ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2008 р.

Справа № 17/904/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Ліпчанської Н.В.

Суддів: Андрєєвої Е.І., Мацюра П.Ф.,

При секретарі Лисіній О.В.

За участю представників сторін:

від позивача - Лук`янова О.В. по дов. №09/05 від 08.01.08р.

- Ходикін М.М. по дов. №09/07 від 08.01.08р.

від відповідача - не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Миколаївська теплоелектроцентраль”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 16.04.2008р.

у справі № 17/904/07

за позовом ВАТ “Миколаївська теплоелектроцентраль”

до: ОСББ “Машпроект”

про стягнення заборгованості,-

Встановив:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 27.07.2006р. по справі №11/303/06 за позовом ВАТ "Миколаївська ТЕЦ" до ОСББ "Машпроект" про стягнення боргу за договором №2492 від 01.10.2000р. вирішено стягнути з ОСББ "Машпроект" за період з жовтня 2001 р. по квітень 2006р. 21528,05 грн. - основного боргу, 7612,16 грн. - інфляційних витрат; 3% річних - 2490,69 грн. пеню - 10 грн. та судові витрати. Провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу - 3500грн. припинено. Виконання рішення було відстрочено до 01.09.2006р.

В листопаді 2007р. Відкрите акціонерне товариство "Миколаївська ТЕЦ" (далі - ВАТ "Миколаївська ТЕЦ") звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Машпроект" (далі - ОСББ "Машпроект") про стягнення заборгованості 4 749,97 грн. основного боргу; 3703,57 грн. - індексу інфляції; 1101,58 грн. - 3% річних; пеня - 1809,15 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи позов, Позивач посилається на порушення Відповідачем умов договору. Прострочення виконання названого грошового зобов’язання складає 730 днів, що дає позивачу підстави, відповідно до п.2. ст. 625 ЦК України, для застосування штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.04.2008р., винесеним суддею Ковалем С.М. в частині стягнення штрафних санкцій позов задоволено частково. Стягнуто з ОСББ "Машпроект" 3703,57 грн. - збитків від інфляції; 1101,58 грн. - 3% річних, 48,05 грн. держмита та 113,22 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. В частині стягнення суми основного боргу провадження у справі - припинено. Виконання рішення суду відстрочено до 19.05.2008р.

Постановляючи таке рішення, суд керувався ст. 625 ЦК України, яка покладає на боржника, який прострочив виконання грошового зобов’язання обов’язок сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ВАТ "Миколаївська ТЕЦ" звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині відмови у стягненні з ОСББ "Машпроект" пені у розмірі 1809,15 грн. та скасувати рішення в частині стягнення з ОСББ "Машпроект" 48,05 грн. - державного мита та 113,22 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Скаржник просить стягнути з Відповідача пеню у розмірі 1809,15 грн.; 113,64 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вважає, що справа розглянута з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 129 Конституції України, ст. 550 Цивільного Кодексу України, ст. 231 Господарського Кодексу України, ст. 85 ГПК України. Неправомірно застосовані норми Закону України "Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги" 486/96ВР від 13 листопада 1996р.

Відзив від ОСББ "Машпроект" на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення - зміні, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи 01.10.2000р. між ОСББ "Машпроект" та ДП "Миколаївська ТЕЦ" правонаступником якого є ВАТ "Миколаївська ТЕЦ" було укладено договір №2492.(а.с. 6-9). Згідно умов даного договору ДП "Миколаївська ТЕЦ" (Енергопостачальна організація) зобов'язалась постачати ОСББ "Машпроект" (Споживачеві) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в термін, передбачений цим договором.

У відповідності до п.10.4, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо до закінчення його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Згідно п.5.1 договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку або розрахунковим способом.

Відповідно до п.6 Договору, розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться в тарифах, встановлених постачальником. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач 20 числа місяця, що передує розрахунковому періоду сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної у договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми розрахунків на початок місяця. При перевищені фактичного використання теплової енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо сплачується споживачем до 25 числа поточного місця.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції Позивач надав заяву про зменшення позовних вимог. Просив суд стягнути з ОСББ "Машпроект" заборгованість в сумі 6614,3 грн; (3703,57 грн. сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції; 3% річних - 1101,58 грн.; пені 1809,15 грн.) витрати по держмиту у сумі 113,64 грн. та ІТЗ судового процесу - 118грн.(а.с.107-108)

Відповідно до Закону України "Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги" №486/96-ВР від 13.11.1996р. забороняється нараховувати по розрахунках з 01.10.1996р. та стягувати з громадян України пеню за несвоєчасне внесення квартирної плати та за житлово-комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична енергія, теплова енергія, водовідведення...)

Апеляційна інстанція підтримує позицію місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, яка нарахована в період з 01.05.2007р. по 31.10.2007р. в сумі 1809,15 грн.

Відповідно до п.7 Договору за невиконання або неналежне виконання сторонами зобов'язань за договором винна сторона відшкодовує іншій завдані збитки без зарахування неустойки.

Відшкодування збитків та сплата неустойки не звільняє від виконання зобов'язань, крім випадку письмової відмови сторони.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 625 ЦК України визначає наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов’язання. По-перше, боржник на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; по-друге - три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначені проценти не слідує змішувати з неустойкою: вони є не мірою відповідальності, а платою за користування чужими грошовими коштами, і отже стягуються незалежно від вини боржника.

В апеляційній скарзі Позивач вважає, що господарським судом невірно визначено розмір судових витрат, а саме: державного мита у сумі 48,05 грн. та ІТЗ судового процесу - 113,22 грн.

З таким твердження частково погоджується судова колегія та зазначає наступне.

Згідно статті 49 Господарського Процесуального Кодексу України Державне мито покладається:

у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Державне мито, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати державного мита.

Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищезазначеного суд першої інстанції правильно визначив розмір державного мита у сумі 48 грн. 05 коп.,

Що стосується стягнення 113 грн. 22 коп. на іформаційно-технічне забезпечення судового процесу, то господарський суд неправильно визначив суму до сплати, так як при частковому задоволенні позову - сума покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, яка у даному випадку становить 49 грн. 89 коп.

Вимоги скаржника щодо неправомірно стягнутих судових витрат с ОССБ "Машпроект" є безпідставними як такі, що не відповідають ст.49 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, рішення господарського суду підлягає зміні, а позов - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 103, 105 ГПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 16.04.2008р. у справі № 17/904/07 - змінити.

Позов задовольнити частково.

Пункт 3 резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Машпроект" м. Миколаїв, вул. Чайковського, 6-А (р/р в МФ АК "Енергобанк", МФО 326643, ) 3703,57 грн. збитків від інфляції, 1101,58 грн. - 3% річних, 48,05 грн. держмита та 49,89 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь ВАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль", 54002, м. Миколаїв, Каботажний узвіз, 18 (р/р 260087868 в МОД АППБ "Аваль", МФО 326182, ).

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                            Н.В.Ліпчанська

Суддя                                                                                Е.І.Андрєєва

Суддя П.Ф. Мацюра