ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2008 р.
Справа № 42/08-08

вх.
№ 1102/5-42

Суддя
господарського суду Яризько В.О.

при секретарі
судового засідання Кисильова К.В.

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_2 (дов.)  відповідача - не
з"явився

розглянувши
справу за позовом СПД ФО ОСОБА_1, м. Ізюм Харківської області

до  ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний
завод", м. Ізюм Харківської області

про
стягнення 1379,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, СПД ФО
ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний
завод" про стягнення заборгованості по договору № 44/46-М від
02.03.2004р., яка виникла станом на травень 2007р., у сумі 1379,88 грн.

Ухвалою суду
від 20.03.2008р. прийнята заява позивача про збільшення позовних вимог, згідно
якої позивач просить стягнути з відповідача 1898,85 грн. заборгованості, в т.ч.
основна заборгованість - 1379,88 грн., пеня в сумі 208,47 грн., інфляційні
втрати - 273,24 грн., 3% річних - 37,26 грн.

У судовому
засіданні 12.05.2008р. позивачем надана заява про зменшення позовних вимог, в
якій позивач вказує, що відповідачем сплачена сума основної заборгованості в
розмірі 1379,88 грн., у зв"язку з чим просить стягнути з відповідача пеню
в розмірі 224,06 грн., інфляційні втрати в сумі 315,93 грн., 3% річних у сумі
39,81 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

Позивачем
надані докази направлення заяви про зменшення позовних вимог на адресу
відповідача.

Суд приймає
заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Відповідач у
судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Через
канцелярію суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву на позов, в
якому відповідач вказує, що суму основної заборгованості він сплатив. Проти
стягнення 3% річних та індексу інфляції заперечує, оскільки вважає, що між ним
та відповідачем не існувало договірних відносин. Крім того зазначає, що штрафні
санкції нараховані без дотримання вимог ст.232 ГК України. Відповідач просить в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд вважає, що
нез"явлення відповідача не перешкоджає розгляду справи, розглянути справу
за наявними в ній документами згідно ст. 75 ГК України.

Вислухавши
представників сторін (представник відповідача був присутній на попередніх
судових засіданнях), розглянувши матеріали справи, суд встановив, що між
позивачем та відповідачем був укладений договір № 44/46-М від 02.03.2004р. про
надання послуг у сфері доступу до мережі "Internet" та іншим мережам,
які з ним пов"язані.

Згідно умов
договору оплата та робіт виконавця (позивача) здійснюється замовником
(відповідачем) в формі передплати. Щомісяця позивач направляє на адресу
відповідача або повідомляє усно підсумкову інформацію про обсяги трафіка, що
були використані відповідачем за попередній місяць. Якщо замовник (відповідач)
протягом 5 днів з моменту отримання інформації не пред"явить у письмовому
вигляді претензій до виконавця, то робота вважається належним чином виконаною
та прийнятою замовником.

Як зазначає
позивач в позовній заяві відповідач в період з жовтня 2006р. по травень 2007р.
не сплатив вартість отриманих послуг, у зв"язку з чим утворилась
заборгованість у сумі 1379,88 грн.

Відповідач
визнавав наявність заборгованості в сумі 530,59 грн., яку сплатив в процесі розгляду
справи, при цьому відповідач не зазначив за який період виникла дана сума
заборгованості.

В подальшому на
вимогу суду сторонами був складений акт звірки взаєморозрахунків, та
відповідачем була визнана наявність заборгованості і в решті суми, а саме в
розмірі 849,29 грн., яка також була сплачена позивачу.

В обгрунтування
своїх заперечень проти позову відповідач посилається на те, що строк дії
договору встановлений до 03.03.2006р.

Суд не приймає
дані заперечення, оскільки згідно умов договору № 44/46-М від 02.03.2004р.
(пункт 8.2) договір вважається автоматично пролонгованим строком на один рік на
тих самих умовах, якщо ні одна з сторін не повідомить іншу в письмовій формі
про розірвання договору, не пізніше ніж за 10 днів до спливу строку дії договору.

Строк дії
вказаного договору був визначений до 03.03.2005р. На підставі пункту 8.2
договору строк дії договору був пролонгований до 03.03.2006р. В подальшому за
десять днів до закінчення строку дії договору відповідачем не було повідомлено
позивача про розірвання договору, відповідач продовжував користуватися
послугами, що надавалися позивачем, а отже дія договору була автоматично
пролонгована до 03.03.2007р.

Згідно ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються
відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами
або договором.

Згідно ст. 526
ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до
ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тому,
згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 625
ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми.

Як встановлено
судом відповідачем сплачена основна сума заборгованості, а саме : 530,59 грн.
згідно платіжного доручення № 280 від 17.03.2008р., 849,29 грн. згідно
товарного чеку № 45 від 23.04.2008р. Однак це не звільняє відповідача сплатити
3% річних та інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов"язань.

3% річних та
інфляційні втрати розраховані позивачем за період з 01.05.2007р. по
23.04.2008р., що не суперечить нормам діючого законодавства.

Розрахунок  3% річних та інфляційних втрат зроблений
вірно.

Стосовно
стягнення пені, суд зазначає, що згідно ст.1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань" платники
грошових  коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в  розмірі,  що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з
умов договору № 44/46-М від 02.03.2004р. сторонами не передбачено стягнення
пені в разі несвоєчасної оплати послуг та не встановлений розмір пені. А отже
позивач не має права на стягнення пені за вказаним договором.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а
саме в частині стягнення 3% річних у сумі 39,81 грн., інфляційних втрат у сумі
315,93 грн. В частині стягнення пені в сумі 224,06 грн. суд відмовляє.

Господарські
витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача, а саме стягнути
з відповідача на користь позивача сплачені ним держмито в сумі 102,00 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00
грн.

Керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ
"Ізюмський тепловозоремонтний завод" (64301 Харківська область,
м.Ізюм, в"їзд Ювілейний, 1, р/р 118 в ХОД АППБ "Аваль"
м.Харків МФО 350589, код 01056356) на користь СПД ФО ОСОБА_1(АДРЕСА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1) 3% річних у сумі 39,81 грн., інфляційні втрати в сумі 315,93
грн., державне мито в сумі 102,00 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

В задоволенні
решти позовних вимог, а саме в частині стягнення пені в розмірі 224,06 грн.,
відмовити.

Суддя                                                                                            Яризько
В.О.

Рішення підписано
19.05.2008р.