Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2008 р. Справа № 46/97-08

Колегія суддів у складі:

головуючий судя Івакіна В.О., суддя Шепітько І.І.,суддя Фоміна В. О.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників:

позивача - Крижановський М.В., копія довіреності № 03-01-35/28-1194 від 12.05.08р.

відповідача - Дерюгін С.П., довіреність № 4 від 10.08.07р.; .

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача вх. № 1477Х/1-13 на рішення господарського суду Харківської області від 26.05.08 по справі № 46/97-08

за позовом Державної екологічної інспекції в Харківській області, м. Харків

до Відкритого акціонерного товариства "Новоіванівський цукровий завод", смт. Коломак

про стягнення 8672991,84 грн.

встановила:

Позивач - Державна екологічна інспекція в Харківській області , звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ВАТ "Новоіванівський цукровий завод" про стягнення з відповідача на користь держави шкоди, завданої в результаті самовільного використання земельної ділянки в розмірі 8672991,84 грн. та приведення земельної ділянки в первісний стан.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26 травня 2008 року (суддя Мамалуй О.О.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

У судовому засіданні позивач підтримав свою апеляційну скаргу.Відповідач проти апеляційної скарги заперечує, вважає рішення законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін , а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та наданих сторонами в підтвердження обставин справи доказів, перевіривши надану в рішенні суду їх юридичну оцінку, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення уповноважених представників позивача та відповідача , апеляційний суд встановив, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

03-04 жовтня 2007 р. позивачем було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ВАТ "Новоіванівський цукровий завод", про що складено акт № 00516.

В ході перевірки встановлено, що на земельній ділянці на землях Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області без документів , що паосвідчують право на земельну ділянку ( договір оренди, державний акт на право постійного користування або власності на землю) розташовано ВАТ "Новоіванівський цукровий завод". Відповідно до технічного завдання земельна ділянка, якою користується відповідач складає 157,4 га.

19.08.2008 року через канцелярію Харківського апеляційного господарського суду надійшов обгрунтований розрахунок стягуваної суми , який розраховано , виходячи з площі 135,91 га , що самовільно використовує відповідач , про що позивач дізнався в ході розгляду справи. Відповідно до данного рощзрахунку сума заборгованості зменшена і складає 7488858,46 грн.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову , збільшити розмір позовних вимог , відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Виходячи з приписів даної процесуальної норми апеляційний господарський суд не може прийняти зменшення суми позовної вимоги.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач посилається ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», відповідно до якої державний контроль за використанням та охороню земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а державний контроль за додержанням законодавства про охорону земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів. А тому , на думку позивача , суд першої інстанції дійшов невірного висновку , встановивши ,що питання щодо додержання відповідачем норм земельного законодавства належить до компетенції державних інспекцій з питань земельних ресурсів.

З такими доводами апелянта не можна погодитись , оскільки відповідно до статті 188 Земельного Кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється уповноваженими органами виконавчої влади по земельних ресурсах , а за додержанням вимог законодавства про охорону земель- спеціально уповноваженими органами з питань екології та природних ресурсів . Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» охорона земель - система правових, організаційних,економічних, технологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного,оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

До того ж судова колегія звертає увагу , що виключний перелік повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів у сфері державного контролю за додержанням вимог законодавства України передбачений ст. 7 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». Дана норма не містить повноважень про здійснення позивачем контролю додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування , юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

А тому дані доводи апеллянта є необгрунтованими та безпідставними.

Окрім цього , позивач посилається на ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього середовища»та п.5 Постанови КМУ від 25.12.2002року № 1958 «Про затвердження положення про Державну інспекцію з контролю за використанням та охороною земель»щодо повноважень позивача на подоння позовів про відшкодування збитків і втрат заподіяних в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища .

Проте , слід зазначити ,що відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі,затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 19.12.2006 року та Положення про державну екологічну інспекцію в Харківській областьі , затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища 19.02.2007 року № 55 основними завданнями позивача є: забезпечення реалізації державної політики у сферах охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів (земля, надра, поверхневі та підземні води, атмосферне повітря, ліси, тваринний і рослинний світ), поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами, екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки, заповідної справи, формування, збереження та використання екологічної мережі; здійснення управління та регулювання у сферах охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, забезпечення

екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки, у сфері поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), пестицидами та агрохімікатами, організації, охорони і використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду України, формування, збереження та використання екологічної мережі; інформування населення через засоби масової інформації про стан навколишнього природного середовища на відповідній території, оперативне оповіщення про виникнення надзвичайних екологічних ситуацій та про хід виконання заходів щодо їх ліквідації.

Згідно з пунктом 5.6) Положення про державну екологічну інспекцію в Харківській області інспекція має право складати акти перевірок і протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про адміністративні правопорушення у межах повноважень , визначених законом.

Дослідивши розрахунок розміру заподіяної шкоди ,здійснений позиваем , судова колегія встановила , що він виконаний з порушенням Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покрову без спеціального дозволу. П. 3 Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покрову без спеціального дозволу ( затверджених наказом Державного агентства земельних ресурсів України,Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 року № 110) передбачає, що підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок є матеріали справи про адміністративне провадження, які підтверджують факт вчинення правопорушення, а саме:

- акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства;

- протокол про адміністративне правопорушення;

- припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства);

- акт обстеження земельної ділянки.

Але, крім акту перевірки дотримання вимог Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", кодексу України "Про надра" та Земельного кодексу України, позивач не надав доказів в обгрунтування своїх позовних вимог та апеляційної скарги.

Також в п.4.3 Методичних рекомендаціях зазначено, що акт обстеження земельної ділянки є невід"ємною частиною розрахунку розміру заподіяної шкоди, оскільки на підставі даного документу визначається площа, на якій заподіяно шкоду й у разі відмови порушника добровільно відшкодувати заподіяну шкоду (збитки) направляє другий примірник акту разом з розрахунком заподіяної шкоди з позовною заявою в суд для їх примусового стягнення.

До того ж в ході судового розгляду справи встановлено , що Харківський регіональний центр державного земельного кадастру протягом 2000-2001 р.р. провів на замовлення відповідача інвентаризацію земель. За результатами інвентаризації земель виконавцем складено технічну документацію по інвентаризації та оформленню ВАТ "Новоіванівський цукровий завод" права користування земельною ділянкою для цільового використання на території Коломацької селищної ради Коломацького району Харкіської області. Розмір земельної ділянки після інвентаризації земель, яку використовує цукровий завод склав 135,91 га, що підтверджується технічною документацією та висновком начальника відділу зеельних ресурсів Коломацького району від19.07.2001 р..

Рішенням Виконавчого комітету Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області від 06.12.2000 р. № 600 було затверджено технічну докуменнтацію по інвентаризації земельних ділянок для ВАТ «Новоіванівський цукровий завод»на території Коломацької селищної ради .

ВАТ "Новоіванівський цукровий завод" звернувся з клопотанням від 29.09.2006 року до Коломацької селищної ради та від 02.07.2007 року до Коломацької РДА Харківської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для оформлення права користування на умовах оренди за межами населених пунктів на території Коломацької селищної ради. Розглянувши клопотання, 23.10.2006 року та 13.07.2007 року року Коломацькою районною державною адміністрацією було видано розпорядження відповідно № 266 та № 159 , якими відповідачеві надано дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для оформлення права користування земельною ділянкою на умовах оренди. На час розгляду справи роботи по розробці проекту землеустрою тривають , що підтверджується матеріалами справи ( а.с.32-39).

Окрім цього матеріалами справи встановлено , що протягом використання спірної земельної ділянки ВАТ "Новоіванівський цукровий завод" сплачує земельний податок до державного бюджету. За 2007 рік було перераховано до бюджету 148527,11 грн., що підтверджується податковим розрахунком земельного податку та платіжними документами по перерахуванню земельного податку ( а.с. 40-55) .

Судова колегія також звертає увагу , що позивачем не зазначено в позовній заяві яким саме чином необхідно привести спірну земельну ділянку у первісний стан , виходячи з того , що у відповідності до акту перевірки позивача № 00516 від 3-4 жовтня 2007 року на спірній земельній ділянці знаходиться артсвердловина, водокористування якої здійснюється на виробничі в т.ч. госппитні потреби , водопостачання населенню, скид стічних вод до ставу ( п.п.2.1.1. Акту , а.с. 10).

Таким чином , з огляду на вищевикладене , колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку , що судом першої інстанції повно , всебічно, об*єктивно встановлено фактичні обставини справи та винесено законне обґрунтоване рішення , підстав для скасування якого та задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33,43,99,101, п.1 ст. 103,ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

Постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення .

Рішення господарського суду Харківської області від 26 травня 2008 року по справі № 46/97-08 залишити без змін.

Головуючий суддя           Івакіна В.О.

Суддя Шепітько І.І.

Суддя Фоміна В.О.