РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2008 р.

Справа № 16/137-2366

Господарський суд Тернопільської області

Судді Хоми С.О.

Розглянув справу

за позовом Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" вул. Чернівецька, 54а, м.Тернопіль

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернополя вул. Галицька, 1, м.Тернопіль

За участю представників сторін:

Позивача: Чубатий О.І. - юрисконсульт, довіреність №11 від 15.04.08р.

Відповідача: Олійник О.І. - юрисконсульт, довіреність без номера дійсна до 31.12.08р. Василечко О.Ф. - інженер по паливо-використанню, довіреність №1/1475 від 23.07.08р.

Суть справи: Ухвалою суду від 15 липня 2008 року, керуючись п.п.1,2 ч.1 ст.77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 24 липня 2008 року на 10 год. 45 хв. В судовому засіданні 24.07.08р., згідно ч.3 ст.77 ГПК України, оголошувалась перерва до 28.07.08р. до 10 год. 30 хв.

Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" вул. Чернівецька, 54а, м. Тернопіль звернулось до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернополя вул. Галицька, 1, м. Тернопіль про стягнення 141836 грн. 19 коп. заборгованості ( в т. ч. 125555 грн. 16 коп. основного боргу, 44 грн. 91 коп. - пені, 16036 грн. 03 коп. - інфляційних нарахувань, 200 грн. 09 коп. - 3% річних), 1418 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом є невиконання відповідачем умов договору №685 на постачання і транспортування природного газу (бюджетні організації) від 01.01.2008 року щодо оплати за надані послуги з постачання та транспортування природного газу.

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача та в судовому засіданні 24.07.08р. представникам відповідача було роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України; наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідних клопотань представників позивача та відповідача.

Представник позивача в судове засідання з'явився та подав суду додаткове обґрунтування позовних вимог №601 від 23.07.08р., а саме, в зв'язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості за спожитий газ, сума основного боргу, що підлягає стягненню становить 94190 грн. 08 коп., 413 грн. 32 коп. - 3% річних, 69 грн. 63 коп. - пені. В поданому додатковому обґрунтуванні позивач збільшує суму пені - 44 грн. 91 коп. на суму пені 69 грн. 63 коп. та збільшує суму 3% річних - 200 грн. 09 коп. на суму 3% річних - 413 грн. 32 коп. В додатковому обґрунтуванні позивач не вказує інфляційні нарахування в сумі 16036 грн. 03 коп., а конкретно вказує, яка сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що позивач додатково нарахував відповідачу за спожитий газ і послуги транспортування за травень та червень 2008 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості за спожитий природний газ і послуги транспортування за станом на 01.07.08р., що поданий представником позивача в судовому засіданні до матеріалів справи, позивач дорахував відповідачу за спожитий природний газ і послуги транспортування в травні і червні 2008 року відповідно 7659 м. куб. та 4730 м. куб. відповідно на суму 11138 грн. 41 коп. та 7150 грн. 58 коп. за спожитий газ і надані послуги. Оскільки таке обґрунтування не суперечить чинному законодавству, а тому суд розглядає справу з врахуванням поданого обґрунтування.

Представник відповідача в судове засідання з’явився та надав відзив на позов №9/1474 від 23.07.2008р., в якому зазначає, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль є бюджетною установою Міністерства оборони. Фінансування КЕВ м. Тернопіль на потреби оплати за спожиті військовими частинами енергоносії та комунальні послуги здійснюється з державного бюджету по кошторису Міністерства оборони України. В зв'язку з відсутністю фінансування по кошторису Міністерства оборони України на оплату спожитих енергоносіїв та комунальних послуг КЕВ м. Тернопіль на сьогоднішній день немає можливості повністю погасити заборгованість за спожитий природний газ в/частиною А-1769 м. Тернопіль. Також відповідач просить врахувати те, що оплата спожитого природного газу проводилась щомісячно, хоча й не в повному обсязі (згідно з фінансуванням). При поступленні коштів КЕВ м. Тернопіль зобов'язується в першочерговому порядку погасити дану заборгованість.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

01 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Тернопільгаз", надалі "Постачальник" в особі голови правління Бобрівця В.Л., який діяв на підставі Статуту, з однієї сторони, та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Тернополя (за в/ч А-1769 м. Тернопіль), надалі „Покупець” в особі Пік В.В., який діяв на підставі Положення, з другої сторони, було укладено договір №685 на постачання і транспортування природного газу (бюджетні організації), у відповідності до п.1.1. якого "Постачальник" зобов'язувався в 2008 році продати природний газ і надати послуги з його транспортування та постачання, а "Покупець" зобов'язувався прийняти і оплатити вартість газу та послуг з його транспортування та постачання у відповідності до умов даного Договору.

Згідно п.п. 2.1.1., 2.1.8. п.2.1. та п.п. 2.2.1., 2.2.6. п.2.2. розділу 2 Договору "Постачальник" зобов'язувався відповідно здійснювати поставку природного газу по своїх газових мережах від ГРП управління магістральних газопроводів до ГРП або відключаючого пристрою вхідної арматури в мережі "Покупця", згідно реєстрів розподілу лімітів природного газу (далі реєстр); оформляти двохсторонні акти прийому-передачі газу про кількість реалізованого газу за місяць, а "Покупець" зобов'язувався прийняти від "Постачальника" природний газ та своєчасно оплатити вартість отриманого природного газу, його постачання та транспортування на умовах, обумовлених у даному Договорі та додатково подавати "Постачальнику" на протязі 5 днів, після прийняття свого бюджету, довідку про виділення в бюджеті коштів, необхідних для закупівлі газу та його транспортування. "Покупець" зобов'язується забезпечити 100% виділення коштів на закупку для своїх потреб природного газу та оплату послуг з його транспортування. Відпуск газу "Постачальником" проводиться у відповідності до виділених коштів.

"Покупець" також зобов'язувався в обов'язковому порядку погоджувати з "Постачальником" місячні планові обсяги споживання природного газу за 10 календарних днів до початку місяця споживання природного газу та підписувати щомісячно до 1 числа місяця акти прийому-передачі природного газу між "Покупцем" та "Постачальником" (п.п 2.2.4., 2.2.5. п.2.2. розділу 2 Договору).

Фактична кількість поставленого по даному Договору природного газу визначається на підставі щомісячних актів прийому-передачі природного газу, які підписуються між “Покупцем” та “Постачальником” (п. 3.3. розділу 3 Договору).

Згідно пункту 4.11 розділу 4 Договору, газ вважається переданим «Постачальником»та прийнятим «Покупцем»з моменту здійснення поставки і транспортування природного газу в мережі "Покупця". Прийом-передача газу у відповідному місяці оформляється актами прийому-передачі природного газу, які підписуються між "Покупцем" та "Постачальником". Акти прийому-передачі газу за відповідний місяць уповноважені представники сторін складають і підписують до 1 числа, наступного за звітним місяця. Дані акти є підставою для складання «Постачальником» щомісячного реєстру і підставою для розрахунків між «Покупцем»та «Постачальником»за спожитий природний газ і за надані послуги його транспортування.

Як слідує з матеріалів справи, Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" за січень, лютий, березень, квітень 2008р. здійснило транспортування та поставку природного газу відповідачу: в січні - 85280 куб. м., в лютому - 78936 куб. м., в березні - 60400 куб. м., в квітні - 39655 куб. м., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу №№685 від 31.01.2008р., 28.02.2008р., 31.03.2008р., 30.04.2008р., підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими печатками.

Згідно п.6.1. розділу 6 Договору оплата за природний газ проводиться "Покупцем" виключно грошовими коштами в такому порядку:

- перша оплата в розмірі 50% від вартості запланованих місячних обсягів поставки проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу;

- послідуючі оплати проводяться плановими платежами, по 25% від вартості запланованих місячних обсягів поставки, до 10-го та 20-го числа місяця поставки газу. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу (за місяць поставки газу) до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як стверджує позивач, відповідач прийняті на себе зобов’язання згідно укладеного договору №685 на постачання і транспортування природного газу (бюджетні організації) від 01.01.2008 року належним чином не виконав та допустив заборгованість по оплаті за надані послуги по постачанню та транспортуванню природного газу на суму 94190 грн. 08 коп., враховуючи часткову проплату проведену відповідачем згідно платіжних доручень №708 від 04.06.2008р. на суму 5151 грн. 95 коп. та №757 від 09.06.2008р. на суму 42850 грн. Дана заборгованість також підтверджується актом звірки розрахунків між сторонами, згідно якого станом на 1 липня 2008 року борг становить 94190 грн. 08 коп. Акт підписаний повноважними представниками сторін та скріплений фірмовими печатками. Також представник відповідача не заперечив в судовому засіданні про наявність заборгованості в сумі 94190 грн. 08 коп. за станом на 01.07.08р.

Потрібно також врахувати те, що сума 5151 грн. 95 коп. проплачена до моменту подання позову до господарського суду. Згідно штампу канцелярії господарського суду Тернопільської області позовна заява подана до суду 05.06.2008р., а проплата пройшла 04.06.2008р.

В судовому засіданні представником відповідача також додано до матеріалів справи платіжне доручення №925 від 28.07.2008р., згідно якого відповідач здійснив часткову проплату на суму 11000 грн. А тому, залишок боргу відповідача перед позивачем становить 83190 грн. 08 коп. Суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення в цій частині суми боргу з відповідача.

В частині позовних вимог щодо стягнення 59001 грн. 95 коп. боргу суд провадження у справі припиняє за відсутністю предмету спору.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 526 частина 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно частини 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань, якщо інше не встановлено законодавством або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року з наступними змінами регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань. Статтею 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” передбачено, що «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін”. А згідно статті 3 вказаного Закону „розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.3. розділу 7 укладеного Договору передбачена відповідальність сторін, а саме, за порушення терміну оплати згідно п.6.1. даного Договору "Покупець" сплачує "Постачальнику" пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період, за який нараховується пеня. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору, позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 69 грн. 63 коп. Згідно п.3 ч.1ст.83 ГПК України, приймаючи рішення, суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, а тому, оскільки КЕВ м. Тернополя є бюджетною установою та не заперечує проти позову, щомісячно проплачує за спожитий газ і послуги транспортування, суд зменшує розмір пені до 34 грн. 81 коп. пені .

Згідно пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 7.3. розділу 7 Договору передбачено, що "Покупець" зобов'язується сплатити 3% річних від затриманої несплаченої суми. Суд, з врахуванням норм чинного законодавства задовольняє позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 413 грн. 32 коп. - 3% річних, як обґрунтовано заявлені та підтверджені матеріалами справи.

Будь-яких доказів про відсутність заборгованості на день розгляду справи відповідач не надав а ні суду, а ні позивачу. За таких обставин справи, позовні вимоги щодо стягнення 83190 грн. 08 грн. основного боргу, 34 грн. 81 коп. пені та 413 грн. 32 коп. - 3% річних підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені та неоспорені відповідачем.

В частині позовних вимог щодо стягнення 59001 грн. 95 коп. боргу провадження у справі припинити.

В частині позовних вимог щодо стягнення 34 грн. 82 коп. пені слід відмовити як такі, що не оспорені відповідачем.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне обслуговування судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 43,49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.82, п.3 ч.1 ст.83, ст.ст.84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернополя вул. Галицька, 1,м. Тернопіль, ідентифікаційний код 08464162, на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" вул. Чернівецька, 54а,м.Тернопіль, ідентифікаційний код 21155959 – 83190 грн. 08 коп. основного боргу, 34 грн. 81 коп. - пені, 413 грн. 32 коп. - 3% річних, 865 грн. 43 коп. держмита, 72 грн. 01 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в повернення сплачених судових витрат.

Видати наказ.

3.В частині позовних вимог щодо стягнення 59001 грн. 95 коп. боргу провадження у справі припинити.

4.В частині позовних вимог щодо стягнення 34 грн. 82 коп. пені відмовити.

5.Рішення надіслати сторонам по справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Дата підписання: "30" липня 2008 року

Суддя