СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

03 червня 2008 року

Справа № 2-24/1539-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Хміль О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Кузьмін Володимир Володимирович, довіреність №13640/К/10-0 від 06.08.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 10.04.2008 року у справі № 2-24/1539-2008А

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Плюс" (вул. Терлецького, 9а,Форос, м. Ялта,98690)

до          Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16,Ялта,98600)

про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення та пункту акту перевірки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Плюс" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим №/0 від 26.12.2007 року, а також пункту 3.1.2 акту перевірки №3281/23-1/32362095/173 від 14.12.2007 року.

У судовому засіданні 10.04.2008 року позивач надав клопотання про зміну позовних вимог, згідно з яким він зменшує позовні вимоги та просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення №/0 від 26.12.2007 року.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 10.04.2008 року у справі №2-24/1539-2008А позов задоволено. Постанова суду мотивована тим, що позивач правомірно включив до складу валових витрат витрати, пов’язані з оплатою юридичних послуг, оскільки ці витрати підтверджуються відповідними документами.

Не погодившись з постановою господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у місті Ялта Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції під час вирішення спору порушив вимоги норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні 03.06.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги. Представник позивача у судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Від позивача надійшло клопотання про відкладення слухання справи у зв’язку з зайнятістю представника в іншому судовому процесі.

Судова колегія вважає можливим розглянути спір за відсутністю представника позивача, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду спору по суті, а згідно частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державною податковою інспекцією у місті Ялта Автономної Республіки Крим була проведена виїзна планова перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Плюс" за період з 01.07.2006 року по 30.09.2007 року. За результатами перевірки був складений акт №3281/23-1/32362095/173 від 14.12.2007 року.

Перевіркою було встановлено порушення вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", а саме, було встановлено заниження податку на прибуток в сумі 21250,00 грн. в тому числі за 2 квартал 2007 року в сумі 18749,00 грн., за 3 квартал 2007 року в сумі 2501,00 грн.

На підставі вказаного акту податковою інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" №/0 від 26.12.2007 року, яким позивачеві донараховано податок на прибуток у розмірі 21250 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 4000 грн., усього 25250 грн.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника податкової інспекції, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.01.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Плюс" та приватним підприємцем Симоненко С.О. був укладений договір на юридичне обслуговування підприємства (аркуші справи 14-15).

Згідно з пунктом 1.1 договору позивач доручив, а приватний підприємець Симоненко С.О. прийняв на себе зобов'язання по юридичному обслуговуванню позивача в обсязі вказаного договору на протязі 3-х місяців. Термін дії договору визначений до 09.04.2007 року.

Відповідно до акту від 09.04.2007 року вартість наданих позивачу послуг складає 75000,00 грн. (аркуш справи 19).

11.04.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Плюс" та приватним підприємцем Симоненко С.О. був укладений договір на юридичне обслуговування підприємства з додатковою угодою (аркуші справи 16-18). Термін дії договору визначений до 25.10.2007 року.

Відповідно до акту від 11.07.2007 року вартість послуг наданих позивачу, складає 10000,00 грн. (аркуш справи 20).

Під час проведення перевірки податковий орган дійшов до висновку, що позивачем було здійснено завищення суми валових витрат на 85000,00 грн., в тому числі у 2 кварталі 2007 року на 75000,00 грн., у 3 кварталі 2007 року на 10000,00 грн.

На думку податкового органу, завищення валових витрат відбулось внаслідок того, що позивач включив до складу валових витрат витрати, пов’язані з сплатою юридичних послуг, які не підтверджені документами. Відповідач посилається на те, що в актах виконаних робіт визначено, що надані усні консультації з приводу прийняття та звільнення робітників, консультації по складанню договорів та супроводження договорів, та інші юридичні послуги. Однак з актів не вбачається, з приводу яких робітників надавалися консультації. Крім того, відповідач вважає, що ці послуги не відносяться до господарської діяльності позивача, оскільки не надані документи, які б підтвердили зв'язок цих витрат з господарською діяльністю, а саме: з приводу яких робітників було надано консультації, з якими підприємствами були укладені договори та ін. До того ж, згідно табелів обліку робочого часу на підприємстві значаться юристи, які також займаються питаннями господарчої діяльності.

Проте, судова колегія вважає помилковими висновки податкової інспекції у зв’язку з наступним.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 вказаного Закону передбачено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач надав докази того, що юридичні послуги за договорами від 09.01.2007 року та 11.04.2007 року сплачені позивачем, зокрема, рахунки, платіжні доручення.

Послуги були надані Виконавцем відповідно до умов договору в повному об'ємі і у встановлений термін, про що були складені 09.04.2007 року і 11.07.2007 року акти виконаних робіт, які підтверджують дані факти.

Тому висновок податкового органу про те, що позивачем порушені вимоги 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку про те, що юридичні послуги, які надані позивачеві, відносяться до його господарської діяльності, факт їх надання та сплати підтверджений належними доказами, а податковим органом не було надано доказів зворотного, тому вимоги позивача щодо визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0 від 26.12.2007 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим, оскільки постанову суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.04.2008 року у справі № 2-24/1539-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          Ю.М. Гоголь

І.В. Черткова