КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

09.06.08 р.                                                                                          № 5/114-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Жук Г. А. (доповідач по справі),

суддів:

Агрикової О.В.

Зеленіна Н.І.

судді-доповідача Жук Г. А.

при секретарі судового засідання: Рустам’яні Е.А.,

за участю представників сторін:

від позивача:           Тромса Я.І. –директор, протокол № 2 від 19.04.01 р.;

від відповідача:           Конрад О.Б. –представник за дов. № 05-4 від31.12.07 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства «Росава»на рішення господарського суду Київської області від 10.01.2008 року

по справі          № 5/114-07 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожний торговий дім», с. Шкарівка, Білоцерківського району, Київської області;

до          Закритого акціонерного товариства «Росава», м. Біла Церква, Київської області;

про                    стягнення 70 000,57 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорожний торговий дім» звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства «Росава»про стягнення 70 000,57 грн., що становлять вартість виконаних позивачем робіт з урахуванням індексу інфляції в сумі 54 157,27 грн., пеню за несвоєчасну оплату прийнятих виконаних робіт в сумі 6 589,10 грн., пеню за несвоєчасне прийняття завершеного об’єкта в сумі 9 254,20 грн. (а.с.2-4).

17.05.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорожний торговий дім»звернулося до господарського суду Київської області з клопотанням про зміну розміру позовних вимог в якому позивач просить стягнути з відповідача 54 591,18 грн., що становить суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 1 327,16 грн. –3 % річних, 4 807,0 грн. –пені за несвоєчасну оплату виконаних робіт, 8 931,26 грн. –пені за несвоєчасне прийняття об’єкту завершеного будівництва (а.с. 31-32).

09.01.2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорожний торговий дім»звернулося до місцевого господарського суду з клопотанням № 1 про зміну розміру позовних вимог, в якому просить стягнути з відповідача 34 842,98 грн. – сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 1 929,12 грн. –3 % річних, 4 234,68 грн. –пені за несвоєчасну оплату прийнятих робіт (а.с.60-61).

Рішенням господарського суду Київської області від 10.01.2008 року у справі № 5/114-07 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожний торговий дім» до Закритого акціонерного товариства «Росава» задоволено повністю, стягнуто з Закритого акціонерного товариства «Росава» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожний торговий дім» 24 683,60 грн. - боргу, 10 159,38 грн. –інфляційних втрат, 1 929,12 грн. –3% річних, 4 234,68 грн. –пені (а.с.75-80).

При прийнятті рішення місцевий господарський суд посилається на ст. ст. 525, 526, 549, 599, 611, 612, 625, 837, 854, 858 ЦК України та на ст. ст. 193, 230, 231, 232 ГК України, відповідно до яких замовник зобов’язаний оплатити виконані підрядником роботи після здачі роботи, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, Закрите акціонерне товариство «Росава», 06.05.2008 року через місцевий господарський суд подав апеляційну скаргу від 23.04.2008 року № 05-2990 (вх. № 2-04/1/347/883 від 08.05.2008р.), в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 10.01.2008р.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що вказане рішення винесене з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд, прийнявши рішення в першому судовому засіданні після касаційного оскарження ухвали про відмову в задоволенні клопотання про призначення колегіального складу суду, позбавив можливості позивача надавати свої заперечення, власні розрахунки штрафних санкцій та судових витрат.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 13.05.2008 року вказана апеляційна скарга прийнята до провадження у складі колегії суддів: Жук Г.А. –головуючий по справі, судді –Агрикова О.В., Зеленіна Н.І.

Під час розгляду апеляційної скарги представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення господарського суду Київської області від 10.01.2008р.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожний торговий дім»(позивач у справі) проти задоволення апеляційної скарги заперечував, рішення господарського суду Київської області від 10.01.2008 року у справі № 5/114-07 вважає законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

26.05.2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорожний торговий дім»(підрядник) та Закрите акціонерне товариство «Росава»(замовник) уклали договір підряду на дорожні роботи № 4-05/629 відповідно до умов якого замовник здає, а підрядник приймає на себе підряд по карточному та ямочному ремонту території підприємства. Підрядник зобов’язується виконати на свій ризик власними та задіяними силами і засобами дорожні та пов’язані з ними роботи у відповідності до умов договору та завданням замовника, включаючи можливі роботи, чітко не вказані в договорі, але необхідні для повного зведення об’єкта і нормальної його експлуатації (а.с.6-7).

Пунктом 1.3 договору сторони передбачили, що розцінки на види робіт визначаються локальним кошторисом з розрахунком договірної ціни, яка являється невід’ємною частиною договору. Розрахунки можуть бути змінені сторонами в разі зміни ринкових цін на матеріали. Дані зміни повинні підтверджуватися документально.

Матеріали справи містять кошторис до договору № 4-05 від 26.05.2005 року з розрахунком договірної ціни, яка становить 196 178,40 грн. (а.с.9-10а).

Відповідно до п. 3.1 договору підрядник зобов’язується виконати всі роботи в об’ємах і в строки, передбачені договором і в додатках до нього та здати роботи замовнику в стані, що дозволяє нормальну експлуатацію об’єкта. Відповідно до п. 4.3 договору замовник зобов’язується провести оплату виконаних підрядником робіт.

Згідно п. 6.1 договору замовник на протязі трьох календарних днів після підписання договору сплачує підряднику аванс в розмірі не менше 30 % договірної ціни.

18.08.2005 року відповідач платіжним дорученням сплатив 55 000,00 грн. в якості попередньої оплати за виконані підрядником роботи по ремонту доріг за договором № 4-05/629 від 26.05.2008 року (а.с.69).

Згідно п. 6.3 договору остаточні розрахунки за виконані роботи по об’єкту проводяться замовником не пізніше п’яти календарних днів після прийому-здачі об’єкта, включаючи усунення виявлених дефектів, на основі актів прийому виконаних робіт, оформлених в установленому порядку.

Відповідно до п. 9.2 договору прийом об’єкту чи його частини проводиться на протязі п’яти днів після дати отримання замовником повідомлення підрядника про його готовність.

В разі несвоєчасної оплати за виконані роботи замовник сплачує підрядчику пеню в розмірі 0,5 % неоплаченої (недоплаченої) суми за кожний день прострочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Виконання позивачем підрядних робіт згідно договору № 4-05/629 від 26.05.2005 року на загальну суму 154 684,90 грн. підтверджено представленими в матеріалах справи належним чином завіреними, підписаними в двосторонньому порядку та скріпленими печатками юридичних осіб копіями актів прийому виконання підрядних робіт № 3 за лютий 2006 року та № 7 за червень 2006 року (а.с.11-16).

Закрите акціонерне товариство «Росава»28.03.2006 року та 12.07.2007 року перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Дорожний торговий дім»50 001,30 грн. та 25 000,00 грн. відповідно, в рахунок оплати за виконані роботи, згідно умов п. 4.3 договору № 4-05/629 від 26.05.2005 року (а.с.67-68). Решта суми вартості робіт, в строки передбачені даним договором, відповідачем не сплачено.

У відзиві на позов Закрите акціонерне товариство «Росава»визнає кредиторську заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Дорожний торговий дім»в сумі 49 683,60 грн., проте не погоджується з розрахунком суми позову, а саме з вартістю виконаних робіт, яка, на його думку, складає 54 000,07 грн.; з розрахунком суми пені за несвоєчасну оплату виконаних робіт згідно акта № 3, оскільки строк позовної давності щодо стягнення пені складає шість місяців; з розрахунком суми пені за несвоєчасну оплату виконаних робіт згідно акта № 7 погоджується частково в сумі 4 188,33 грн.; не погоджується з розрахунком суми пені за несвоєчасне прийняття завершеного об’єкта. (а.с.23).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов’язання з договору підряду (виконання робіт), згідно якого, в силу ст. 837 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом даної норми Цивільного кодексу України договір підряду - це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Ст. 854 ЦК України до обов’язків замовника, зокрема, відносить оплату виконаної підрядником роботи після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов’язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Проте всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов’язань перед позивачем щодо проведення розрахунків за виконані роботи, у зв’язку з чим заборгованість станом на час звернення позивача з позовом, становить 24 683,60 грн.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Факт виконання робіт за договором підряду № 4-05/629 від 26.05.2005 року ТОВ «Дорожний торговий дім» підтверджено представленими позивачем актами прийому виконання підрядних робіт № 3 за лютий 2006 року та № 7 за червень 2006 року, які скріплені печатками юридичних осіб та містять підписи повноважних осіб сторін за договором.

Відповідач в відзиві на позов та в апеляційній скарзі факт існуючої заборгованості не заперечив, доказів сплати заборгованості не представив.

Враховуючи вимоги ст.599 ЦК України, згідно якої зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, колегія суддів апеляційного суду визнає правомірним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог позивача про стягнення боргу в сумі 24 683,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що інфляційні втрати пов’язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних –платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, колегія суддів визнає правомірними позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 10 159,38 грн. та 3 % річних в сумі 1 929,12 грн.

В силу статей 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», передбачено, що розмір пені, встановлений за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 250 ГК України вказує, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 11.2 спірного договору, в разі несвоєчасної оплати за виконані роботи замовник сплачує підрядчику пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний день прострочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно представленого в матеріалах справи розрахунку позивачем за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання по договору підряду нараховано пеню за період з 25.06.2006 року по 24.12.2006 року в сумі 4 234,68 грн.

Враховуючи положення вище наведених статей, колегія суддів апеляційного господарського суду визнає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо стягнення пені та вважає правомірним задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення пені за період –шість місяців (183 дні) що становить 4 234,68 грн.

В апеляційній скарзі скаржник не оскаржує рішення суду по суті спору, лише стверджує про порушення судом процесуальних норм при винесенні рішення, а саме не задоволення клопотання про відкладення розгляду справи на пізніший термін, у зв’язку з неможливістю присутності представника відповідача (апелянта) на засіданні 10.01.2008 року, чим на думку скаржника порушено його право на захист, позбавлено можливості надати свої заперечення, власні розрахунки штрафних санкцій та судових витрат.

Колегія апеляційного господарського суду не вбачає порушень норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки з моменту прийняття судом апеляційної скарги до розгляду (19.03.2007 року, ухвала про порушення провадження у справі надіслано відповідачу 04.04.2007 року) до прийняття рішення у справі (10.01.2008 року) пройшло достатньо часу для надання відповідачем своїх заперечень на позов. Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем надано відзив на позов (а.с. 23, 27), представник відповідача був присутній в судових засіданнях 24.04.2007 року (протокол судового засідання від 24.04.2007 року, а.с. 25), 17.05.2007 року (протокол судового засідання від 17.05.2007 року, а.с. 34), відповідачу направлено ухвалу суду від 19.12.2007 року про призначення розгляду справи після повернення останньої з касаційної інстанції (а.с. 59), отже, враховуючи, що сторони, в силу вимог ст.ст. 22, 28 ГПК України, зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, що представниками юридичних осіб можуть бути як керівники підприємств та організацій, так і інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, довіреністю, виданої від імені підприємства, організації, за підписом керівника (або іншої повноважної особи, підписи яких посвідчується печаткою підприємства, організації) судова колегія дійшла висновку, що відповідач (апелянт) мав достатньо часу для оформлення повноважень іншого представника та підготовки витребуваних судом документів та обґрунтованих заперечень на позов.

За даних обставин, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, тому рішення господарського суду Київської області від 10.01.2008 року по справі № 5/114-07 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Росава» на рішення господарського суду Київської області від 10.01.2008 року по справі № 5/114-07-залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 10.01.2008 року по справі № 5/114-07 - залишити без змін.

Справу № 5/114-07 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                      Жук Г. А.

Судді:

Агрикова О.В.

Зеленіна Н.І.

Дата відправки 20.06.08