ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.06.08р.

Справа № 9/202-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус" (61000, м.Харків, вул.

С. Грицева, 39/106)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохимтранс" (51200, Дніпропетровська

область, м. Новомосковськ, вул. Тургенєва, 10)

про стягнення 8436120 грн. 03 коп.

Суддя Подобєд І.М.

При секретарі судового засідання - Бобир Ю.В.

Представники:

Від позивача – Бондаренко В.В. – представник, довіреність від 07.05.2008р.

Від відповідача – представник не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ „Нертус” звернулось у травні 2008 року із позовом до ТОВ „Агрохимтранс”, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 8436120,03 грн. заборгованості, у тому числі: 1027878,40 грн. основного боргу, 6873189,04 грн. процентів за користування грошовими коштами, 127038,87 грн. неустойки, 408013,72 грн. збитків, а також судові витрати у справі. Обґрунтовує позовні вимоги порушенням Відповідачем зобов’язань за дистриб’юторськими договорами №3/05 від 17.01.2005р. та №1/01 від 01.01.2007р. з оплати товару. Вказує, що у відповідності до умов вказаних договорів та чинного законодавства Відповідач також зобов’язаний сплатити зазначені проценти, штрафні санкції та відшкодувати спричинені Позивачу збитки.

Відповідач відзив на позов по суті спору не надав. Подав клопотання про перенесення судового засідання на 1 місяць у зв’язку із хворобою та знаходження на стаціонарному лікуванні генерального директора ТОВ „Агрохимтранс” Скляренко Ю.В. У задоволенні цього клопотання Відповідача відмовлено судом з тих підстав, що зазначені у ньому обставини не були підтверджені будь-якими документальними доказами.

У зв’язку із не поданням Відповідачем відзива на позов справа розглядається за наявними матеріалами, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05.06.08р. за згодою Позивача оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази, господарський суд -

встановив:

Між Позивачем –Товариством з обмеженою відповідальністю „Нертус” („Продавець”) та Відповідачем –Товариством з обмеженою відповідальністю „Агрохимтранс” („дистриб’ютор”) був укладений дистриб’юторський договір № 3/05 від 17.01.2005р., згідно до умов якого Позивач зобов’язався передавати узгодженими партіями товар у власність Відповідача, а Відповідач зобов’язався приймати товар і сплачувати за нього визначену грошову суму (ціну товару). Найменування товару, його кількість і ціна вказуються в специфікаціях (видаткових накладних), які є невід’ємною частиною цього договору. Якість товару відповідає сертифікату якості фірми-виробника.

У відповідності до п. п. 10.1 та 10.2 цей договір дії до 31.12.2005р. та його дія продовжується на тих же умовах і на той же строк, якщо в останній місяць строку дії договору Продавець не направить Дистриб’ютору заяву про припинення цього договору.

За умовами п. 3.18. вказаного договору Відповідач зобов’язався сплатити ціну товару, згідно п. 4 (умови оплати товару) цього договору.

Як встановили сторони у п. „г” п. 4.1 вказаного договору (в редакції згідно додаткової угоди №1 від 18.01.2005р.), якщо поставка конкретної партії товару не узгоджена сторонами у відповідній специфікації (здійснюється без специфікації), то дистриб’ютор сплачує Продавцю товар по видатковій накладній на протязі п’яти календарних днів з дати прийняття товару.

Грошові кошти за вказаним договором перераховуються в безготівковій формі на поточний рахунок Продавця вказаний в цьому Договорі (пункт 4.6).

На виконання умов вказаного договору Позивача поставив Відповідачу товар (хімічних препаратів) на суму 1003033,05 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними в матеріалах справи і довіреностями на їх отримання: №РН-00044 від 25.03.2005р. на суму 4356,24 грн., №РН-00057 від 31.03.2005р. на суму 77781,60 грн., №РН-00114 від 14.04.2005р. на суму 21539,52 грн., №РН-00326 від 17.05.2005р. на суму 26924,40 грн., №РН-00322 від 17.05.2005р. на суму 169770,05 грн., №РН-00741 від 13.09.2005р. на суму 3454,08 грн., РН-00825 від 26.10.2005р. на суму 21358,98 грн., №РН-00866 від 25.11.2005р. на суму 32052,90 грн., №РН-00886 від 13.12.2005р. на суму 3571,20 грн., №РН-00891 від 16.12.2005р. на суму 78202,82 грн., №НР-00940 від 23.06.2006р. на суму 18133,92 грн., №НР-01303 від 31.08.2006р. на суму 129493,68 грн., №НР-01715 від 01.12.2006р. на суму 417387,66 грн.

Згідно розрахунків Позивача, Відповідач за вищевказаний товар здійснив часткову оплату і залишок боргу на час розгляду справи становить 7844,11 грн.

Строки оплати за поставлений товар відповідно до вищенаведених умов договору №3/05 від 17.01.2005р. сплинули.

В подальшому між цими ж сторонами був укладений дистриб’юторський договір №1/01 від 01.01.2007р., відповідно до умов якого Позивач також зобов’язався передавати узгодженими партіями товар у власність Відповідача, а Відповідач зобов’язався приймати товар і сплачувати за нього визначену грошову суму (ціну товару). Найменування товару, його кількість і ціна вказуються в специфікаціях (видаткових накладних), які є невід’ємною частиною цього договору. Якість товару відповідає сертифікату якості фірми-виробника.

На виконання умов договору №1/01 від 01.01.2007р. Позивач передав Відповідачу у власність товар на суму 1026200,49 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними та довіреностями, які є в матеріалах справи: НР-0000230 від 26.03.07р. на суму 45480,43 грн., №НР-0000231 від 26.03.07р. на суму 2109,68 грн., №НР-0000549 від 24.04.07р. на суму 199664,08 грн., №НР-0000999 від 29.05.07р. на суму 89005,25 грн., №НР-0001001 від 29.05.07р. на суму 84089,24 грн., №НР-0001064 від 29.05.07р. на суму 219798,29 грн., №НР-0001064 від 29.05.07р. на суму 7417,44 грн., №НР-0001566 від 10.07.07р. на суму 39616,25 грн., №НР-0001567 від 10.07.07р. на суму 15285,22 грн., №НР-0001810 від 01.08.07р. на суму 22283,00 грн., №НР-0001811 від 01.08.07р. на суму 17664,10 грн., №НР-0001809 від 30.08.07р. на суму 20999,00 грн., №НР-0002189 від 08.10.07р. на суму 13217,23 грн., №НР-0002190 від 08.10.07р. на суму 21232,64 грн., №НР-0002191 від 08.10.07р. на суму 98402,32 грн., №НР-0002371 від 05.11.07р. на суму 12642,66 грн., №НР-0002372 від 05.11.07р. на суму 112786,46 грн., №НР-0002373 від 05.11.07р. на суму 1448,40 грн., №НР-0002385 від 05.11.07р. на суму 2801,52 грн., №НР-0002421 від 22.11.07р. на суму 257,28 грн.

Відповідно до п.п. „г” п. 4.1 договору №1/01 від 01.01.2007р., якщо постачання конкретної партії товару не узгоджено сторонами у відповідній специфікації (здійснюється без специфікації), то Дистриб’ютор сплачує Продавцю товар по видатковій накладній протягом п’яти календарних днів з дати прийняття товару.

Як вбачається із вищевказаних видаткових накладних, останню партію товару Відповідач прийняв 22.11.2007р., але згідно розрахунку Позивача повну оплату за вказаний товар не здійснив, внаслідок чого у Відповідача виник борг за договором №1/01 від 01.01.2007р. у сумі 1020034,29 грн.

05.02.2008р. Позивач направив Відповідачу вимогу №04/02 від 04.02.2008р., у якій у досудовому порядку вимагав сплатити основний борг, у відповідь на яку Відповідач надіслав гарантійного листа за №28/02 від 28.02.2008р., у якому повністю визнав суму 1027878,40 грн. боргу за дистриб’юторськими договорами та зобов’язався її погасити у строк до 31.03.2008р. Факт визнання Відповідачем заборгованості підтверджується також актом звіряння взаємних розрахунків сторін станом на 28.02.2008р.

Як встановили сторони в пункті 4.3 Договору №1/01 від 01.01.2007р., з дня, коли товар повинен бути сплачений Дистриб’ютором, Продавець має право вимагати від Дистриб’ютора, а Дистриб’ютор повинен сплатити відсотки за користування чужими грошовими коштами, до дня повної оплати товару, понад неустойки і збитків (ст. 536, п. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України).

У пункті 4.4 Договору №1/01 від 01.01.2007р. сторони також встановили, що відсотки за користування чужими грошовими коштами сплачуються в наступному розмірі: а) 0,1% від несплаченої ціни товару за специфікацією (у разі її відсутності, за кожною видатковою накладною) за кожен календарний день протягом тридцяти календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений дистриб’ютором; б) 0,5% від несплаченої ціни товару за специфікацією (у разі її відсутності, за кожною видатковою накладною) за кожен календарний день протягом шести десяти календарних днів з дати закінчення тридцяти календарних днів, вказаних в пункті „а” п. 4.4 Договору); в) 3% від несплаченої ціни товару за специфікацією (у разі її відсутності, за кожною видатковою накладною) за кожен календарний день до дня повної оплати з дати закінчення шістдесяти календарних днів, вказаних в пункті „б” п. 4.4 даного Договору; Інший розмір відсотків, дата, з якої починається нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами і сума, від якої нараховуватимуться відсотки, можуть бути передбачені в специфікації або в іншому узгодженому сторонами або їх представниками документі.

Згідно розрахунку Позивача у зв’язку із допущеною прострочкою оплати товару, у відповідності до умов п. п. 4.3. і 4.4 Договору №1/01 від 01.10.2007р. Відповідач зобов’язаний сплатити Позивачу проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 6873189,04 грн. за період з 01.04.07р. по 07.05.08р.

До того ж, у пункті 8.4.1 Договору №1/01 від 10.10.2007р. сторони встановили, що за невиконання або неналежне виконання обов’язку, що передбачений в пункті 3.18 даного Договору Дистриб’ютор сплачує Продавцю неустойку, понад збитків, у розмірі 0,5% від загальної ціни товару (тобто ціни товару по всіх видаткових накладних, підписаних сторонами або їх представниками, - сума зобов’язання незалежно від ступеня виконання) за кожен день, незалежно від провини (п. 4 ст. 231 ГК України). Нарахування неустойки припиняється через один рік від дати, коли зобов’язання по оплаті товару повинно було бути виконано Дистриб’ютором (п.2 ст. 258 ЦК України).

За розрахунком Позивача Відповідач зобов’язаний сплатити неустойку у загальній сумі 127038,87 грн., що нарахована у відповідності до п. 8.4.1 Договору №1/01 від 01.10.2007р. за період з 01.06.2007р. по 07.05.2008р. виходячи із розміру неустойки, яка була обмежена розміром подвійної облікової ставки НБУ, згідно Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

У пункті 8.4.2 Договору №1/01 від 10.10.2007р. сторони також встановили, що якщо Дистриб’ютор прострочить оплату товару більш, ніж на 60 календарних днів, то, окрім неустойки, він відшкодовує Продавцю збитки у розмірі 20% від ціни несплаченого товару, якщо більш ніж на 100 днів, то 40% від ціни несплаченого товару, а якщо більш, ніж 200 днів, то 60% від ціни несплаченого товару (п. 5 ст. 225 ГК України).

У даному випадку Відповідач прострочив оплату товару більш ніж на 100 календарних днів, тому сума узгоджених збитків за розрахунком Позивача становить 40% від ціни несплаченого товару, а саме: 408013,72 грн. (1020034,29 грн. боргу х 40%/100% = 408013,72 грн.).

Таким чином, загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 8436120,03 грн. (7844,11 грн. + 1020034,29 грн. + 6873189,04 грн. + 127038,87 грн. + 408013,72 грн. = 8436120,03 грн.).

Доказів погашення зазначеної заборгованості Відповідач на час розгляду справи суду не надав.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях. не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилом встановленим ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 3 ст. 692 Цивільного кодексу України також встановлено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими коштами.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено

договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В силу положень ст. ст. 9, 16, 549-551, 611 Цивільного кодексу України та ст. ст. 4, 20, 216-220, 230-232 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами і договором, а держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Так, згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що законом або договором можуть бути передбачені випадки, коли: допускається стягнення тільки штрафних санкцій, збитки можуть бути стягнуті у повній сумі понад штрафні санкції; за вибором кредитора можуть бути стягнуті або збитки, або штрафні санкції.

Відповідач не надав доказів на підтвердження обставин, які можуть бути враховані для зменшення розміру штрафних санкцій, відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України.

Окрім того, як вбачається із умов вищевказаних дистриб’юторських договорів (пункти 4.3, 4.4, 8.4.1) сторони передбачили, що у разі прострочення оплати товару Відповідач зобов’язаний одночасно сплатити як проценти за користування чужими коштами так і вищевказані штрафні санкції.

Статтею 530 ч.1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ст. ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України та частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідач неналежним чином виконав свої договірні (майново-господарські) зобов’язання перед Позивачем з оплати поставленого на його замовлення товару, чим порушив умови укладених із Позивачем дистриб’юторських договорів та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача суми 1027878,40 грн. основного боргу, 6873189,04 грн. процентів за користування грошовими коштами, 127038,87 грн. неустойки, 408013,72 грн. збитків - є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Застосовані ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.08р. у цій справі заходи по забезпеченню позову мають діяти до виконання судового рішення.

Судові витрати у справі покладаються на Відповідача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрохимтранс” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Нертус” суму 1027878 грн. 40 коп. основного боргу, 6873189 грн. 04 коп. процентів за користування грошовими коштами, 127038 грн. 87 коп. неустойки, 408013 грн. 72 коп. збитків, 25500 грн. витрат на державне мито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Встановити дію заходів по забезпеченню позову, що були застосовані ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.08р. у цій справі, до виконання цього судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд

Рішення підписано- 06.06.08р.