ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.07.2008

Справа №2-13/6563-2008А

за позовом Державного підприємства «Кримські генеруючі системи» (95493 м. Сімферополь вул. Монтажна, 1; ідентифікаційний код юридичної особи 30909683)

до Міністерства палива та енергетики України (01001 м. Київ вул. Хрещатик, 30; ідентифікаційний код юридичної особи 00013741)

про визнання протиправними та скасування наказу і рішення.

Суддя ГС АР Крим А.І.Жукова

При секретарі Ковальчук К.В.

Представники:

Від позивача – Саєнко В.М. – перший заступник генерального директора, дов. від 03.01.2008 року.

Від відповідача – Кошарський О.В. – представник, дов. від 22.05.2008 року.

Суть спору: Державне підприємство «Кримські генеруючі системи» звернулося у господарський суд АР Крим з адміністративним позовом до Міністерства палива та енергетики України та просить визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства палива та енергетики України № 317 від 06.06.2008 року «Про додаткову перевірку окремих напрямків фінансово-господарського діяльності Державного підприємства «Кримські генеруючі системи». Також просить визнати протиправним та скасувати рішення колегії Міністерства палива та енергетики України від 15.05.2008 року № 2.2, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України № 279 від 20.05.2008 року в частині, відповідно до якої встановлено порушення чинного законодавства: передання орендарям земельних ділянок, цілісних майнових комплексів; сплати відсотків за кредити; недостатнього контролю виконання орендарями умов договорів стосовно інвестування на модернізацію та реконструкцію обладнання; значне відволікання коштів в дебіторську заборгованість, яка на 01.04.2008 року становила 31,7 млн. грн.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, наполягав, що наказ суперечить вимогам Господарського кодексу України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877, Закону України «Про управління об’єктами державної власності» №185, Постанові Кабінету Міністрів України «Про здійснення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади внутрішнього фінансового контролю» №685, нормативним актам Мінпаливенерго України, Статуту підприємства.

Разом з подачею адміністративного позову позивач заявив клопотання про прийняття господарським судом заходів по забезпеченню адміністративного позову, шляхом зупинення дії Наказу Міністерства палива та енергетики України № 317 від 06.06.2008 року.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 10.06.2008 року були вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Міністерства палива та енергетики України (01001 м. Київ вул. Хрещатик, 30; ідентифікаційний код юридичної особи 00013741) № 317 від 06.06.2008 року «Про додаткову перевірку окремих напрямків фінансово-господарської діяльності Державного підприємства Кримські генеруючи системи» до ухвалення рішення у справі.

Відповідач надав відзив на позов, позовних вимог не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Заперечення на позов мотивовані тим, що Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877 не розповсюджується на правовідносини, які виникли під час здійснення перевірки, тобто Мінпаливенерго України правомірно та в межах повноважень, наданих Постановою КМУ №1540, ст. 6 Закону України «Про управління об’єктами державної власності» №185, видав наказ №317 від 06.06.2008 р. «Про додаткову перевірку окремих напрямків фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Кримські генеруючи системи».

Провадження по справи здійснювалось відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони відмовилися від послуг перекладача.

Відповідно до статті 130 Кодексу Адміністративного судочинства України перед початком слухання справи сторонам були вручені пам’ятки про права та обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Відповідно до п.6,8 ст. 3 КАС України адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ст. 104 КАСУ до адміністративного суду має право звернутися особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено, що 06.06.2008р. Міністерство палива та енергетики України видало Наказ № 317 „Про додаткову перевірку окремих напрямків фінансово-господарської діяльності Державного підприємства „Кримські генеруючи системи”.

Цим же Наказом було затверджено Програму перевірки окремих напрямків фінансово-господарської діяльності ДП „Кримські генеруючі системи”, якою визначені питання перевірки, а саме дотримання підприємством вимог Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”; дотримання чинного законодавства та порядку погодження при передачі цілісних майнових комплексів Камиш-Бурунської ТЕЦ, Сакських ТМ, Сімферопольської ТЕЦ, Севастопольської ТЕЦ; використання державного майна ДП „Кримські генеруючі системи”; стан розрахунків за передане в оренду майно, цільове використання орендної плати; списання основного обладнання ТЕЦ; бюджетне фінансування, цільове використання бюджетних коштів; стан претензійно-позовної роботи; дотримання строків позовної давності в розрізі дебіторської та кредиторської заборгованості; стан виконання судових рішень; дотримання законодавства під час закупівель товарів робіт і послуг за державні кошти; виконання інвестиційних програм ДП „КГС” за вказаний період; інші питання, які виникнуть в процесі перевірки.

Відповідно до Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” від 05.04.2007р. N 877-V, цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно статті 1 Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій. Способом здійснення державного нагляду (контролю) є процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Частина 1 статті 5 Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” встановила, що планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Своєю чергою підставами для здійснення позапланових заходів відповідно до статті 5 Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” є:

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання;

- перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення;

- неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).

З вказаного слідує, що Закон України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачає планові та позапланові заходи державного контролю та для проведення кожної з них суб’єкт державного контролю зобов’язаний дотримуватися порядку та підстав її проведення.

Як слідує з матеріалів справи Міністерство палива та енергетики України видало наказ про додаткову перевірку ДП „Кримські генеруючі системи” при тому, що чинним законодавством України не передбачено право органу державної влади на проведення як додаткових перевірок, так і підстав для проведення таких перевірок. Мінпаливенерго не дотримано також порядок проведення планових та позапланових перевірок, встановлений статтями 5 та 6 Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, тобто оскаржуваний наказ Мінпаливенерго видано з порушенням норм статей 1, 5, 6 Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.

Також вказаний наказ суперечить Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» № 817/98.

Окрім цього, під час видання оскаржуваного наказу Міністерством палива та енергетики України було також порушено Порядок здійснення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади внутрішнього фінансового контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2002р. № 685, відповідно до пункту 1 якого цей порядок визначає механізм здійснення контрольно-ревізійними підрозділами відповідних міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - контрольно-ревізійний підрозділ) внутрішнього фінансового контролю за роботою підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління відповідних міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - суб'єкт господарювання, який підлягає контролю).

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку метою здійснення внутрішнього фінансового контролю є:

аналіз фінансово-господарської діяльності, цільового та ефективного використання бюджетних коштів та збереження державного майна, економного використання фінансових і матеріальних ресурсів, виконання планових завдань, достовірності ведення бухгалтерського обліку;

забезпечення усунення порушень фінансової дисципліни, відшкодування заподіяних збитків;

вжиття заходів до запобігання фінансовим порушенням.

Згідно пункту 3 Порядку, внутрішній фінансовий контроль, здійснюється контрольно-ревізійними підрозділами у формі ревізій, перевірок, оцінки, розслідування та вивчення на підставі складених на півріччя планів роботи, що затверджуються керівниками міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів за погодженням з ГоловКРУ, його територіальними органами.

Для запобігання дублюванню контрольних заходів контрольно-ревізійні підрозділи координують свою роботу з органами державної контрольно-ревізійної служби. Контрольні заходи на одних і тих же запланованих суб'єктах господарювання, які підлягають контролю, проводяться одночасно в терміни, визначені органами державної контрольно-ревізійної служби.

Позапланові контрольні заходи проводяться за наказом керівника міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади або їх територіального органу. Про рішення щодо проведення позапланового контрольного заходу інформується ГоловКРУ або його територіальний орган за 10 днів до початку такого заходу.

Відповідно до Положення про міністерство палива та енергетики України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1540, Мінпаливенерго є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики в електроенергетичному, ядерно-промисловому та нафтогазовому комплексах (далі - паливно-енергетичний комплекс) та у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції і законів України, актами Кабінету Міністрів України та вищезазначеним Положенням.

Повноваження щодо проведення державного аудиту суб'єктів господарювання державного сектору економіки, спрямовані на запобігання фінансовим порушенням, забезпечення ефективного використання бюджетних коштів, державного майна, відповідно до частини 7 статті 16 Закону України „Про управління об'єктами державної власності ” належать до компетенції органів державної контрольно-ревізійної служби в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як слідує з наданих позивачем доказів, Контрольно-ревізійним управлінням в АРК на підприємстві за період з 01.01.2006р. по 31.12.2007р. було проведено перевірку фінансово-господарської діяльності, наслідком чого стало складання акту перевірки від 28.03.2008р. № 06-21/37.

На підприємстві також була проведена, на підставі Наказу Мінпаливенерго України №229 від 18.04.2008 р. «Про позапланову перевірку ДП „Кримські генеруючі системи”, перевірка фінансово-господарської діяльності підприємства робочою групою Департаменту фінансового та відомчого контролю Міністерства палива та енергетики України. Перевірка здійснювалась за період 2006-2007 роки та звітний період – 1 квартал 2008 р. По результатам перевірки складений акт №15-08 від 25.04.2008 р., яким порушень діючого законодавства зі сторони Мінпаливенерго не встановлено.

У процесі розгляду справи відповідач не оспорював проведення на підприємстві позапланової перевірки та складання, відповідно до результатів перевірки, акту №15-08 від 25.04.2008 р., в якому відсутні вказівки на порушення ДП „Кримські генеруючі системи” фінансово-господарської дисципліни.

Таким чином при виданні наказу № 317 від 06.06.2008р. Міністерством палива та енергетики України не було дотримано Порядку здійснення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади внутрішнього фінансового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2002р. № 685.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 19 Господарського кодексу України Органи державної влади і посадові особи, уповноважені здійснювати державний контроль і державний нагляд за господарською діяльністю, їх статус та загальні умови і порядок здійснення контролю і нагляду визначаються законами.

Незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Згідно частини 2 статті 19 Конституцій України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких умов суд приходить до висновку, що при виданні Наказу № 317 від 06.06.08р. про додаткову перевірку ДП „Кримські генеруючі системи” Міністерство палива та енергетики України діяло у спосіб та у порядку, не встановленому чинним законодавством України.

Рішення колегії Міністерства палива та енергетики України №2.2. від 15.05.2008 р., затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України №279 від 20.05.2008 р., відповідно до якого встановлено порушення чинного законодавства державним підприємством „Кримські генеруючі системи”, а саме передання орендарям земельних ділянок, цілісних майнових комплексів; сплати відсотків за кредити; недостатнього контролю виконання орендарями умов договорів стосовно інвестування на модернізацію та реконструкцію обладнання; значне відволікання коштів в дебіторську заборгованість, яка на 01.04.2008 р. становила 31,7 млн. грн., не відповідає висновкам акту Мінпаливенерго №15-08 від 25.04.2008 р., та є протиправним.

Суд приходить до висновку, що прийняття Колегією Міністерства палива та енергетики України Рішення №2.2. від 15.05.2008 р., окрема частина якого суперечить висновкам акту №15-08 від 25.04.2008 р., спричинило помилкове видання Мінпаливенерго наказу №317 від 06.06.2008 р. «Про додаткову перевірку окремих напрямків фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Кримські генеруючи системи».

Як слідує з Постанови Кабінету Міністрів України №685 від 22.05.2002 р, Мінпаливенерго України не має повноважень здійснювати контрольні заходи відносно суб’єкта господарювання шляхом винесення наказів про іншу перевірку, ніж встановлена «Порядком здійснення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади внутрішнього фінансового контролю». Наказ, що оскаржений позивачем прийнятий Мінпаливенерго України з метою проведення на підприємстві додаткової перевірки окремих напрямків фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Кримські генеруючи системи», за період, який вже був перевірений органами державної контрольно-ревізійної служби та робочою групою Департаменту фінансового та відомчого контролю Міністерства палива та енергетики України.

Пункт 8.4 Статуту ДП «Кримські генеруючі системи», зареєстрований розпорядженням Сімферопольського міського голови № 582-р від 21.06.2000р., встановив, що Мінпаливенерго не має права втручатися в оперативну і господарську діяльність Підприємства, за виключенням питань, які віднесено цим статутом до виключного права Мінпаливенерго. З огляду на встановлені судом у судовому засіданні обставин про проведення з початку 2008 р. на підприємстві перевірок державною контрольно-ревізійною службою та робочою групою Департаменту фінансового та відомчого контролю Міністерства палива та енергетики України, Мінпаливенерго реалізувало своє виключне право на проведення на підприємстві, відповідно до п. 3 Порядку здійснення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади внутрішнього фінансового контролю, позапланової перевірки.

Заперечення відповідача стосовно того, що дія Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” не розповсюджується на правовідносини, які вникли внаслідок видання оскаржуваного наказу про проведення додаткової перевірки ДП „Кримські генеруючі системи” є помилковим, оскільки Наказ № 317 від 06.06.2008р. видавався з метою проведення додаткової перевірки окремих напрямків фінансово-господарської діяльності ДП „Кримські генеруючі системи”.

Відносно проведення перевірки з питання, яке стосується використання державного майна підприємства слід відзначити, що порядок проведення перевірок міністерствами в тому числі з цього питання регулюється Порядком здійснення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади внутрішнього фінансового контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2002р. № 685, норми якого своєю чергою Мінпаливенерго порушило при виданні наказу № 317 від 06.06.2008р.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача – орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідач надав відзив на позов, позовних вимог не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Державне мито у сумі 3,40 підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова оформлена у повному обсязі та підписана 28.07.2008 року.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства палива та енергетики України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 30, код ЕДРПОУ, 00013741) №317 від 06.06.2008 р. «Про додаткову перевірку окремих напрямків фінансово-господарської діяльності Державного підприємства „Кримські генеруючі системи» (95493, м. Сімферополь, вул. Монтажна, 1, код ЕДРПОУ 30909683).

Визнати протиправною та скасувати окрему частину Рішення колегії Міністерства палива та енергетики України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 30, код ЕДРПОУ, 00013741) №2.2. від 15.05.2008 р., затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України №279 від 20.05.2008р., відповідно до якої встановлено порушення Державним підприємством «Кримські генеруючі системи» (95493, м. Сімферополь, вул. Монтажна, 1, код ЕДРПОУ 30909683) чинного законодавства: передання орендарям земельних ділянок, цілісних майнових комплексів; сплати відсотків за кредити; недостатнього контролю виконання орендарями умов договорів стосовно інвестування на модернізацію та реконструкцію обладнання; значне відволікання коштів в дебіторську заборгованість, яка на 01.04.2008 р. становила 31,7 млн. грн.

Стягнути з Державного бюджету України (отримувача: Держбюджет м. Сімферополь, р/р 0002 у банку отримувача: Управлення Держказначейства в АРК, МФО 824026, код ЗКПО 22301854) на користь Державного підприємствам «Кримські генеруючі системи» (95493, м. Сімферополь, вул. Монтажна, 1, код ЕДРПОУ 30909683), банківські реквізити суд не відомі) 3,40 грн. державного мита.

Виконавчий лист видати після вступу постанови у законну силу.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.