ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.05.08
р.
Справа № 9/57

Господарський
суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при
секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Діллер-Центр”, м.Донецьк

до
відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.Донецьк

про
стягнення 69 944грн.20коп.

В
засіданні брали участь представники сторін:

від
позивача: Чуленков Ю.М. - представник (за довіреністю №б/н від 02.04.2008р.);

від
відповідача: не з`явився.

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю „Діллер-Центр”, м.Донецьк звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
м.Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 69 944грн.20коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір поставки №1001 від 10.01.2007р., додатки до договору №1,
2, 3, 4 від 10.01.2007р., накладну №1001-15 від 10.01.2007р., акт звірки
взаєморозрахунків, претензію №б/н від 14.02.2008р.

Відповідач,
який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою
господарського суду від 20.03.2008р., заявлені позовні вимоги не оспорив,
відзив на позов не представив, у судове засідання не з`явився, тому згідно
ст.75 Господарського процессуального кодексу України, справу розглянуто за
наявними матеріалами.

Згідно
відомостям Управління державної реєстрації Донецької міської ради №1461 від
01.04.2008р. за ідентифікаційним номером НОМЕР_1в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України зареєстрована Фізична особа
- підприємецьОСОБА_1, м.Донецьк.

Розгляд
справи відкладався.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у попередніх
судових засіданнях, господарський суд встановив:

10.01.2007р.
між Товариством з обмеженою відповідальністю „Діллер-Центр”, м.Донецьк та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, м.Донецьк був укладений договір поставки
№1001, відповідно з яким постачальник (позивач) зобов`язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві (відповідачу)
товар (товар), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) та
сплатити за нього певну грошову суму (п.1.1 договору).

Оскільки
в договорі поставки №1001 від 10.01.2007р. стороною зазначено ОСОБА_1, тому
позивач звернувся саме до Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1, як до відповідача.

В
процесі розгляду справи судом встановлено, 20.08.2007р. свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) замінено на
аналогічне свідоцтво на ім`я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1). Підставою заміни свідоцтва
про державну реєстрацію є зміна прізвища, імені, по батькові фізичної
особи-підприємця. Як вбачається з наданої відповідачем копії свідоцтва про шлюб
серіїНОМЕР_2,ОСОБА_1 змінила призвище на ОСОБА_1

З
огляду на зазначене, суд вважає, що відповідачем по справі №9/57 є Суб`єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1

Відповідно
до п.1.3 договору предметом поставки є визначені родовими ознаками вироби з найменуванням,
зазначеним у прейскурантах постачальника.

Пунктом
3.1 договору встановлено, що загальна кількість товарів, що підлягає поставці,
їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами,
групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються
специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом. Специфікації
та додатки до договору є невід`ємними додатками договору (п.3.3 договору).

Згідно
додатку до договору №2 від від 10.01.2007р. та п.4.2 договору сторони узгодили
графік поставок партії товару, а саме - січень 2007р.

На
виконання умов договору, позивачем на адресу відповідача була здійснена
поставка товару на загальну суму 94 944грн.20коп., що підтверджується накладною
№1001-15 від 10.01.2007р., копія якої наявна в матеріалах справи.

Пунктом
2.3 договору встановлено, що право власності на поставлені товари переходить до
покупця в момент отримання товару від постачальника за видатково-прибутковою
накладною.

Відповідно
до п.4.6.3 договору поставка партії товару вважається виконаною постачальником
в момент передачі партії товару покупцю.

Фактичне
отримання відповідачем зазначеного товару підтверджується підписом представника
відповідача та печаткою підприємства на накладній №1001-15 від 10.01.2007р. в
графі „отримав”.

Пунктом
8.1 договору встановлено, що покупець повинен сплатити поставлений товар не
пізніше 10 (десяти) робочих днів з дати поставки товару постачальником. Оплата
здійснюється у розмірі повної вартості поставленої партії товару шляхом безготівкового
переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника
в цьому договорі (п.8.2 договору).

За
приписом ч.1 ст530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За
твердженням позивача, відповідач частково оплатив отриманий товар на суму 25
000грн.00коп., про що свідчить банківська виписка, копія якої залучена до
матеріалів справи.

Таким
чином, позивач зазначає, що на момент подання позовної заяви відповідач не
повністю оплатив отриманий товар, а саме, неоплаченою є сума в розмірі 69
944грн.20коп.

19.02.2008р.
позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №б/н від 14.02.2008р.
з вимогою погасити виниклу заборгованість. Однак дана претензія залишена
відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно
вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням
у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку
(ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття
174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання
можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом,
а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким
чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши
поставку продукції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої
зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати товару не виконав, у зв`язку з
чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 69 944грн.20коп.

Для
всебічного та об`єктивного розгляду справи господарський суд ухвалами від
20.03.2008р., 10.04.2008р. та 12.05.2008р. зобов`язав відповідача надати
письмові пояснення стосовно наявності підписів та печаток на накладній №1001-15
від 10.01.2007р., договорі №1001 від 10.01.2007р. та стосовно наявності
довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей відповідно до
зазначеної накладної.

Однак
вимоги суду не виконані, відповідні пояснення не надані.

Відповідно
до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в
господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За
приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог
або заперечень.

Оскільки
відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений
товар, суд робить висновок, що сума боргу в розмірі 69 944грн.20коп. не
погашена до теперішнього часу.

З
огляду на викладене, враховуючи фактичне отримання відповідачем товару, суд
вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю
„Діллер-Центр”, м.Донецьк є обґрунтованими, доведеними належним чином та
такими, що підлягають задоволенню.

Судові
витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, встановленому ст.49
Господарського процесуального кодексу України.

На
підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу
України, ст.ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22,
33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
Товариства з обмеженою відповідальністю „Діллер-Центр”, м.Донецьк до
відповідача, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.Донецьк про стягнення
заборгованості в розмірі 69 944грн.20коп. - задовольнити.

Стягнути
з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(за адресою: АДРЕСА_1, р/рНОМЕР_1в банку
ФДРУ „Фінанси і кредит” в м.Донецьку, МФО 335816, ІПН НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю „Діллер-Центр” (за адресою:
вул.Поліграфічна, 1, м.Донецька, 83054, р/р 0715 в Путилівському
відділенні ПІБ м.Донецька, МФО 334914, ) суму основного
боргу в розмірі 69 944грн.20коп., витрати по сплаті державного мита в сумі
699грн.45коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
в сумі 118грн.00коп.

Видати
наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

У
судовому засіданні 20.05.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя