ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.07.08                                                                                           Справа№ 17/154

Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І.

При секретарі Хрунь І.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Служби автомобільних доріг України у Львівській області, м. Львів

до відповідача: ДП “Львівський Облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України”, м. Львів

про стягнення 19 771,73 грн.

Представники:

Від позивача: Сворець І.М. –провідний ю/к. (Довіреність № 18-02/3098 від 17.07.2008р.)

Від відповідача: Рісний М.Б. –адвокат (Довіреність б/н від 27.07.2007р.)

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Служби автомобільних доріг України у Львівській області, м. Львів до ДП «Львівський Облавтодор»ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», м. Львів про відшкодування шкоди в порядку регресу на загальну суму 19 771,73 грн.

Ухвалою суду від 04.06.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 01.07.2008р.

З підстав, викладених в Ухвалі суду від 01.07.2008р. розгляд справи відкладався.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнав та заявив усне клопотання про розстрочення виконання рішення суду у зв’язку із важким матеріальним становищем.

В процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

31.12.2005р. між Службою автомобільних доріг України у Львівській області та ДП “Львівський Облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України” укладено Контракт № 1-МЕ на виконання робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення в 1 кварталі 2006р.

Відповідно до умов Контракту, відповідач зобов’язувався на свій ризик власними і залученими силами та засобами виконувати та здавати в обумовлені строки роботи, передбачені “Технічними правилами ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України” та інших діючих норм і стандартів і законодавчих документів, а позивач зобов’язувався прийняти виконані роботи і здійснювати їх фінансування в межах коштів, виділених розпорядником.

08.03.2006. в с. Тухля Сколівського районну Львівської області сталась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Шеврове Лацетті»державний номер ВС 3290 АЕ. Керував автомобілем під час дорожньо-транспортної пригоди Ільків А.А

Згідно Постанови Франківського районного суду м. Львова від 24.07.06 № 3-6530/06 причиною дорожньо-транспортної пригоди послужив неналежний стан покриття проїзної частини дороги в місці пригоди та відсутність у зв’язку з цим технічної можливості водіїв обох транспортних засобів уникнути зіткнення.

Відповідно до Постанови, працівниками філії «Сколівський райавтодор», який є підрозділом ДП «Львівський облавтодор», було вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 140 КУпАП, тобто незабезпечено правил і норм утримання автомобільних доріг про, що складено відповідний припис Державтоінспекції № 348 від 08.03.06.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 10.08.07 встановлено, що автомобільна дорога, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода є дорогою загального користування та перебуває на балансі Служби автомобільних доріг у Львівській області. Вказаним Рішенням зі Служби автомобільних доріг у Львівській області було стягнено відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на користь Ільківа А.А. 86 973,25 грн.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 17.03.2008р. у справі № 22-115/08р. рішення Сколівського районного суду Львівської області від 10.08.07 частково скасовано, а саме зменшено відшкодування матеріальної та моральної шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди до 19 771,73 гри.

19.05.2008р. Франківським відділом ДВС Львівського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню Виконавчого листа Сколівського районного суду № 2-333 від 09.04.2008р.

Згідно Платіжного доручення № 3866 від 26.05.2008р. з позивача на користь Ільківа А.А. стягнуто 6 009,62 грн матеріальної шкоди, 10 000,00 грн. моральної шкоди та 3 762,11 грн. судових витрат, а всього 19 771,73 грн.

Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою про відшкодування з ДП “Львівський Облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України” шкоди в порядку регресу на загальну суму 19 771,73 грн.

Суд оглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін в судовому засіданні, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав:

Згідно ст. 24 Закону України «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції власника автомобільних доріг віднесено передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам.

Відповідно до умов Контракту № 1-МЕ від 31.12.2005р. право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування, в тому числі і дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода передано ДП “Львівський Облавтодор”.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов’язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до Відомчих будівельних норм України (ВБН В.3.2-218-182-2003) експлуатаційним утриманням автомобільних доріг визнається забезпечення споживчої якості дороги, систематичний нагляд за дорогою, дорожніми спорудами та смугою відводу для вчасного виявлення дефектів і визначення орієнтовного обсягу роботи з усунення, забезпечення умов роботи елементів дороги і споруд в різні періоди року, підтримання їх у чистоті і порядку.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач своїх договірних зобов’язань належно не виконав та безперешкодних та безпечних умов руху транспорту на мережі закріплених за ним доріг не забезпечив, що призвело до нанесення збитків Службі автомобільних доріг у Львівській області.

Згідно із п.п. 9.1.1., 9.1.3. Контракту № 1-МЕ від 31.12.2005р., підрядник –ДП “Львівський Облавтодор” несе відповідальність за забезпечення згідно вимог Закону України «Про дорожній рух»безперешкодних та безпечних умов руху транспорту на мережі доріг, закріплених за ним для виконання робіт, а також за нанесення збитків, заподіяних фізичним та юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов’язаних із незадовільними дорожніми умовами, що вирішується в судовому порядку при наявності вини.

В силу ч. 1 ст. 216, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ч. 2 ст. 217 передбачає зокрема такий вид господарських санкцій, як відшкодування збитків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною.

Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ст. 228 ГК України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу. Державні (комунальні) підприємства за наявності підстав зобов'язані вжити заходів щодо стягнення в порядку регресу збитків з інших суб'єктів господарювання.

Як зазначалося вище, згідно Постанови Франківського районного суду м. Львова від 24.07.06 № 3-6530/06, працівниками філії «Сколівський райавтодор», який є підрозділом ДП «Львівський облавтодор», було вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 140 КУпАП, тобто незабезпечено правил і норм утримання автомобільних доріг про, що складено відповідний припис Державтоінспекції № 348 від 08.03.06.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе обов’язків Рішення Апеляційного суду Львівської області від 17.03.2008р. у справі № 22-115/08р. з позивача стягнуто кошти на користь потерпілого. Тому ці кошти –в розмірі 19 771,73 грн., суд визнає збитками, які завдані позивачу неправомірними діями (бездіяльністю) відповідача.

Відповідно до ст.35 ГПК України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення 19 771,73 грн. матеріальної шкоди є обґрунтованими, доведеними зібраними та дослідженими доказами по справі та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності з п.4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доводи позивача не спростував, докази належного виконання умов контракту суду не подав.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно із ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 174, 193, 216, 217, 224, 225, 228, ГК України, ст. 509, 526, 610, 837, 1191 ЦК України, ст.ст.4-3, 7, 33, 35, 43 , 49, 75, 78, 80, 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства „Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»(79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54. Р/р № 0293 у ЗРФ “Трансбанк” м. Львова, МФО 385435; ) на користь Служби автомобільних доріг України у Львівській області (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54. Р/р № 0286 в ЗРФ “Трансбанк” м. Львова, МФО 385435, ) 19 771,73 грн. матеріальної шкоди із розстрочкою виконання на два місяці, а саме: 28.07.2008р. –9 885,87 грн.; 28.08.2008р. –9 885,86 грн.

3.          Стягнути з Дочірнього підприємства „Львівський Облавтодор” Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»(79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54. Р/р № 0293 у ЗРФ “Трансбанк” м. Львова, МФО 385435; ) на користь Служби автомобільних доріг України у Львівській області (79053, м. Львів, вул. В. Великого, 54. Р/р № 0286 в ЗРФ “Трансбанк” м. Львова, МФО 385435, ) 197,72 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Накази видати згідно із ст. 116 ГПК України.

Суддя