СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"07"
квітня 2008 р.

справа
№ 5020-2/047

За
позовом відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія
„Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до
відповідача суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про  стягнення 2947,83 грн.,

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

позивача - Гладченко О.І., довіреність №
10/0/2-08 від 02.01.2008;

відповідача - не з'явився.

СУТЬ
СПОРУ:

Відкрите
акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (далі -ВАТ
„ЕК „Севастопольенерго”) звернулось з позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1(далі -СПД ОСОБА_1.) про стягнення 2947,83 грн., з яких
заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 1821,43 грн., по Акту
за порушення ПКЕЕ -230,71 грн., за перевищення ліміту активного споживання
-763,98 грн., пеня -63,63 грн., 3% річних -12,16 грн., сума заборгованості з
урахуванням інфляції -55,92 грн.

Позовні
вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договору №
4889 від 09.06.2005, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе
зобов'язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які
регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Відповідач
не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального
кодексу України:  не надав господарському
суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти
позову.

Представник
відповідача у судові засідання 03.03.2008 та 20.03.2008 не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи
повідомлений належним чином та своєчасно за адресою, яка вказана у позові,
договорі та рахунках.

В
порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України 03.03.2008
розгляд справи відкладався на 20.03.2008.

Відповідно
до статті 75 Господарського процесуального кодексу України спір розглядається
за відсутністю представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника
позивача суд -

ВСТАНОВИВ:

09
червня 2005 року між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” та СПД ОСОБА_1. укладений
договір № 4889 на постачання електричної енергії строком дії із дня підписання
по 31.12.2005 та вважається продовженим на наступний рік, якщо ні одна із
сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до
закінчення дії Договору (арк. с. 9-13).

Цей
договір не був розірваний, натомість, сторонами вчинялись дії по його
виконанню.

Як
вбачається з матеріалів справи, після 31.12.2005 і на момент виникнення спірних
взаємовідносин та звернення з позовом в господарський суд ВАТ ЕК
“Севастопольенерго” забезпечувало СПД ОСОБА_1. електроенергією, а СПД ОСОБА_1.
користувалась нею і частково оплачувала спожиту електроенергію, що є проявом
погодження сторін на продовження договірних відносин.

З
урахуванням викладеного та беручи до уваги положення статті 275 Господарського
кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику”
слід вважати, що ВАТ ЕК “Севастопольенерго” поставляло, а СПД ОСОБА_1.
користувалась електроенергією на підставі Договору № 4889 від 09.06.2005 (далі
-Договору).

Пунктом
2.2.4 Договору передбачено обов'язок відповідача оплачувати вартість
електричної енергії відповідно до умов Додатку № 3 та № 4 згідно з умовами,
вказаними у розділі 8 Договору.

Відповідач
здійснює оплату спожитої електроенергії у строк остаточного розрахунку -21
числа календарного місяця (пункт 8.4 Договору).

Пунктом
5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від
31.07.1996 N 28 у редакції постанови Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 17 жовтня 2005 року N 910 (далі - Правила),
встановлено, що договір на поставку електроенергії є основним документом, який
регламентує відносини між постачальником електричної енергії за
врегульованими  тарифами та споживачем,
та встановлює зміст правових відносин, прав та обов'язків  сторін.

Відповідно
до показань розрахункових приладів, які надавались щомісячно відповідачем,
позивач здійснював нарахування електричної енергії за період з 30.01.2007 по
26.12.2007 та виставляв відповідні рахунки. Рахунки виставлялися своєчасно та
належним чином.

Але
відповідачем зобов'язання щодо оплати виставлених рахунків належним чином не
виконувались, в результаті чого за період з 30.01.2007 по 26.12.2007 утворилася
заборгованість по оплаті за активну електричну енергію перед позивачем у
розмірі 1821,43 грн.

14
березня 2007 року ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” в ході проведення перевірки
розрахункових приладів за адресою: вул. Вороніна, 1 було встановлено порушення
СПД ОСОБА_1. Правил. Вказане порушення виразилося e самовільному підключенні до
електромережі електроприладів бару, відключеного раніше.

За
результатами перевірки складений акт № 0095216 від 14.03.2007.

Згідно
підпункту 16 пункту 8.1. Правил позивач має право складати акти про
невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання
електричної енергії та порушення вимог законодавства України в
електроенергетиці.

Пунктом
6.41. Правил встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або
технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної
енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або
електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці
виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється
двосторонній акт порушень.

Згідно
пункту 7.6 Правил у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів
або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами
договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза
розрахунковими засобами обліку або порушення розрахункового обліку електричної
енергії, зриву чи пошкодження пломб, зниження показників якості електричної
енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування
електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів,
невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої
влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії
(електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити
споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача)
після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

На
підставі вказаного акту був визначений обсяг недоврахованої електроенергії та
визначена її вартість всього у сумі 230,71 грн., та виставлений рахунок
№ 15772 від 21.03.2007, який відповідачем не оплачений (арк.с. 17-20).

Відповідно
до статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживач енергії     зобов'язаний     додержуватися     вимог нормативно-технічних   документів
та   договору  про
постачання енергії.

Відповідно
до пункту 2.2.2 Договору відповідач зобов'язався дотримуватись режиму
споживання електричної енергії. Встановлених розділом 5 Договору.

Додатком
№ 1 до Договору відповідачем узгоджений об'єм відпуску електричної енергії
у  2006 - 2007 роках.

Але,
відповідно до звітів відповідача про витрати електроенергії об'єм використаної
електроенергії  за травень, жовтень,
листопад та грудень 2007 року перевищив встановлений  Додатком № 1 до Договору об'єм відпуску
електричної енергії.  На підставі
викладеного позивачем здійснено нарахування за перевищення договірної величини
спожитої електроенергії та виставлені рахунки всього на суму 763,98 грн.
(23,54-56).

Частина
5 статті 26 Закону України „Про електроенергетику” передбачає, що споживачі
(крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних
закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у
випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за
розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двохкратну вартість різниці
фактично спожитої і договірної величини.

Відповідачем
вказані рахунки на день прийняття рішення не оплачені, заборгованість
відповідача перед позивачем за перевищення ліміту споживання електричної енергії
складає 763,98 грн.

Відповідно
до положень статей 525, 526  Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно
статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання
сторонами.

Пунктом
7 статті 26  Закону України “Про
електроенергетику” встановлено, що споживач,
якому  електрична енергія
постачається енергопостачальником,
що  здійснює  підприємницьку  діяльність
з постачання   електричної   енергії
на   закріпленій   території, зобов'язаний  оплачувати
її  вартість  виключно коштами шляхом їх перерахування   на
поточний   рахунок   із  спеціальним  режимом використання  енергопостачальника.

Відповідачем
належним чином не виконані зобов'язання за договором № 269 від 30.01.2004,
заборгованість на день прийняття рішення не погашена, у зв'язку з чим суд
вважає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за активну енергію  у розмірі 1821,43 грн., по акту про порушення
ПКЕЕ - 230,71 грн. та за перевищення договірних величин споживання електричної
енергії у сумі 763,98 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно
статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором
або законом.

Так,
нараховані позивачем на суму простроченої заборгованості збитки внаслідок
інфляції  у сумі 55,92 грн. та 3 %
річних у сумі 12,16 грн. перевірені судом та визнані такими, що
підлягають стягненню.

Позивачем
з посиланням на пункт 4.2.1 договору за неналежне виконання зобов'язань за
договором нарахована пеня.

Згідно
статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статті 546
Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 виконання зобов'язань може
забезпечуватися пенею.

Пеня
згідно розрахунку позивача складає 63,63 грн. Розрахунок
перевірений судом, здійснений з урахуванням вищезазначених норм, у зв'язку з
чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Викладене
є підставою для визнання позовних вимог у сумі 2947 грн. 83 коп.  обґрунтованими, у зв'язку з чим зазначена
заборгованість підлягає стягненню.

Витрати
позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу
України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Беручи
до уваги викладене та керуючись статтями 49, 82, 84-85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1.           Позов задовольнити повністю.

2.           Стягнути суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1, відомості про ідентифікаційний код та розрахункові
рахунки в установах банку немає) на користь відкритого акціонерного товариства
“Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул.
Хрустальова, 44, код в , рахунок зі спеціальним режимом
використання № 168 у Севастопольському міському відділенні Ощадбанку
4548, МФО 384027) заборгованість у сумі 2 816,12 грн. (дві тисячі вісімсот
шістнадцять грн. 12 коп.) з яких: активна електроенергія -1821,43 грн.,  по акту за порушення ПКЕЕ -230,71 грн.,  перевищення договірних величин -763 грн. 98
коп.

3.           Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1, відомості про ідентифікаційний код та розрахункові
рахунки в установах банку немає) на користь відкритого акціонерного товариства
“Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул.
Хрустальова, 44, код у , п/р № 260073537 у АБ ПІБ м. Києва, МФО 300506)
пеню -63,63 грн.; 3% річних -12,16 грн.; витрати з урахуванням інфляції -55,92
грн.; витрати по сплаті державного мита у сумі
102,00 грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у сумі 118,00 грн.

Видати
накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя
Н.Г. Шевчук

Рішення оформлено
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального

кодексу України і
підписано 14 04.2008.