”язання, які виникають між суб”єктами господарювання або між суб”єктами господарювання і негосподарюючими суб”єктами- юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов”язаннями. Відповідно до ст.180 Господарського Кодексу України договір є укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Між ДП ”Львівдіпрокомунбуд” та Комарнівською міською радою був укладений договір № 422/П від 25.10.2007р., згідно якого позивач виконав для відповідача проект „ Винос в натуру траси напірного колектораканалізації м. Комарно”.

Вартість робіт за даною угодою становить 1280,40 грн., згідно кошторису, який є невід”ємною частиною угоди.

Вказані в договорі роботи позивачем були виконані в обумовлений термін і прийняті відповідачем по акту здачі приймання проектної продукції, згідно договору № 422/п від 25.10.2007р.

Стаття 598 ЦК України, вказує на те, що зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або визначений моментом пред”явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник виконати такий обов”язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги.

Оскільки строк виконання зобов”язання сторонами визначений не був, позивач, в порядку ст.530 ЦК України, направив відповідачу вимогу про сплату боргу від 27.03.2008р. яка залишена останнім без відповіді і задоволення.

В силу ст.193 ГК України, господарські зобов”язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов”язання не допускається.

Проте, слід зазначити, відповідачем належним чином договірні зобов"язання не виконано, а саме оплату за отриманий товар не проведено. Сума заборгованості становить 1280 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 27.03.2008 р., підписаний сторонами (в матеріалах справи).

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення зобов”язання боржником, що в свою чергу є підставою для задоволення суми основного боргу, оскільки одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ст.526 ЦК України в контексті з вимогами ст.193 ГК України, зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення та 3% від простроченої суми. Згідно поданого позивачем розрахунку, інфляційні нарахування за період з листопад-2007р.-березень2008р. відповідно становлять 131,51 грн., 3% річних - 14,50 грн.

Проте вимога позивача щодо сплати коштів за прострочення виконання грошового зобов"язання та інфляційних втрат, які нараховані позивачем у відповідності до вимог ст.625 ЦК України, не підлягає до задоволення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які вказують на прострочення відповідачем за вказаний період виконання грошового зобов”язання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, підставність позовних вимог не спростував.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку в частині стягнення основного боргу в сумі 1280,40 грн.- позов задоволити, в решті позовних вимог- відмовити.

Судові витрати покласти на відповідача, згідно ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.179,180,193 ГК України, ст.ст. 509,526,530,598, 625 ЦК України, ст.ст.33,43,49,82,84,85,116 ГПК України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1.           Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Міської ради м. Комарно, м. Комарно, вул. С. Стрільців,34 (р/р 6316 УДК у Львівській області, МФО 825014, ) на користь державного проектного інституту проектування комунального будівництва „Львівдіпрокомунбуд”, м. Львів, вул. Ак. Богомольця,9 (р/р 5 в ПЛФ ВАТ „ Кредобанк” в м. Львові, МФО 325365) - 1280,40 грн. боргу, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В решті позовних вимог –відмовити.

4.          Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Мороз Н.В.