Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2008
р.
Справа № 52/455-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В.,
судді Івакіна В.О. ,  Лакіза В.В.

при секретарі Міщенко О.А.

за
участю представників сторін:

позивача - Якунін М.М. (довіреність від 25.05.07 р.)

3-тя особа - не з'явилась

відповідача -
ОСОБА_2(договір про надання юридичних послуг від 27.03.2008 р.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача вх. № 831Х/1-13
на рішення господарського суду Харківської області від 18.03.08 р. по справі №
52/455-07

за позовом Виконавчого комітету Ізюмської міської ради
Харківської області, м. Ізюм

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Ізюмська міська рада, м. Ізюм

до  Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Ізюм

про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

встановила:

Позивач, виконавчий комітет Ізюмської міської ради, звернувся до
господарського суду Харківської області з позовом до ФОП ОСОБА_1про
зобов'язання повернути самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 50
кв. м., розташовану за адресою: м. Ізюм, вул. Правди, 2-"Є"
(торгівельний майданчик "Поворотка"), привівши її у стан, придатний
для використання, звільнивши від будівель, споруд шляхом їх знесення та
вивезення.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.03.2008
року (суддя Білоусова Я.О.) позовні вимоги задоволено. Зобов'язано відповідача
повернути самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 50 кв. м., яка
розташована за адресою: м. Ізюм, вул. Правди, 2-"Є" (торгівельний
майданчик "Поворотка") та привести її у придатний для використання
стан, звільнивши від будівель, споруд шляхом їх знесення та вивезення. Стягнуто
з відповідача на користь позивача 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, ФОП ОСОБА_1., з рішенням суду першої інстанції не
погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, просить оскаржуване рішення скасувати в повному обсязі,
прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що у
представника позивача не має делегованих повноважень представляти інтереси   Ізюмської міської ради, як власника
земельної ділянки. Крім того, судом не було взято до уваги, що  спірна земельна ділянка перебувала в оренді у
відповідача, що посвідчено відповідним договором. Визнання судом земельної
ділянки самовільно зайнятою порушує права відповідача на відшкодування витрат,
що ним понесені на роботи із поліпшення стану земельної ділянки.

Позивач, Виконавчий комітет Ізюмської міської ради, надав відзив
на апеляційну скаргу відповідача, в якій зазначає, що твердження відповідача
відносно того, що позивач не мав права звертатись до господарського суду з
подібною позовною заявою не відповідає дійсності, адже такі повноваження у
позивача були наявні на момент подання позову і є станом на день розгляду
апеляційної скарги. Щодо площі земельної ділянки яку, як встановив
господарський суд, відповідач використовує самовільно та незаконно, то площа
земельної ділянки розміром -80 кв. м. за адресою: м. Ізюм, вул. Правди, 2-Є
встановлена та підтверджена документами, що знаходяться в матеріалах справи.
Просить прийняти постанову, якою залишити рішення господарського суду
Харківської області від 18.03.2008 р. по справі № 52/455-07  без задоволення.

3-тя особа, Ізюмська міська рада, в судове засідання не з'явилась,
але через канцелярію Харківського апеляційного господарського суду надіслала
лист в якому просить розглядати апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1без представника
3-ої особи. Крім того,  Ізюмська міська
рада просить суд відмовити в задоволені апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1та
залишити рішення господарського суду Харківської області від 18 березня 2008 р.
без змін.

Представник
відповідача в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд
долучити до матеріалів справи № 52/455-07
копії документів, які підтверджують той факт, що відповідач не
самовільно займає спірну земельну ділянки, а саме: проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки; розпорядження №10 від 23.01.2001 р. Ізюмської
міської ради; договору від  13.08.2001р.
на право тимчасового користування землею з додатками: ( актом погодження
та  закріплення меж земельної ділянки  земельної ділянки; договору від 01.01.2002 р.
про сумісне використання земельної ділянки;
договору від 01.12.2003 р. про сумісне використання земельної
ділянки;  розпорядження міського голови
№065 від 12.02.2004 р. Ізюмської міської ради (про дозвіл на експлуатацію
торгівельних об'єктів...); рішення №2180 від 25.11.2005 р. виконкому Ізюмської
міської ради про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 50 кв. м.;
договору підряду   №27   від 08.07.2005 р. про виконання робіт зі
складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; додаткової
угоди №27 до договору підряду №27 від 08.07.2005 р.);    квитанції №25 від 26.05.2006 р про сплату
за оренду землі на суму 1734 грн. 00 коп. за 1,8 року.

Колегія суддів  задовольняє
клопотання відповідача та долучає до матеріалів справи надані копії документів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні
представника позивача, представника відповідача, перевіривши правильність
застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського
суду встановила наступне.

Відповідно до ст.1
Господарського процесуального кодексу України право на звернення до
господарського суду мають підприємства,
установи,  організації, інші
юридичні особи (у тому  числі  іноземні),
громадяни,  які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули   статусу   суб'єкта
підприємницької  діяльності  (далі
- підприємства  та   організації),   мають
право   звертатися   до господарського    суду
згідно   з   встановленою   підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх  порушених  або
оспорюваних прав   і  охоронюваних
законом  інтересів,  а
також  для  вжиття передбачених  цим
Кодексом  заходів,  спрямованих  на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 158 Земельного кодексу України земельні  спори
вирішуються  судами,  органами
місцевого самоврядування  та  органами
виконавчої  влади з питань
земельних ресурсів. Виключно  судом  вирішуються
земельні  спори  з
приводу володіння,  користування і
розпорядження земельними ділянками,  що
перебувають у власності громадян і юридичних осіб,  а також
спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.  Органи місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у  власності  і
користуванні громадян,  та
додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування
меж районів у містах.

Відповідно до приписів ст. 19 Конституції України органи
державної влади та  органи  місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти  лише
на  підставі,  в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та
законами України.

Вирішення відповідно  до
закону питань  регулювання
земельних відносин  згідно  частини 1
пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування" віднесено до виключної
компетенції   сільської,  селищної, міської ради.

Таким чином, Ізюмська
міська рада як власник земельної ділянки об'єкта комунальної власності не
скористався своїм правом на подання позову про її звільнення на будь-яких
підставах, а виконавчий комітет Ізюмської міської ради є   неналежним позивачем по справі.

Позивач  стверджує, що
повноваження на пред'явлення позовних вимог
йому надані Ізюмською міською радою та посилається на рішення 3 сесії 24
скликання Ізюмської міської ради № 078 від 23.07.2002 р. ( т. 1 а. с. 144) та
рішення 30 сесії 5 скликання Ізюмської міської ради № 1704 від 29.01.2008 р.

Але колегія суддів не може погодитись із посилання позивача на
зазначені рішення в підтвердження його повноважень на подання позову виходячи
із наступного.

Щодо рішення № 078 від 23.07.2002 р. то по-перше, зазначене
рішення прийняте іншим складом міської ради і не може поширюватись на
виконавчий комітет ради іншого скликання, а по-друге, позивач посилається на
п.5 рішення від 23.06.2002 р., однак в зазначеним пунктом визначено  "вирішення земельних спорів у порядку
встановленому законом". Тобто, із цього пункту не вбачається право
позивача на подання позовів про звільнення земельної ділянки від свого імені,
не вбачається таке право і з інших пунктів розпорядження № 078 від 23.07.2002
р.

Щодо рішення 30 сесії 5 скликання Ізюмської міської ради № 1704
від 29.01.2008 р. то і зазначене рішення не передбачає права позивача на
звернення  з позовами в інтересах
Ізюмської міської ради.  Відповідно до
цього рішення Ізюмська міська рада доручила виконавчому комітету представляти
Ізюмську міську раду в судових органах та доручила Ізюмському міському
голові  видавати для цього доручення  працівникам апарату .

Крім того, з позовною заявою до господарського суду виконком
звернувся  24.12.2007 р., а  рішення
№ 1704 прийняте Ізюмською міською радою 29.01.2008 р. , тобто після
звернення позивачем до суду з позовом.

Отже, зазначеним рішенням виконкому Ізюмської міської ради надані
повноважень представляти  інтереси
Ізюмської міської ради в судових органах, а не заявляти позовні вимоги.

Пред'явлення позовних заяв одною юридичною особою в інтересах
іншої юридичної особи нормами Господарського процесуального кодексу України не
передбачено.

На підставі викладеного та враховуючи, що права позивача в спірних
правовідносинах не порушені, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції
не було підстав задовольняти позовні вимоги.

Крім того, висновок суду першої інстанції та твердження позивача,
що відповідач  самовільно займає спірну
земельну ділянку спростовується наданими відповідачем в судове засідання суду
апеляційної інстанції документами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення
господарський суд Харківської області неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, рішення  прийняте з
неправильним застосуванням норм матеріального права через що рішення
господарського суду Харківської області від 18.03.2008 р. по справі № 52/455-07
підлягає скасуванню з прийняттям нового, а апеляційна скарга відповідача
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями
99, 101, 102, п.2 статті 103, п.1, 4 ч.1 ст. 104, статтею 105, Господарського
процесуального кодексу України судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення
господарського суду Харківської області від 18.03.08 р. по справі № 52/455-07
скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Головуючий суддя
Токар М.В.

Судді                                                                    Івакіна В.О.

Лакіза В.В.