ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.08.08 Справа №10/375/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді Хуторной В.М. , Кричмаржевський В.А. , Мірошниченко М.В.

при секретарі Шерник О.В.

В присутності представника позивача – Говорова О.І., довіреність від 17.12.07 р. № 7; від відповідача – Проценко А.Ю., посвідчення № 7 від 28.03.06 р.

Розглянув в судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції на рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.08 р. по справі № 10/375/08

за позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Долинська», с. Долинське Бердянського району Запорізької області (ТОВ «Агрофірма «Долинська»);

до відповідача: Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, м. Бердянськ Запорізької області (первісного відповідача замінено на Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, далі ВДВС Бердянського МУЮ);

про стягнення суми та розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1501 від 12.08.2008 р. справу № 10/375/08 передано для розгляду колегії у складі: Хуторной В.М. (головуючий), Кричмаржевський В.А., Мірошниченко М.В., якою справа прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.07.2008 р. по справі № 10/375/08 (суддя Алейникова Т.Г.) позов задоволено. Вирішено розірвати укладений між ТОВ «Агрофірма «Долинська» та Бердянським міськрайонним управлінням юстиції Запорізької області на аукціоні 28.04.2005 р. договір купівлі-продажу, оформлений протоколом № 5080052/1 від 28.04.2005 року, стягнуто з Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Долинська» суму попередньої оплати за комбайн - 286 500 грн., 130 930,5 грн. збитків від інфляційного знецінення попередньої оплати, 4 259,4 грн. витрат по держмиту та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне обслуговування судового процесу.

Вказане рішення мотивовано тим, що за змістом діючого законодавства продавцем майна при примусовій реалізації в межах виконавчого провадження, виступає саме орган державної виконавчої служби, спеціалізовані організації здійснюють заходи щодо організації аукціону з продажу майна за дорученням органу державної виконавчої служби, про що укладаються відповідні договори про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого майна. В даному випадку позовні вимоги задоволені через невиконання відповідачем на протязі майже трьох років свого обов’язку передати позивачу комбайн, за який позивач повністю сплатив попередню оплату, і не повернення відповідачем попередньої оплати. Крім того, у позивача за період з 18.10.2005 р. до 16.04.2008 р. утворилися збитки від інфляційного знецінення суми попередньої оплати у розмірі 130 930,5 грн., стягнення яких на його користь є обґрунтованим.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ВДВС Бердянського МУЮ, відповідач по справі, у поданій суду апеляційній скарзі вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які полягають у наступному: судом залишено поза увагою два інших спори, між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, які перебували на розгляді господарського суду Запорізької області на момент заявлення позову по цій справі, справу розглянуто за відсутності представника відповідача, господарський суд прийняв рішення про права і обов’язки осіб, що не були залучені до участі у справі – Бердянського міськрайонного управління юстиції, СДП «Укрспец’юст», ТОВ «Агро-Дружба». ВДВС Бердянського МУЮ не є належним відповідачем, оскільки не є власником майна та не є стороною договору купівлі-продажу від 28.04.05 р. Крім того зазначає, що позовну заяву подано зі спливом строку трирічної позовної давності, попередня оплата стягнута судом за комбайн «Дон-1500Б» реєстр. № 08058130, а арешт за актом опису було накладено на комбайн «Дон-1500Б» реєстр. № 08058 ВО.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення по даній справі скасувати.

ТОВ «Агрофірма «Долинська», позивач по справі, у поданому суду відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду таким, що прийнято з повним з’ясуванням обставин справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За клопотанням представників сторін судовий процес вівся без застосування технічних засобів фіксації, в судовому засіданні 13.08.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору:

28.04.2005 року, у межах виконавчого провадження, яке проводилося Відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції (Відповідач), було проведено аукціон з реалізації арештованого майна –комбайну «Дон-1500Б» (реєстр. № 08058 ВО, кузов № 084840, двигун № 20173462, що відповідає технічному паспорту на комбайн та порядку привласнення реєстраційних номерів самохідним машинам, зазначене спростовує доводи ВДВС Бердянського МУЮ з цього приводу).

Аукціон проведено Запорізькою філією спеціалізованого державного підприємства «Укрспец’юст» за договором № 5080052 про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна від 06.04.2005 року.

Згідно з протоколом проведення аукціону № 5080052/1 від 28.04.2005 року переможцем аукціону визнано ТОВ «Агрофірма «Долинська».

Ціна продажу комбайну склала 286 500 грн., факт попередньої оплати , що здійснена позивачем, підтверджується платіжним дорученням № 154 від 28.04.2005 року.

13.05.05 р. Запорізькою філією спеціалізованого державного підприємства «Укрспец’юст» та ВДВС Бердянського МУЮ було складено акт про проведення аукціону, яким визначено, що переможцем конкурсу є позивач, яким внесено за придбане майно 286500 грн.

Відповідність порядку проведення аукціону з реалізації арештованого майна – комбайну «Дон-1500Б» (реєстр. № 08058 ВО, кузов № 084840, двигун № 20173462) нормам діючого законодавства підтверджено рішенням господарського суду Запорізької області від 18.08.05 р по справі № 20/188, яке набрало законної сили згідно постанови Вищого господарського суду від 01.03.06 р. по справі № 20/188.

Листом від 14.10.2005 року № 26215 відповідач призначив день (18.10.2005 р.) і час (з 9 до 12 години) прибуття уповноваженого представника позивача для передачі комбайну, реалізованого 28.04.2005 р. на прилюдних торгах.

18 жовтня 2005 р. державним виконавцем ВДВС Бердянського МУЮ складено акт, яким встановлено, що реалізованого з торгів комбайна ДОН-1500 Б (державний реєстраційний номер 08058 ВО, заводський номер 084840) на місці не знаходилось.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем обов’язку щодо передачі комбайну «Дон-1500Б» (реєстр. № 08058 ВО), придбаного позивачем на аукціоні 28.04.2005 року, у позивача виникло право на вимогу повернення суми попередньої оплати.

Доводи апелянта, що він не є власником майна, не є стороною договору купівлі-продажу від 28.04.05 р., відповідно не є належним відповідачем по справі не приймаються судом до уваги як необґрунтовані.

Виходячи зі змісту ст. ст. 3, 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР (далі Закон «Про державну виконавчу службу»), ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 року № 606-XIV (далі Закон № 606), а також відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.07.1999 за № 480/3773, прилюдні торги за своєю юридичною природою являють собою продаж майна, на яке звертається стягнення і яке підлягає реалізації. Власником цього майна стає покупець, який запропонував за нього найвищу ціну.

Таким чином, під час торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є учасник торгів, тобто покупець, і продавець – відділ державної виконавчої служби в особі спеціалізованої організації, яка організовує та проводить прилюдні торги за відповідним договором з органом Державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 4 Закону «Про державну виконавчу службу» державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 61 Закону № 606 встановлено, що реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в ч. 5 ст. 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Відповідно до п. 6.2. Порядку реалізації арештованого майна, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.07.1999 за № 480/3773 кошти, одержані від реалізації аукціонного майна, з вирахуванням винагороди за надані послуги з реалізації арештованого майна, обумовленої договором, перераховуються організатором аукціону на відповідні рахунки виконавчої служби в установленому порядку в термін не пізніше семи банківських днів від дня затвердження протоколу.

Таким чином, реалізація арештованого майна належить до повноважень державного виконавця, тоді як спеціалізовані організації лише організовують та проводять прилюдні торги з реалізації такого майна за договором з державною виконавчою службою.

Згідно ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

За таких обставин особою, що має відповідати за невиконання зобов`язань перед покупцем, на думку суду, є відповідач по даній справі.

При цьому, взаємовідносини між ВДВС Бердянського МУЮ та Запорізькою філією спеціалізованого державного підприємства «Укрспец’юст», з огляду на укладений між ними договір про реалізацію майна, можуть стати предметом окремого судового дослідження за ініціативи відповідної сторони, а вирішення спору не стосується прав та обов’язків Запорізької філії спеціалізованого державного підприємства «Укрспец’юст».

На права та обов’язки ТОВ «Агро-Дружба», з огляду на викладене, даний спір також не впливає, тому посилання ВДВС Бердянського МУЮ на необхідність залучення СДП «Укрспец`юст» та ТОВ «Агро-Дружба» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції з приводу обґрунтованості вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу від 28.04.2005 року, оформленого протоколом № 5080052/1 є правильним з урахуванням наступного.

Стаття 188 Господарського кодексу України встановлює:

1. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

2. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

3. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 3 статті 202 ГК України визначено, що до відносин щодо припинення господарських зобов’язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Невиконання обов’язку ВДВС Бердянського МУЮ щодо передачі предмета договору купівлі-продажу від 28.04.2005 року, оформленого протоколом № 5080052/1, покупцю на його вимогу після перерахування попередньої оплати є істотним порушенням умов договору та відповідно підставою для його розірвання за рішенням суду.

Відповідач вважає, що протокол аукціону не є договором і зазначеним протоколом не оформлюється договір купівлі-продажу.

Дане твердження не відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Зміст договору купівлі-продажу комбайну «Дон-1500Б» (реєстр. № 08058 ВО) зафіксовано в протоколі № 5080052/1, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України Закону № 606, Порядку реалізації арештованого майна, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.07.1999 за № 480/3773.

Посилання відповідача на обставини пропуску строку позовної давності також відхиляються колегією суддів. По-перше, жодна сторона по справі не зверталася із заявою про застосування строків позовної давності при розгляді справи судом першої інстанції, по-друге, строк позовної давності за вимогами про розірвання договору в порядку ст. 651 ЦК України починає свій перебіг з моменту коли особа довідалася або могла довідатися про істотне порушення умов договору, а не з моменту укладення договору, в даному випадку такою датою є 18.10.05 р. – узгоджений листом ВДВС Бердянського МУЮ від 14.10.05 р. № 26215 день передачі комбайну, за яким був складений акт від 18.10.05 р. про відсутність спірного комбайна за участю представника позивача (головний інженер Тарак В.І., а.с. 16).

Доводи заявника апеляційної скарги з того приводу, що протокол № 5080052/1 від 28.04.2005 року не підписаний представником Державної виконавчої служби є необґрунтованим через те, що фактично вказаний протокол підписаний ліцитатором, який діяв від імені Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції.

Щодо стягнення втрат від інфляції грошових коштів.

Стаття 224 Господарського кодексу України. Відшкодування збитків:

1. Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

2. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно розділу II Методологічних положень щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджених Наказом Держкомстату України від 14.11.2006 № 519 інфляція визначається як знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги.

Листом Верховного Суду України від 15.07.05 р. № 3.2-2005 визначено, що інфляційні втрати пов’язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин ст. 224 ГК України як підстави для стягнення збитків, завданих інфляцією, внаслідок порушення зобов’язань відповідачем за договором купівлі-продажу від 28.04.2005 року, оформленого протоколом № 5080052/1, в розмірі 130930,5 грн. за період, заявлений позивачем з 01 листопада 2005 року по 31 березня 2008 року внаслідок знецінення грошових коштів – попередньої оплати.

Визнання дій, бездіяльності, рішень ВДВС неправомірними не є передумовою для вирішення даного спору, оскільки згідно ч. 2 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.03 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення позову, тому до доводів апеляційної скарги щодо цього колегія суддів ставиться критично.

З приводу порушення норм процесуального права судом першої інстанції, внаслідок розгляду справи за відсутності представника відповідача, слід звернути увагу на наступні обставини.

Клопотанням представника відповідача Лащенко В.В. (а.с. 84), відповідач просив розглянути справу, призначену на 23.06.08 р. без його участі, розгляд справи ухвалою суду від 23.06.08 р. було відкладено до 03.07.08 р., в судовому засіданні 03.07.08 р. за участю представника відповідача Ткаль Р.О. було оголошено перерву до 04.07.08 р., тобто про останнє судове засідання представникові відповідача було відомо, що підтверджується протоколом судового засідання від 03.07.08 р., з чого вбачається відсутність порушення процесуальних прав відповідача на участь в судовому засіданні.

Щодо припинення провадження по даній справі слід зазначити наступне.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.04.08 р. у справі № 11-07/721 позовну заяву ТОВ «Агрофірма «Долинська» про повернення суми попередньої оплати, розірвання договору та відшкодування збитків повернуто без розгляду на підставі п. 3 ст. 63 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.05.08 р. у справі № 11-07/770 позовну заяву ТОВ «Агрофірма «Долинська» про повернення суми попередньої оплати, розірвання договору та відшкодування збитків повернуто без розгляду на підставі п. п. 3, 5 ст. 63 ГПК України.

Провадження по даній справі порушено господарським судом Запорізької області 15.05.08 р., тому, з огляду на відсутність порушення провадження по іншим аналогічним судовим справам станом на 15.05.08 р., підстави для застосування п. 2 ч. 1 ст. 62 ГПК України відсутні.

Згідно ст. 25 ГПК України в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов'язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов'язковими для особи, яку він замінив.

Відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 20.10.06 р. змінено назву первісного відповідача Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції на Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, який є правонаступником внаслідок реорганізації, тому слід застосувати ст. 25 ГПК та здійснити процесуальне правонаступництво.

За тих обставин, що реалізація арештованого комбайну здійснювалась Відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, а не Бердянським міськрайонним управління юстиції, в цій частині резолютивна частина оскаржуваного судового рішення підлягає зміні, в іншій частині рішення суду є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України , суд –

ПОСТАНОВИВ:

Замінити відповідача - Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції його правонаступником - Відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області.

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.08 р. по справі № 10/375/08 змінити, резолютивну частину викласти в наступній редакції: «Позов задовольнити.

Розірвати договір купівлі-продажу, оформлений протоколом № 5080052/1 від 28.04.2005 року, укладений на аукціоні 28.04.2005 р між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Долинська» та Відділом державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свободи, 60, код ЄДР 35036491, рахунок № 2505 в УДК у Запорізькій області, МФО 813015 та інші) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Долинська» (71145, Запорізька область, Бердянський район, с. Долинське, вул. Леніна, 64, код ЄДР 03750374, рахунок № 5781 в БФЗОФ АКБ УСБ, МФО 313010) суму попередньої оплати за комбайн 286500 грн., 130 930,5 грн. збитків від інфляційного знецінення попередньої оплати, 4 259,4 грн. витрат по державному миту, 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ».

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді Хуторной В.М.

Кричмаржевський В.А. Мірошниченко М.В.