ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.07.2008

Справа №2-30/7503-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіної Ю.Ю.

Секретаря судового засідання Карпухіної Л.К.

З участю представників сторін:

від позивача – Конопьов В.М, представник за дов. від 02.04.2008р. № 134.

від відповідача – Аметова Л.А., представник за дов. від 03.07.2008р. № 44.

від прокурора – Кулібаба С.Є., посвідчення № 07121.

розглянувши адміністративну справу

за позовом Сакського міжрайонного прокурора, м. Саки в інтересах держави в особі Відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АРК, м. Сімферополь, вул. Р.Люксембург, 17-А.

До відповідача Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мир», Сакський район, с. Крайнє, вул. Леніна, 2.

Про стягнення 3242,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Сакський міжрайонний прокурор м. Саки в інтересах держави в особі Відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АРК, м. Сімферополь, звернувся до господарського суду АРК з адміністративним позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мир», Сакський район, с. Крайнє про стягнення заборгованості в сумі 3242,65 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що СВК «Мир» є платником страхових внесків до Фонду соціального страхування по тимчасовій втраті працездатності. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування» страхувальник зобов’язаний нараховувати і сплачувати у встановлений термін і у повному обсязі страхові внески. Однак, порушуючи вимоги закону відповідач вчасно заборгованість в розмірі 3242,65 грн. не сплатив, а тому прокурор та позивач просять стягнути її в судовому порядку.

Відповідач у відзиві від 14.07.2008 р. № 44 позов не визнає в сумі 2884,22 грн. яка становить розмір пені. При цьому відповідач посилається на те, що він є постраждалим від форс-мажорних обставин, а тому просить не стягувати вказану суму.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Мир», Сакський район, с. Крайнє є платником страхових внесків у Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що підтверджується повідомлення про взяття на облік (а.с. 8).

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності визначає Закон України від 18.01.2001р. №2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (далі – Закон №2240), який набрав чинності 01.01.2001р.

Безпосередньо порядок обчислення і сплати страхових внесків та обліку їх надходження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням визначає Інструкція про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка затверджена постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.01р. №16.

Згідно зі статтею 5 Закону № 2240 обов’язковість сплати страхових внесків є одним з основних принципів страхування і є джерелом формування коштів загальнообов’язкового державного соціального страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Відповідно до статей 9, 10 Закону № 2240 страхування від нещасного випадку здійснює Фонд – некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням; управління Фондом здійснюється на паритетній основі державою, представниками застрахованих осіб і роботодавців; безпосереднє управління Фондом здійснюють його правління та виконавча дирекція Фонду; в Автономній Республіці Крим, областях та в містах Києві і Севастополі безпосередньо управління здійснюють правління та виконавча дирекція відповідних відділень Фонду.

Статтею 19 Закону № 2240 встановлено, що Фонд проводить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування.

Відповідно до ст.23 Закону № 2240 страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов’язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування зазначених внесків шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на рік –у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Пунктом 2 статті 27 Закону № 2240 передбачено обов’язок роботодавця як страхувальника нараховувати, своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наданим позивачем звітом за 1 квартал 2008 р. про нараховані внески, перерахування і втрати, пов’язані із загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності за 1 квартал 2008 рік заборгованість відповідача перед фондом становить 3242,65 грн. (а.с. 6).

Сума, указана в звіті (розрахунку суми) є обов’язком, наданим самим відповідачем, який у встановленому Законом порядку недійсним не визнаний.

З урахування викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, доведені, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 3242,65 грн.

Не приймаються до уваги посилання відповідача на форс-мажорні обставини як на підставу не стягнення суми боргу. Слід зазначити, що наявність форс-мажорних обставин, якщо вони доведені відповідними доказами, не є підставою для відмови в позові, а може бути підставою для надання розстрочки чи відстрочки виконання постанови суду відповідно до ст. 263 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 158 – 161, п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

1.          Адміністративний позов Сакського міжрайонного прокурора, м. Саки в інтересах держави в особі Відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АРК, м. Сімферополь задовольнити.

2.          Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мир», Сакський район, с. Крайнє, вул. Леніна, 2 (р/р в КРД «Аваль»», МФО 324021, ОКПО 03759694) на користь Відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в АРК, м. Сімферополь, вул. Р.Люксембург, 17-А (р/р №013 МФО 384180 ОКПО 26085672 в Ощадбанк №4573 м. Саки) 3242,65 грн. заборгованості.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.