СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

18.06.2008р.
Справа
№  10/341-ПД-05

Господарський суд Херсонської
області у складі  колегії суддів Пінтеліної Т.Г. (головуючий
колегією), суддів Ситюка В.Г.,
Хом'якової   В.В.

при секретарі Чернявській О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1, м. Цюрупинськ Херсонської  області

до
відповідача - 1 - територіальної громади в особі Цюрупинської міської ради,
м.Цюрупинськ

Відповідача - 2- товариства з
обмеженою відповідальністю «Співдружність
ініціативних працездатних інвалідів»
м. Херсон  вул. Червоностудентська,
36-а

про
визнання
договору  недійсним

за участю представників сторін:

від
позивача:  - ОСОБА_1

від   відповідача
-1: не прибув

від відповідача 2: Ващук Я.В.

в с т а н о в
и в:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовною заявою, якою просить визнати недійсним договір купівлі-продажу
вбудованого приміщення магазину, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між Цюрупинською міською радою та товариством з обмеженою
відповідальністю «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів».

В обґрунтування вимог Позивач
посилається на порушення Відповідачами                             ст. ст. 215, 216, 229, 235, 659,
777 Цивільного кодексу України та ст. 11 Закону України «Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" при укладенні
договору купівлі-продажу.

В подальшому   позивач уточнила свої позовні вимоги, вказує
на порушення з боку відповідачів ст. ст. 203, 215, 777 Цивільного кодексу
України та ст. ст. 10, 11 Закону України «Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)», зазначає, що позивач як орендар мала
першочергове право на придбання вбудованого приміщення магазину.

В судовому засіданні позивач
повністю підтримала позовні вимоги.

Представник Цюрупинської міської
ради проти позову заперечує, вказує що, міська рада, укладаючи договір,
керувалася Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»(ст. 60),
вказує, що позивачем не доведено, яким чином оспорюваний договір
купівлі-продажу порушує права та законні інтереси позивача, оскільки вона не є
стороною за договором та не довела суду в чому полягає її заінтересованість
вимагати визнання договору недійсним.

Представники товариства з обмеженою
відповідальністю «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів»проти
позову заперечують, просять відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що
договір купівлі-продажу вбудованого приміщення магазину відповідає вимогам
закону, товариство повністю розрахувалося за придбаний об'єкт з Цюрупинською
міською радою, частина приміщень магазину до укладення договору купівлі-продажу
знаходилися в оренді у товаристві. Сторони за укладеним договором не мають
жодних претензій один до одного.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

02 липня 2004 року на сесії
Цюрупинської міської ради прийнято рішення за № 389, на якому дано згоду на
приватизацію шляхом викупу вбудованого приміщення магазину, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

02 листопада 2004 року між
Цюрупинською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю
«Співдружність ініціативних працездатних інвалідів»укладено договір
купівлі-продажу вбудованого приміщення магазину, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Цей договір посвідчено державним нотаріусом Цюрупинської районної
державної нотаріальної контори Кіріченко А.В, зареєстрований в реєстрі за №
1844.

До укладення договору
купівлі-продажу товариство з обмеженою відповідальністю «Співдружність
ініціативних працездатних інвалідів»орендувало частину приміщення магазину на
підставі договору оренди комунального майна міської територіальної громади №
109 від 18.02.2004 року, укладеного між товариством та міським комунальним
підприємством «Комбінат комунальних підприємств», та договору суборенди від
01.01.2004 року, укладеного між товариством та приватним підприємцем ОСОБА_2 на
підставі договору оренди комунального майна міської територіальної громади № 10
від 01.08.2002 року, укладеного між міським комунальним підприємством «Комбінат
комунальних підприємств" та  приватним
підприємцем ОСОБА_2

Договір від імені Цюрупинської
міської ради підписаний міським головою Слюсаренко М.А., повноваження якого
визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»та рішенням
сесії Цюрупинської міської ради № 1, прийняте на першій сесії ХХІV скликання
«Про підсумки виборів Цюрупинського міського голови і визнання його
повноважень».

Статтею 60 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»зазначено, що територіальним громадам міст
належить право комунальної власності серед іншого на нерухоме майно, нежитлові приміщення,
нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної
власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого
самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до
закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або
тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування
об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Таким чином, Цюрупинська міська
рада, як власник майна мала право для відчуження вбудованого приміщення
магазину товариству з обмеженою відповідальністю «Співдружність ініціативних
працездатних інвалідів».

Посилання позивача на порушення при
укладенні договору купівлі-продажу ст. ст. 10, 11 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)»залишається
судом поза увагою, оскільки стосується рішення сесії Цюрупинської міської ради,
на якій дано згоду на приватизацію шляхом викупу вбудованого приміщення
магазину, а не договору купівлі-продажу.

Позивач не ставила перед судом
вимогу про визнання нечинним та протиправним названого рішення, яка повинна
розглядатися в окремому провадженні за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України, а по-друге, позивач орендувала лише частину приміщення
магазину площею 167,8 м 2 відповідно до договору оренди № 55 від 10.11.2001
року.

Позивач не є стороною або
зацікавленою особою за договором купівлі-продажу вбудованого приміщення магазину.
Звернувшись з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним  позивач посилається на те, що вона, як
орендар за договором оренди № 55 від 10.11.2001 року, укладеного між міським
комунальним підприємством «Комбінат комунальних підприємств»та позивачем,  має переважне право на придбання приміщення
магазину. Посилається на ч. 2 ст. 777 Цивільного кодексу України, згідно якої
наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, у разі продажу
речі, переданої у найом, має переважне право перед іншими особами на її
придбання. Але закон не пов'язує наслідком нечинність правочинну, якщо порушено
переважне право наймача на придбання орендованого приміщення, законом
встановлено інший правовий механізм реалізації цього права -перевід прав покупця,
яким   позивач у встановлений законом
строк не скористалася.

У відповідності зі ст. 207
Господарського кодексу України, на яку посилається позивач, господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із
сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним
повністю або в частині.

Право на звернення до
господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької діяльності, що звертаються  за захистом своїх порушених або оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України).

Таким чином права позивача не
підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсним договору,
стороною в якій така особа не є, незалежно від того чи відповідає спірний договір
закону. Такий висновок господарського суду співпадає з практикою Верховного
Суду України. У Постанові ВСУ від 27.09.2005 року по справі № 13/529-ПД за
позовом виробничо-трикотажного товариства з обмеженою відповідальністю
«Олімп»до заготівельного виробничо-комерційного об'єднання «Успіх»,
акціонерного товариства фірма «Херсонвзуття», третя особа -Регіональне
відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, про визнання
недійним договору, зокрема, зазначається що права особи, яка вважає себе
власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання
недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, тобто, з застосуванням
правового механізму, встановленого ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР, незалежно від того чи
співпадає спірна угода закону. Результатом задоволення заявленого позову стало
застосування судом наслідків недійсності угоди, які стосуються сторін угоди і
не поширюються на права позивача, який вважає себе власником спірного майна, не
будучи стороною угоди.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивач не
довела, що оспорюваний договір купівлі-продажу порушує її права як орендаря
частини цього приміщення, тому за таких обставин позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и
в:

1. У задоволенні позову відмовити.

Головуючий  суддя                                                                                 Т.Г.
Пінтеліна

Суддя
В.Г. Ситюк

Суддя                                                                                                        В.В.
Хом'якова

Дата підписання рішення

відповідно
до вимог ст. 84 ГПК України
18.06.2008р.