ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2008 р.

№
14/1514

Вищий
господарський суд  України у складі
колегії суддів :

головуючий
суддя

Муравйов
О.В.

судді

Коробенко
Г.П.

Полянський
А.Г.

розглянувши

касаційну
скаргу

Приватного
підприємця ОСОБА_1

на

постанову
Житомирського апеляційного господарського суду від 13.03.2008 р.

у
справі

№
14/1514  Господарського суду Хмельницької
області

за
позовом

Управління
житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради

до

Приватного
підприємця ОСОБА_1

про

звільнення
тротуару

За
участю представників сторін:

позивача
-не з'явились,

відповідача -не з'явились

В
С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Хмельницької області від 20.09.2007 р. (суддя -Гладюк Ю.В.) позов задоволено.
Зобов'язано Приватного підприємця ОСОБА_1 знести павільйон з тротуару на розі
вул. Вайсера та вул. Соборної в м. Хмельницькому. Стягнуто з  Приватного підприємця ОСОБА_1 на користь
Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради 85 грн.
витрат по оплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Постановою
Житомирського апеляційного господарського суду від 13.03.2008 р. (судді
-Горшкова Н.Ф., Зав'язун В.С., Майор Г.І.) рішення Господарського суду
Хмельницької області від 20.09.2007 р.
залишено без змін.

Сторони
не скористались наданим процесуальним правом участі у суді касаційної
інстанції.

У відзиві на касаційну скаргу позивач
просить залишити без змін постанову апеляційної інстанції.

Розпорядженням
Заступника Голови Вищого господарського суду України від 26.06.2008 р. у
зв'язку з відпусткою судді Фролової Г.М., для перегляду в касаційному порядку
справи № 14/1514  призначеної до розгляду
на 01.07.2008 р., утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий
-Муравйов О.В., судді - Коробенко Г.П., Полянський А.Г.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК
України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення,
коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з
дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 266 від 27.03.2003 р.
"Про дозвіл на передачу в найм майна (елементів доріг, тротуарів та
газонів) суб'єктам підприємницької діяльності під розміщення та експлуатацію
тимчасових об'єктів торгівлі та об'єктів по наданню послуг населенню"
надано дозвіл Департаменту житлово-комунального господарства (правонаступником
якого є управління житлово-комунального господарства передати в найм майно
(елементи доріг, тротуарів та газонів) міської комунальної власності суб'єктам
підприємницької діяльності терміном на 1 рік; департаменту житлово-комунального
господарства укласти договори майнового найму відповідно до діючого
законодавства.

27.03.2003
р. між Департаментом житлово-комунального господарства  та приватним підприємцем ОСОБА_1  було укладено договір найму № 511, згідно
якого позивач передав відповідачу у тимчасове користування елемент
тротуару  по вул. Вайсера біля будинку №
15 під розміщення та експлуатацію кіоску загальною площею 20,0 кв.м. для
торгівлі продовольчими товарами, строком на один рік і діє з 27.03.2003 р. по
26.03.2004 р.

Відповідно
до п. 5.2 договору, дія цього договору може бути продовжена лише за заявою
наймача, яка надається в виконавчий комітет не пізніше ніж за 30 днів до
закінчення його дії, шляхом укладення нового договору на підставі відповідного
рішення виконкому.

Рішенням
виконавчого комітету № 602 від 08.09.2005 року було дозволено управлінню
житлово-комунального господарства продовжити на 11 місяців строк майнового
найму  на умовах сучасних
архітектурно-естетичних вимог, але за іншим розташуванням  - на розі вул. Вайсера та вул. Соборної під
розміщення та експлуатацію павільйону для роздрібної торгівлі.

Відповідно
до п.3 вищевказаного рішення, було зобов'язано наймача в місячний термін
укласти договір майнового найму.

Як
правомірно було відзначено судом апеляційної інстанції, укладенню договору
найму (оскільки змінилося місцерозташування) передує отримання дозволу на
встановлення тимчасового об'єкту, що передбачено Типовими правилами розміщення
малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності,
затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової
політики України від 13 жовтня 2000 року № 227.

Відповідно
до п.5.2 договору майнового найму № 511 від 27.03.2003 р. дія договору може
бути продовжена лише за заявою наймача шляхом укладання нового договору на
підставі відповідного рішення виконкому.

Попередніми
судовими інстанціями було встановлено, що
кіоск був перенесений на нове місце, але
нова викопіровка (план прив'язки) не була погоджена з органами
архітектури та містобудування (п.14 Типових правил).

Крім
того, новий договір майнового найму між сторонами не був укладений. За таких
обставин, оскільки договір не укладався, він не міг бути пролонгований.

Відповідно
до ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений
договором.

Згідно
ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"
фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють
заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що
визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному
орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Судами
встановлено, що вказана вимога відповідачем виконана не була.

Стаття
785 ЦК України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи,
що законних підстав у відповідача для зайняття тротуару павільйоном не було,
суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про обґрунтованість позовних
вимог Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради
щодо знесення павільйону з тротуару на розі вул. Вайсера та вул. Соборної в м.
Хмельницькому.

Слід
зазначити, що посилання скаржника на те, що справу в суді апеляційної інстанції
було розглянуто в незаконному складі суду не приймається до уваги з огляду
на  наступне.

Ухвалою
Житомирського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 р. призначено
розгляд справи у складі колегії суддів: Горшкова Н.Ф., Майора Г.І., Філіпової
Т.Л.

Розпорядженням
Голови Житомирського апеляційного господарського суду від 12.03.2008 р. № 134
змінено колегію суддів у справі № 14/1514 на Горшкова Н.Ф., Зав'язун В.С.,
Майора Г.І. (а.с. 80).

Також
не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що судом апеляційної
інстанції порушені вимог процесуального законодавства, а саме статті 77 ГПК
України, оскільки не було задоволено клопотання відповідача про відкладення
розгляду справи.

З матеріалів
справи вбачається, що ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду
від 15.11.2007 р. розгляд справи призначено на 15.01.2008 р., викликано для
участі у судовому засідання повноважних представників сторін.

В
судове засідання 15.01.2008 р. відповідач не з'явився, але надіслав клопотання
про відкладення розгляду справи.

Ухвалою
Житомирського апеляційного господарського суду від 15.01.2008 р. розгляд справи
№ 14/1514 було відкладено на 13.03.2008 р. В ухвалі зазначено, що у разі
нез'явлення учасників процесу в судове засідання апеляційна скарга буде
розглядатись за наявними у справі матеріалами.

Відповідно
до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи.

Згідно
ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не
більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Стаття
22 ГПК України передбачає, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися
належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і
охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного,
повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Врахувавши вищезазначене, суд
апеляційної інстанції правомірно не задовольнив повторне клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи, оскільки його позиція була викладена в
апеляційній скарзі, а також  відповідач
не був позбавлений права направити в судове засідання свого повноважного
представника.

Перевіривши
у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського
суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла
висновків про те, що суди в порядку ст. ст. 43, 47, 43,
99, 101 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі
всі обставини справи в їх сукупності та дійшли обґрунтованого висновку про
правомірність заявлених позовних вимог.

Суд
апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно
розглядаючи справу, повно з'ясував обставини, які мали значення для правильного
розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на
доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного
законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова
відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові
Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі
змінами та доповненнями.

Згідно
з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117
ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних
обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та
постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або
постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження
оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським
судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не
знайшли свого підтвердження, в зв'язку з цим підстав для зміни чи скасування
законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111
ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1залишити
без задоволення.

Постанову
Житомирського апеляційного господарського суду від 13.03.2008 року у справі №
14/1514 Господарського суду Хмельницької області залишити без
змін.

Головуючий    суддя
Муравйов
О.В.

Судді
Коробенко Г.П.

Полянський А.Г.