ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2008 р.

№ 25/6

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенко Г.П. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Муравйова О.В.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

на ухвалу

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.04.2008 р.

у справі

господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до

Державного підприємства "Виробниче об’єднання "Павлоградський хімічний завод", м. Павлоград

про

стягнення заборгованості 110 098 грн. 22 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився,

від відповідача: Милошенко С.В. за дов. від 22.09.2006р. №25/256-135

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2002 року закрите акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до державного підприємства "Виробниче об’єднання "Павлоградський хімічний завод" про стягнення заборгованості 110 098 грн. 22 коп.

В січні 2003 року державне підприємство "Виробниче об’єднання "Павлоградський хімічний завод" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з зустрічним позовом до закритого акціонерного товариства "Комерційний банк "Приват Банк" про визнання додаткової угоди недійсною.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2003 року стягнуто з ДП ВО "Павлоградський хімічний завод" на користь ЗАТ КБ "Приват Банк" 7000, 00 грн. основного боргу; 95150, 23 грн. відсотків за користування кредитом; 7938, 99 грн. пені. В задоволені зустрічного позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.08.2007 р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2003 року скасовано. В позові ЗАТ КБ "ПриватБанк" та в зустрічному позові ДП "Виробниче об’єднання "Павлоградський хімічний завод" –відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.04.2008р. у справі №25/6 заяву ЗАТ КБ "ПриватБанк" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.08.2007р. залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою у даній справі, ЗАТ КБ "ПриватБанк" звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить ухвалу скасувати та передати справу на новий розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, посилаючись на порушення господарським судом апеляційної інстанції ст.ст. 43, 79, 105, 112 ГПК України, невірне застосування ст. 204 ЦК України, не врахування положень ст. 215 ЦК України.

Позивач за первісним позовом не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

У відзиві ДП "Виробниче об’єднання "Павлоградський хімічний завод" на касаційну скаргу, останнє просить залишити судове рішення в силі, а касаційну без задоволення.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами позивач просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.08.2007р. та залишити в силі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2002 р.

Як на нововиявлену обставину позивач посилається на постанову Вищого господарського суду України від 29.11.2007р. у справі №7-Н30/1, якою було скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2006р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.07.2007р. про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору №9 і додаткових угод до нього від 26.06.1995р. Позивач вважає, що вищенаведене має істотне значення для даної справи, оскільки скасованими судовими рішеннями було встановлено факт чинності договору №9 про уступку права вимоги закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно-промислова компанія "Приват –Інвестор" щодо боргів за кредитними договорами державного підприємства науково - виробничого об’єднання "Павлоградський хімічний завод".

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

На підставі вказаної статті судове рішення може бути переглянуто за двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору або розгляду справи про банкрутство і виявлення їх після прийняття судового рішення у справі. Виникнення нових або заміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу ХІІІ ГПК України.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що у встановленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Розглядаючи заяву про перегляд судового акту за нововиявленими обставинами суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.08.2007 р. судова колегія в обґрунтування скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позовних вимог банку послався на договір про уступку права вимоги № 9, згідно якого відбулась заміна кредитора, у зв’язку з чим позивач перестав бути стороною подальших договірних відносин та втратив право вимагати від відповідача повернення кредитних коштів за договором № 242 від 17.08.1994 року.

ТОВ "Будівельно –промислова компанія "Приват –Інвестор" (новий кредитор за договором уступки права вимоги №9 та додаткової угоди до нього від 26.06.1995р.) скористалась своїм правом вимоги та надіслала претензію від 03.11.1999 року, яка була відхилена з огляду на пропуск строку позовної давності.

Окрім того, як встановлено судом, відповідач списав заборгованість по кредитному договору №242 від 17.08.1994 року як прострочену кредиторську заборгованість на підставі Положення НБУ України "Про порядок визнання заборгованості по нарахованим, але не сплаченим відсоткам за кредит безнадійною, і механізму її списання" № 289 від 08.09.1995 року.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2007р, на яку позивач посилається як на нововиявлену обставину, вказаний договір і додаткові угоди до нього недійсними не визнані.

За таких обставин висновок господарського суду апеляційної інстанції про залишення без задоволення заяви ЗАТ КБ "ПриватБанк" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.08.2007р. в зв’язку з відсутністю підстав для її скасування, колегія суддів визнає правомірним та обгрунтованим.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги щодо порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, та не заперечує правильність і законність оскаржуваного судового акту, який відповідає чинному законодавству України і обставинам справи, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.04.2008р. у справі № 25/6 залишити без змін.

Головуючий суддя           Г.П. Коробенко

Судді: Т.Ф. Костенко

О.В. Муравйов