ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.07.08                                                                                           Справа№ 26/190

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Львівський завод залізобетонних виробів № 2”, м. Львів

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Шляхове ремонтно-будівельне управління № 65”, м. Львів

про стягнення 146 630,37 грн. та зобов’язання до вчинення дій

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Долінська О.З. –представник (довіреність № 1627 від 22.06.2008 р.), Ковалюк В.М. – представник (довіреність № 1626 від 22.07.2008 р.)

від відповідача Мудрак Л.Б. –юрист (довіреність б/н від 25.09.2007 р.)

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство „Львівський завод залізобетонних виробів № 2”, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Шляхове ремонтно-будівельне управління № 65”, м. Львів про стягнення 146 630,37 грн. та зобов’язання до вчинення дій.

Ухвалою суду від 07.07.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 22.07.2008 р.

Представники позивача в судове засідання з’явилися, подали заяву від 22.07.2008 р. про зменшення позовних вимог, позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримали.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об’єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

11.09.2007 р. між сторонами укладено угоду № 87 на поставку продукції (далі по тексту –договір), відповідно до якої позивач зобов’язався відпустити відповідачу продукцію зазначену в договорі. Як встановлено з матеріалів справи та з пояснень представників сторін вказана продукція була виготовлена як індивідуальні вироби, вартість продукції 137 024,00 грн. в тому числі ПДВ –22 837,00 грн.

В судовому засіданні було встановлено, що Управління капітального будівництва Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради є замовником робіт по реконструкції вул. Мечнікова (від вул. Личаківської до вул. К. Левицького) і, за твердженням відповідача, та відповідно до проектно-кошторисної документації, саме для виконання робіт по будівництву підпірної стінки на об’єкті «Реконструкція вул. Мечнікова (від вул. Личаківської до вул. К. Левицького)»мала бути використана продукція, яку виготовив позивач. Як стверджує відповідач, в процесі виконання робіт, Замовником було прийнято рішення про недоцільність будівництва підпірної стінки, передбаченої проектною документацією на реконструкцію вул. Мечнікова (від вул. Личаківської до вул. К. Левицького), а саме для цього замовлялась продукція у позивача. За твердженням відповідача, він неодноразово звертався до Управління капітального будівництва Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради з проханням про вирішення питання щодо використання виготовленої позивачем продукції на інших об’єктах та оплати позивачу за виготовлену продукцію, проте відповіді не отримав, у зв’язку з чим він просить залучити його до участі в справі як третю особу на стороні відповідача. Вказане клопотання судом відхилене як таке, що спрямоване на затягування розгляду справи, окрім того, відповідачем не доведено наявність договірних відносин між позивачем та особою зазначеною в клопотанні.

11.09.2007 р. відповідачеві виставлено рахунок № 1386 на зазначену вище вартість виготовленої продукції, проте у строки зазначені в договорі відповідач продукцію не сплатив. Крім того, позивачем скеровано претензію вих. № 3012 від 30.11.2007 р. за якою він просить оплатити та вивезти замовлену та виготовлену для відповідача продукцію. Проте, на час розгляду спору продукція не оплачена та не вивезена відповідачем, чим порушено зобов’язання передбачені п.п. 4.3., 6.1. договору, що не заперечується відповідачем.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до п. 6.1. договору позивачем відповідачу нараховано пеню, яка з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог становить 6 546,34 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи заяву про зменшення позовних вимог позивачем нараховано відповідачу 3% річних на загальну суму 1 011,24 грн.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Шляхове ремонтно-будівельне управління № 65”, м. Львів, пр. Чорновола, 63 (р/р 5338 у філії „Залізничне відділення АК Промінвестбанку м. Львів”, МФО 325105, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Львівський завод залізобетонних виробів № 2”, м. Львів, вул. Польова, 44 (р/р 5600 в філії „Залізничне відділення АК ПІБ м. Львів”, МФО 325105, ) 137 024 грн. 00 коп. основного боргу, 6 546 грн. 34 коп. пені, 1 011 грн. 24 коп. –3% річних, 1 445 грн. 81 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Зобов’язати Відкрите акціонерне товариство „Шляхове ремонтно-будівельне управління № 65” (м. Львів, пр. Чорновола, 63, ) в 10-денний строк з дня постановлення судом рішення, отримати і вивезти зі складу Відкритого акціонерного товариства „Львівський завод залізобетонних виробів № 2” (м. Львів, вул. Польова, 44, ) виготовлені йому вироби по угоді № 87 від 11 вересня 2007 року, укладеній між ними.

4.          Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Деркач Ю.Б.