ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.08 Справа № 2/32

29.05.2008р., м. Львів, Справа № 2/32

Господарський суд Львівської області в складі судді Данко Л.С.,

При секретарі Козак І.Б.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Приватного підприємства “АУТПОСТ-5”, м. Львів,

До відповідача: Відкритого акціонерного підприємства “Новороздільський завод складних мінеральних добрив”, м. Новий Розділ, Львівської області,

Про стягнення 328583 грн. 11 коп., в т.ч. 267907 грн. 00 коп. основного боргу за надані послуги, 18772 грн. 74 коп. пені, 37047 грн. 49 коп. інфляційних витрат, 4855 грн. 88 коп. відсотків річних та судові витрати.

За участю представників:

Від позивача: Івашків Л.В. –представник за довіреністю,

Від відповідача : представник не прибув.

Представнику роз”яснено права та обов”язки передбачені ст. 22 ГПК України, зокрема право відводу складу суду ст. 20 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід складу суду не поступало. Представник позивача не наполягає на технічній фіксації судового процесу.

Справа розглядається даним складом суду відповідно до розпорядження Голови господарського суду Львівської області від 25.03.2008р. у зв”язку із обранням Зварич О.В. суддею Львівського апеляційного господарського суду.

Суть спору: розглядається справа за позовом Приватного підприємства “АУТПОСТ-5”, м. Львів, до відповідача: Відкритого акціонерного підприємства “Новороздільський завод складних мінеральних добрив”, м. Новий Розділ, Львівської області, про стягнення 266698 грн. 96 коп. основного боргу, 37047,49 грн. інфляційних витрат, 4855 грн. 88 коп. відсотків річних, 18772 грн.74 коп. пені та судові витрати.

Позивач, в порядку статті 22 ГПК України, в судовому засіданні, усно, уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на свою користь 266698 грн. 96 коп. основного боргу, подав оригінал акту звіряння суми заборгованості станом на 01.05.2008р., яка виникла за період з 01.01.2007р. по 30.04.2008р., та пояснив, що відповідачем був погашений борг частково в сумі 19000,00 грн., 2000 грн. 00 коп., 22000,00 грн., відтак станом на 01.05.08р. основний борг складає відповідно 266698 грн. 96 коп., про що сторони зазначили в акті взаємозвірки, підписавши його повноважними представниками та засвідчивши цей акт печатками, просить стягнути з відповідача на свою користь 37047,49 грн. інфляційних витрат, 4855,88 грн. –відсотків річних, 18772,74 грн. –пені та судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог, подав наказ ВАТ “Новороздільського заводу складних мінеральних добрив” за № 37 від 07.10.2006р., накази ВАТ “Новороздільського заводу складних мінеральних добрив” за № 3 від 03.01.2007р. та за № 88 від 28.12.2007р. –про надання права підпису документів заступнику технічного директора з виробництва Разовому Валентину Тадеушовичу, термін дії цих наказів відповідно протягом 2006р., протягом 2007р. та протягом 2008р., копію свідоцтва про державну реєстрацію ВАТ “Новороздільського заводу складних мінеральних добрив” серії А00 № 462289, копію Статуту ВАТ “Новороздільського заводу складних мінеральних добрив” зареєстрованого в установленому законом порядку 27.12.2006р. номер запису 1000202, довідку про включення до ЄДРПОУ № 200 ВАТ “Новороздільського заводу складних мінеральних добрив”, витяг з Єдиного державного реєстру ВАТ “Новороздільського заводу складних мінеральних добрив” серії АА № 405995, просить розглядати даний спір при відсутності представника відповідача. Уточнені позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач, повторно, повноважного представника в судове засідання не направив, вимог ухвал суду в повному обсязі не виконав,, про день, час та місце розгляду справи був під розписку 20.03.08р. повідомлений рекомендованою кореспонденцією № 2797153 ( докази на а.с. 18).

Справа розглядається відповідно до статті 75 ГПК України –за наявними у ній матеріалами.

В ході розгляду справи ВСТАНОВЛЕНО.

Між позивачем та відповідачем був укладений договір № 02-01/О7Л на виконання робіт з охоронного обслуговування з додатками до нього за № 1 , 2, 3, які підписано повноважними особами та засвідчено печатками сторін.

Згідно Договору № 02-01/О7Л на виконання робіт з охоронного обслуговування, укладеного 01 січня 2007 року, укладеного між ВАТ "Новороздільський завод складних мінеральних добрив" – замовник –за договором (далі за текстом - Відповідач) та ПП "Аутпост-5" –виконавець за договором (далі за текстом –Позивач), Виконавець взяв на себе обов'язок надавати охоронні послуги, а Замовник зобов'язався здійснювати оплату цих послуг в терміни, зазначені у Договорі.

Позивач свої зобов”язання за даним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи: актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.07р., від 28.02.07р., від 31.03.07р., від 30.04.07р., від 31.05.07р., від 30.06.07р., від 31.07.07р., від 31.08.07р., від 30.09.07р., від 31.10.07р., від 30.11.07р., від 31.01.08р., від 14.02.08р., які підписано повноважним представником зі сторони відповідача, що підтверджується відповідними наказами ВАТ "Новороздільський завод складних мінеральних добрив" № 37 від 07.10.2006р., № 88 від 28.12.2007р. та № 3 від 03.01.2007р. (докази в матеріалах справи).

Відповідач, всупереч вимогам п. 4.3. Договору, своїх зобов”язань в повному обсязі та у встановлені договором строки не виконав, провів часткову оплату надані позивачем послуги, станом на 01.05.2008р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 266698 грн. 96 коп. основного боргу, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.05.2008р., який підписано повноважними представниками двох сторін та засвідчено печатками двох сторін.

Таким чином основна заборгованість ВАТ "Новороздільський завод складних мінеральних добрив" перед ПП "Аутпост-5", станом на 01.05.2008р. становить 266698 грн. 96 коп.

Статтею 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов”язання, що виникає між суб”єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб”єкт ( зобов”язана сторона, у тому числі боржник) зобов”язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб”єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб”єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов”язаної сторони виконання обов”язку.

Статтею 175 ГК України передбачено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов”язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійснені господарської діяльності, в силу яких зобов”язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов”язаної сторони виконання її обов”язку.

Майнові зобов”язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов”язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть гос подарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до право порушників господарських санкцій на підставах і в по рядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 цієї статті визначено, що застосування господарських санкцій повинно га рантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування зби тків учасникам господарських відносин, завданих внас лідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Статтею 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальнос ті учасника господарських відносин є вчинене ним пра вопорушення у сфері господарювання (частина 1), а частиною 2 цієї статті передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальнос ті учасника господарських відносин є вчинене ним пра вопорушення у сфері господарювання.

Частина 3 зазначеної статті передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за не виконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення госпо дарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господар ського правопорушення. У разі якщо інше не передба чено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе госпо дарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможли вим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обста винами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для ви конання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 219 ГК України, визначено, що за невиконання або неналежне виконання госпо дарських зобов'язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності правопорушник відповідає на лежним йому на праві власності або закріпленим за ним на праві господарського відання чи оперативного упра вління майном, якщо інше не передбачено цим Кодек сом та іншими законами.

Відповідачем порушено вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно якої: «Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться», а також вимоги ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, згідно якої: «Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк».

Позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 18772 грн. 74 коп., яка нарахована відповідно до п. п. 4.1., 4.3., 4.4. вищезазначеного договору, а саме: за несвоєчасну оплату рахунків на Відповідача нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 1 (один) рік (Розрахунок розміру пені –в матеріалах справи).

Відповідно до п. 4.3. Договору № 02-01/07Л, розрахунки за виконану роботу здійснюються замовником (авансом) не пізніше 5 числа поточного місяця, а згідно п. 4.4. Договору № 02-01/07Л, за несвоєчасну оплату послуг, наданих виконавцем, замовник оплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості наданих послуг за кожен день заборгованості (включаючи день оплати).

Нарахування розміру пені передбачено договором (п. 4.1., п. 4.4.), однак пеня нарахована позивачем з порушенням вимог частини 6 статті 232 ГК України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов”язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов”язання мало бути виконано, в межах спеціальної позовної давності.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені), що передбачено статтею 258 ЦК України.

Враховуючи вимоги частини 6 статті 232 ГК України, частини 2 статті 343 ГК України, ст. ст. 1 та 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань” в редакції Закону України від 10 січня 2002р. № 2921-111, в межах річного строку спеціальної позовної давності встановленої для пені статтею 258 ЦК України, тобто з 12.03.2007р., а не з 06.03.07р., оскільки позов подано до господарського суду 12.03.2008р. відповідно строк позовної давності для пені обраховується з 12.09.2007р., за шість місяців, з 12.03.07р. по 12.09.2007р., складатиме суму 6630 грн. 70 коп., виходячи з розрахунку:

за березень 2007р. позивачем нараховано пеню у розмірі 331 грн. 82 коп. за 31 день, починаючи з 06.03.2007р., що не відповідає вищевказаним нормам чинного законодавства, так як виходячи з вимог п. 1 частини 2 статті 258 ЦК України, позивачем пропущено річний спеціальний термін позовної давності з 06.03.07р. по 12.03.07р., оскільки, як зазначалося вище у цьому рішенні, позовна заява подана позивачем через канцелярію господарського суду 12.03.08р. за вхідним № 2158.

Відтак, пеня за березень 2007 року повинна бути нарахована не за 31 день, а за 20 днів березня 2007р., тобто з 12.03.2007р., а не з 06.03.07р., як зазначено в розрахунку і складатиме суму 214,08 грн., а не 331,82 грн., як вказано у розрахунку пені ( 22970,00 грн. основного боргу за березень 07р. х 20 днів прострочення платежу х 0,0466 розмір пені за один день з врахуванням ставки НБУ у період за який нараховується пеня): 100% = 214,08 грн.).

За квітень, травень, червень, липень, серпень 2007р. –пеня позивачем нарахована вірно.

За 12 днів вересня 2007р. розмір пені складатиме суму 740 грн. 92 коп. ( 160790,00 розмір боргу х 12 днів прострочення платежу х 0,0384 розмір пені за один день з урахуванням ставки НБУ у період за який нараховується пеня):100% = 740,92 грн.).

Отже, за шість місяців, з 12.03.07р. по 12.09.2007р., загальний розмір пені становитиме відповідно суму 6630 грн. 70 коп. ( 214,08 грн. за березень 07р. + 642,24 грн. за квітень 07р. + 834.91 грн. за травень 07р. + (132,31 грн. +1058,46 грн. за червень 2007р.) + 1367,17 грн. за липень 07р. + 1640,61 грн. за серпень 07р. + 740,92 грн. за 12 днів вересня 07р.), а не 18772 грн. 74 коп., як вказано позивачем у розрахунку пені.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь нараховані відповідно до статті 625 ЦК України 37047 грн. 49 коп. інфляційних витрат за весь час прострочення та 4855 грн. 88 коп. відсотків річних (Розрахунок відсотків річних та інфляційних витрат –в матеріалах справи).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд заслухав пояснення представника позивача, оглянув та дослідив подані докази, оцінив їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, а саме: стягненню підлягає сума 266698 грн. 96 коп. основного боргу, 6630 грн. 70 коп. пені, 37047 грн. 49 коп. інфляційних витрат та 4855 грн. 88 коп. відсотків річних.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покласти на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

На основі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 12, 32, 33, 34, ч. 1 ст. 38, 43, 44 - 49, 69, 75, 82 –85, 121, 116 –118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовільнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Новороздільський завод складних мінеральних добрив”, Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Гірнича, 2 () на користь Приватного підприємства “АУТПОСТ-5”, м. Львів, вул. Коцюбинського, 6 () 266698 грн. 96 коп. основного боргу, 6630 грн. 70 коп. пені, 37047 грн. 49 коп. інфляційних витрат, 4855 грн. 88 коп. відсотків річних, 3152 грн. 33 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судових витрат.

3.          В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Данко Л.С.

Рішення прийнято, оформлено відповідно до статті 84 ГПК України, підписано та проголошено 29.05.2008р. Рішення може бути оскаржено в порядку і строки передбачені статтями 91-93 ГПК України. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 ГПК України.

Суддя                                                                                           Данко Л.С.