донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.06.2008 р.                                                              справа №8/45

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Грабчак В.В. , довіреність № ВКС 501675 від 29.01.2008року

Савченко А.С. довіреність№ВЕК828765 від 03.04.2007року

від відповідача:

Ісмайлова І.Т. довіреність б/н від 06.06.2008року

представник Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівка не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівката Акціонерного комерційного промислово – інвестиційного банку /закритого акціонерного товариства/ в особі Філії “Відділення Промінвестбанку в м. Куп’янськ Харківської області”

на рішення

господарського суду

Донецької області

від

13.05.2008 року

по справі

№8/45

за позовом

Акціонерного комерційного промислово –інвестиційного банку /закритогоакціонерного товариства/ в особі Філії “Відділення Промінвестбанку в м. Куп’янськ Харківської області”

до

.Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8 Березня” с.Кіндрашівка

Товариства з обмеженою відповідальністю “Колекторська фірма “Шквал” м.Донецьк

про

стягнення заборгованості в сумі 2676772грн.50коп.

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні 23.06.2008року, де були присутні представники всіх сторін, оголошена перерва на 26.06.2008року о 10год.00хв.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерний комерційний промислово –інвестиційний банк /закрите акціонерне товариство/ в особі Філії “Відділення Промінвестбанку в м. Куп’янськ Харківської області” звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8 Березня” с.Кіндрашівка, Товариства з обмеженою відповідальністю “Колекторська фірма “Шквал” м.Донецьк про стягнення з відповідача 1 заборгованості в сумі 2496772,50 грн., в тому числі проценти за користування кредитом у розмірі 270876,60 грн., комісійна винагорода за управління кредитом у розмірі 39204,02 грн., інфляція в сумі 698710,06 грн., три проценти річних в сумі 96381,82 грн.; про стягнення з відповідача 2 заборгованості в сумі 180000,00 грн./арк. справи 6-9, том1/.

У відповідності з приписами ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою №01-06/159 від 21.04.2008року уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 1 заборгованість в сумі 2496772,50 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 1391600,00 грн., проценти за користування кредитом у розмірі 270876,60 грн., комісійна винагорода за управління кредитом у розмірі 39204,02 грн., інфляція в сумі 698710,06 грн., три проценти річних в сумі 96381,82 грн.;стягнути з відповідача 2 заборгованість в сумі 180000,00 грн./76-77, том1/.

Заявою № 167/01-06 від 30.04.2008року позивач доповнив позовні вимоги та просить, крім вищевказаного, стягнути з відповідачів пропорційно державне мита, а саме: з відповідача 1 державного мита в сумі 23785,25 грн.; з відповідача 2 державного мита в сумі 1714, 75 грн.; витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покласти на Закрите акціонерне товариство “Агрофірма “8 Березня” с.Кіндрашівка./арк. справи 104, том1/.

12.05.2008року Закрите акціонерне товариство “Агрофірма “8 Березня” с.Кіндрашівка. звернулось до господарського суду Донецької області з зустрічною позовною заявою про визнання недійсним договору доручення №1 від 11.01.2008року, що укладений між позивачем та відповідачем2/.арк. справи 128-130, том1/.

Ухвалою від 12.05.2008року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом./арк. справи 138, том1/.

Рішенням від 13.05.2008року господарський суд Донецької області/суддя Ємельянов А.С./ позовні вимоги до Закритого акціонерного товариства „Агрофірма „8 березня”, с.Кіндрашівка задовольнив частково, стягнув відповідача 1 на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) в особі Філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області”, м.Київ заборгованість за кредитом в сумі 1391600 грн. 00 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 14025 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 64 грн. 90 коп.; в решті вимог відмовив; позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю “Колекторська фірма “Шквал” м.Донецьк задовольнив повністю; стягнув з відповідача 2 на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) в особі Філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області”, м.Київ заборгованість в сумі 180000грн. 00 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1714 грн. 75 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 07 грн. 93 коп.; відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог Закритого акціонерного товариства „Агрофірма „8 березня”, с.Кіндрашівка про визнання недійсним договору доручення № 1 від 11.01.2008року. /арк. справи 30-33, том2/.

Рішення мотивоване тим, що 22.04.2005р. між позивачем (банк) та відповідачем 1 (позичальник) був підписаний кредитний договір №07-2005; за умовами укладеного договору позивач передав відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 1800000,00 грн. п.3.1 кредитного договору №7-2005 від 22.04.2005р. передбачає, що кредит надається банком позичальнику шляхом оплати протягом дії цього договору розрахункових документів (платіжних доручень) позичальника безпосередньо з позичкового рахунку №0656, відкритого банком в філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області”, на рахунки контрагентів відповідача 1 відповідно до цільового призначення кредиту; Закритим акціонерним товариством „Агрофірма „8 березня” Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку (закритому акціонерному товариству) в особі Філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області” були видані платіжні доручення №4 від 25.04.2005р., №7 від 25.04.2005р., №6 від 25.04.2005р., №3 від 25.04.2005р., №5 від 25.05.2005р., №1 від 25.04.2005р., №626 від 19.05.2005р., №8 від 25.04.2005р. №9 від 26.04.2005р., №11 від 26.04.2005р., №10 від 26.04.2005р., №13 від 26.04.2005р., №11 від 26.04.2005р., №12 від 26.04.2005р., №14 від 27.04.2005р., №10 від 26.04.2005р., №16 від 27.04.2005р., №15 від 27.04.2005р. на перерахування з позичкового рахунку №0656, який був відкритий позивачем відповідачу 1 за договором кредиту №7-2005 від 22.04.2005р., на розрахункові рахунки контрагентів відповідача 1 грошових коштів в сумі 1800000,00 грн.; за змістом наданих до матеріалів справи банківських виписок про рух грошових коштів по рахунку №0656, вказані платіжні доручення були повністю оплачені позивачем та грошові кошти в сумі 1800000,00 грн. з позичкового рахунку №0656 перераховані на рахунки контрагентів відповідача 1 за договорами; згідно з платіжними документами №604 від 24.10.2005р., №606 від 25.10.2005р., №65 від 31.10.2005р., №31 від 01.11.2005р., №25 від 07.11.2005р., №726 від 30.11.2005р., №40 від 29.12.2005р. відповідачем 1 було частково погашено одержаний кредит на суму 408400,00 грн. Одночасно, відповідачем 1 у відповідності до умов кредитного договору №7-2005 від 22.04.2005р. частково були погашені проценти за користування кредитом в сумі 226 402,91 грн. та комісійна винагорода за управління кредитом у розмірі 38467,22 грн. За таких обставин, враховуючи надання відповідачем 1 позивачу платіжних доручень у відповідності з положеннями п.3.1 кредитного договору №7-2005 від 22.04.2005р. та фактичну оплату позивачем зазначених документів, суд дійшов висновку про надання Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) в особі Філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області” та отримання Закритим акціонерним товариством „Агрофірма „8 березня” кредиту в сумі 1800000,00 грн. Рішенням господарського суду Харківськорї області від 03.05.2006р. по справі №40/50-06 за позовом Закритого акціонерного товариства „Агрофірма „8 березня”, с.Кіндрашівка до Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) в особі Філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області” кредитний договір №07-2005 від 22.04.2005р. було розірвано; враховуючи факт розірвання кредитного договору №07-2005 від 22.04.2005р. внаслідок набрання рішенням господарського суду Харківської області від 03.05.2006р. законної сили, будь-які підстави для утримання відповідачем 1 грошових коштів позивача в сумі 1391600,00 грн. (з урахування часткового погашення відповідачем 1 кредиту) відсутні, з огляду на що суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача 1 заборгованості у розмірі 1391600,00 грн., внаслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню.

Вимоги про стягнення процентів за кредитом, комісійної винагороди, інфляції та трьох процентів річних є наслідком невиконання відповідачем 1 зобов’язань за кредитним договором №07-2005 від 22.04.2005р., як на час його дії, так і після його розірвання судом. За висновками суду, такі обов’язки відповідача 1 є договірними, такими, що витікають з договору, внаслідок чого застосування до цих відносин норм ст.1212, 1214 Цивільного кодексу України є неправомірним.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 штрафу у розмірі 180000,00 грн. за неналежне виконання умов договору доручення №1 від 11.01.2008р. підлягають задоволенню, оскільки згідно з умовами укладеного 11.01.2008р. між позивачем та відповідачем 2 договору доручення №1, відповідач 2 прийняв на себе зобов’язання здійснювати від імені та за рахунок довірителя в період дії укладеного договору стягнення заборгованості з Закритого акціонерного товариства „Агрофірма „8 березня” у розмірі 1800000,00 грн., виконання усіх необхідних дій щодо організації виконавчого провадження, пов’язаного зі стягненням вказаної заборгованості, продажу майна, належного відповідачу 1, на яке звернено стягнення; листом №14 від 14.01.2008р. позивач звернувся до відповідача 2 з вимогою про надання переліку осіб, яким необхідно надати довіреності згідно п.2.1 договору доручення №1 від 11.01.2008р.; факт отримання відповідачем 2 вказаного листа підтверджується надписом, зробленим Товариством з обмеженою відповідальністю „Колекторська фірма „Шквал” на вказаному листі; відповідно до листа №84 від 27.02.2008р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про надання звіту щодо проведення дій по стягненню заборгованості з відповідача 1; згідно з відміткою на зазначеному листі, останній був отриманий відповідачем 2 03.03.2008р.; всупереч умовам укладеного договору та положенням вказаних статтей Цивільного кодексу України, відповідач 2 свої зобов’язання щодо узгодження з позивачем кола представників, надання звіту про хід виконання доручення не виконав.Пунктом 5.2 договору доручення №1 від 11.01.2008р. передбачено, що у разі невиконання повіреним дій, вказаних у п.п.1.1, 2.1 договору, останній зобов’язаний уплатити довірителю штраф у розмірі 10% від суми, вказаної в п.1.1 договору. Враховуючи, що право позивача на стягнення з відповідача 2 штрафу за порушення умов договору доручення №1 від 11.01.2008р. прямо передбачено укладеним договором, приймаючи до уваги невиконання відповідачем 2 взятих на себе зобов’язань, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 штрафу у розмірі 180000,00 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Зустрічні позовні вимоги відповідача 1 про визнання недійсним договору доручення №1 від 11.01.2008р. не підлягають задоволенню, оскільки зі змістом договору доручення №1 від 11.01.2008р., укладеного між позивачем та відповідачем 2, вбачається, що предметом даного договору є, в тому числі, стягнення заборгованості з відповідача 1 в сумі 1800000,00 грн.; приймаючи до уваги висновки суду щодо наявності на момент укладання договору №1 від 11.01.2008р. заборгованості відповідача 1 перед позивачем, враховуючи твердження позивача про існування між сторонами інших кредитних договорів, за якими у ЗАТ „Агрофірма „8 березня” також є заборгованість, доручення, виконання якого прийняв на себе відповідача 2 є правомірним, конкретним та здійсненним; за таких обставин, посилання відповідача 1 на невідповідність змісту доручення положенням ст.1003 Цивільного кодексу України, та як наслідок на недійсність договору №1 від 11.01.2008р., є необґрунтованими, такими, що спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи.

Закрите акціонерне товариство “Агрофірма “8 Березня” с.Кіндрашівка в апеляційній скарзі просить рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2008року у справі № 8/45 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 1 391600грн.00коп. відмовити посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права./арк. справи 47-50, том2/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції відносно того, що відповідач 1 набув грошові кошти у сумі 1391600грн.00коп. не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується судовим рішенням, яке набрало законної сили, зокрема, у рішенні господарського суду Харківської області від 03.05.2006р. по справі №40/50-06, розірвано кредитний договір №07-2005 від 22.04.2005року, встановлено, що фактично коштів за кредитним договором відповідач 1 не отримав через здійснення усіх фінансових операцій за цим договором на підставі розпоряджень не уповноваженої особи, саме факт неотримання вказаних коштів за кредитним договором стало підставою для розірвання цього договору у судовому порядку. Позивач знав про обмеження щодо представництва відповідача 1 Білоусовою В.В., зважаючи на отримання ним 22.04.2005року відповідного повідомлення з пакетом нотаріального посвідчених документів, однак продовжував приймати платіжні документи за підписом не уповноваженої особи.

Крім того, відповідач 1 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням відносно колегіального розгілку даної справи в зв’язку з її складністю на підставі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, але дане клопотання безпідставно не було задоволене.

Також у порушення ст. 58 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції прийняв позовну заяву Акціонерного комерційного промислово –інвестиційного банку /закритого акціонерного товариства/ в особі Філії “Відділення Промінвестбанку в м. Куп’янськ Харківської області”, в якій об’єднані вимоги відносно відповідача1 та відповідача2, які ніяким чином не пов’язані ані підставною виникнення, ані поданими доказами.

Представник Акціонерного комерційного промислово –інвестиційного банку /закритого акціонерного товариства/ в особі Філії “Відділення Промінвестбанку в м. Куп’янськ Харківської області” вважає вимоги апеляційної скарги відповідача1 такими, що заявлені безпідставно, оскільки матеріалами справи підтверджується факт отримання грошових коштів, відповідачем 1 виконувались умови кредитного договору, здійснювалось повернення грошових коштів, з огляду на що просить відмовити у задоволенні вказаної апеляційної скарги.

Акціонерний комерційний промислово –інвестиційний банк /закрите акціонерне товариство/ в особі Філії “Відділення Промінвестбанку в м. Куп’янськ Харківської області” також звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2008року у справі №8/45, прийняти нове рішення, згідно якого стягнути з відповідача 1 на користь позивача заборгованість в сумі 2360057грн.83 коп., у тому числі кредит в сумі 1391600грн, проценти 270876,6грн., комісійна винагорода за управління кредитом 35061грн.56коп., втрати від інфляції 571390грн.96коп., 3%річних в сумі 91128грн.71коп. посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Позивач обґрунтовує свої апеляційні вимоги тим, що відповідач 1 повинен сплатити відсотки за користування кредитом, майно набув без достатньої правової підстави, тому на підставі ст. ст. 1212, 1214 ЦК України повинен повернути кредит; позивачем до суми позовних вимог була включена сума відсотків, комісійної винагороди за управління кредитом, індекс інфляції, 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Представник Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівка вважає вимоги апеляційної скарги позивача такими, що заявлені безпідставно з мотивів викладених у апеляційній скарзі відповідача 1.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю “Колекторська фірма “Шквал” м.Донецьк у судовому засіданні зазначив, що будь-яких пояснень з приводу апеляційних скарг та предмету спору предмету спору надати не може.

Представник Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівка у судове засідання 26.06.20087року не з’явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином - про оголошення перерви обізнаний, про що свідчить його особиста відмітка на обкладинці 2 –го тому справи.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача 1, оскільки у судовому засіданні 23.06.2008року представник був присутній, надавав пояснення за апеляційними скаргами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає частковому скасуванню з наступних підстав.

Загальне визначення кредитного договору дається у ст. 1054 Цивільного кодексу України, згідно якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави/ позичка/, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно ст. 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми , є нікчемним.

22.04.2005року між Акціонерним комерційним промислово –інвестиційним банком /закритим акціонерним товариством/ /позивачем/ та Закритим акціонерним товариством “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівка/ відповідачем 1 / підписаний кредитний договір №07-2005./арк. справи 78-81, том1/.

Предметом даного договору з урахуванням п. п.1.2, 2.1 договору є надання банком відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 1800000,00 грн.

Згідно п.3.1 кредитного договору №7-2005 від 22.04.2005року кредит надається банком позичальнику шляхом оплати протягом дії цього договору розрахункових документів (платіжних доручень) позичальника безпосередньо з позичкового рахунку №0656, відкритого банком в філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області”, на рахунки контрагентів відповідача 1 відповідно до цільового призначення кредиту.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої Постановою Правління Національного банку України №280 від 17.06.2004р. призначенням рахунку №2062-А є облік короткострокових кредитів, що надані суб'єктам господарювання на здійснення поточної діяльності, у тому числі здійснення операцій з експорту та імпорту товарів і послуг. При цьому, за дебетом рахунку проводяться суми наданих кредитів, а за кредитом рахунку проводяться суми погашення заборгованості; суми заборгованості, що перераховані на відповідні рахунки простроченої та сумнівної заборгованості.

Пункт 1.4 Постанови Національного банку України №22 від 21.01.2004р. „Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті” передбачає, що платіжне доручення - це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Як встановлено судом першої інстанції, Закритим акціонерним товариством „Агрофірма „8 березня” Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку (закритому акціонерному товариству) в особі Філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області” були видані платіжні доручення №4 від 25.04.2005р., №7 від 25.04.2005р., №6 від 25.04.2005р., №3 від 25.04.2005р., №5 від 25.05.2005р., №1 від 25.04.2005р., №626 від 19.05.2005р., №8 від 25.04.2005р. №9 від 26.04.2005р., №11 від 26.04.2005р., №10 від 26.04.2005р., №13 від 26.04.2005р., №11 від 26.04.2005р., №12 від 26.04.2005р., №14 від 27.04.2005р., №10 від 26.04.2005р., №16 від 27.04.2005р., №15 від 27.04.2005р. на перерахування з позичкового рахунку №0656, який був відкритий позивачем відповідачу 1 за договором кредиту №7-2005 від 22.04.2005р., на розрахункові рахунки контрагентів відповідача 1 грошових коштів в сумі 1800000,00грн./арк. справи 93-101, том1/.

Як виходить з банківських виписок про рух грошових коштів по рахунку №0656, вказані платіжні доручення були повністю оплачені позивачем та грошові кошти в сумі 1800000,00 грн. з позичкового рахунку №0656 перераховані на рахунки контрагентів відповідача 1 за договорами.

Матеріали справи свідчать, що згідно з платіжними документами №604 від 24.10.2005р., №606 від 25.10.2005р., №65 від 31.10.2005р., №31 від 01.11.2005р., №25 від 07.11.2005р., №726 від 30.11.2005р., №40 від 29.12.2005р. відповідачем 1 було частково погашено одержаний кредит на суму 408400,00 грн. Одночасно, відповідачем 1 у відповідності до умов кредитного договору №7-2005 від 22.04.2005р. частково були погашені проценти за користування кредитом в сумі 226 402,91 грн. та комісійна винагорода за управління кредитом у розмірі 38467,22грн.

Виходячи з викладеного, сума, яка залишилась після часткової сплати кредиту складає 1391600,00 грн.

Посилання Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8 Березня” с.Кіндрашівка на той факт, що рішенням господарського суду Харківської області від 03.05.2006року по справі №40/50-06, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2006року, встановлено факт того, що грошові кошти за кредитним договором отримано не було, оскільки виконання відповідачем всіх фінансово –розрахункових операцій за цим договором здійснювалось на підставі розпоряджень не уповноваженої особи, є безпідставним виходячи з наступного.

Наступне схвалення юридичною особою угоди, укладеної від її імені представником, який не мав належних повноважень, робить її дійсною з моменту укладання. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення до другої сторони угоди чи до її представника/ лист, телеграма, телетайпограма тощо/ або вчинення дій, які свідчать про схвалення угоди / прийняття її виконання, здійснення платежу другій стороні тощо/.

Виконання відповідачем 1 своїх обов’язків за кредитним договором в частині оплати кредиту, процентів за кредитом та комісійної винагороди за управління кредитом фактично є діями, що свідчать про схвалення відповідачем 1 угоди.

Тобто, матеріалами справи підтверджується факт надання Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) в особі Філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області” та отримання Закритим акціонерним товариством „Агрофірма „8 березня” кредиту в сумі 1800000,00 грн.

Крім того, помилковим є надання преюдиціального значення оціночним судженням, зробленим судом при вирішенні іншої справи, ототожнення фактів, встановлених цим судом, з їх юридичною оцінкою; преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Предметом спору у справі №40/50-06 господарського суду Харківської області було розірвання кредитного договору №7-2005 від 22.04.2005року, а предметом спору у справі №8/45 є стягнення грошових коштів на підставі ст. ст. 625, 1212,1214 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 2.2 договору кінцевий термін повернення кредиту –не пізніше 21.04.2006року.

Згідно із ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.05.2006р. по справі №40/50-06 за позовом Закритого акціонерного товариства „Агрофірма „8 березня”, с.Кіндрашівка до Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) в особі Філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області” кредитний договір №07-2005 від 22.04.2005р. розірвано. /арк. справи 28-30, том1/.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2006року рішення господарського суду Харківської області залишено без змін. /арк. справи 31-34, том1/.

Тобто, кредитний договір №07-2005 від 22.04.2005року розірвано за рішенням суду з 04.09.2006року./ч.4 ст. 85 ГПК України/.

Згідно ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобовязання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виникають при наявності наступних вимог: по-перше, необхідно, щоб одна особа набула /зберегла/ майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна на одній стороні є результатом відповідного зменшення майна на іншій; по-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої особи відбулось без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Обовязок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно –правової санкції, а не мірою відповідальності.

Стаття 1213 Цивільного кодексу України передбачає, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

З огляду на викладене, враховуючи факт розірвання кредитного договору № 07- 2005, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку відносно того, що у відповідача1 відсутні будь-які правові підстави для утримання грошових коштів позивача в сумі 1391600,00 грн., внаслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1 процентів за договором кредиту; комісійної винагороди за управління кредитом, інфляції та трьох процентів річних судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 47 Закону України “Про банки та банківську діяльність” комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях.

Розмір процентної ставки за кредит, а так само порядок її сплати встановлюються банком і визначаються у кредитному договорі в залежності від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які існують на кредитному ринку, строку користування кредитом, облікової ставки Національного банку України та інших обставин.

Одностороння зміна умов договору не допускається за винятком випадків, передбачених законодавством.

Згідно п. 3.2 кредитного договору №07-2005 відсотки за користування кредитом сплачуються Позичальником , виходячи із встановленої Банком відсоткової ставки у розмірі 17% річних. Нарахування Банком відсотків починається з дати першої оплати розрахункових документів Позичальника з позичкового рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів використовується метод “факт/факт”, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році.

Пунктом 3.4 кредитного договору №07-2005сторони узгодили, що у випадку порушення Позивальником встановленого п.2.2 цього договору строку погашення одержаного кредиту Позичальник надалі сплачує відсотки за неправомірне користування кредитом , виходячи з відсоткової ставки у розмірі 34% річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п. 3.2, п.3.3 цього договору.

Додатковою угодою №1 до кредитного договору №07-2005сторони передбачили, що за управління кредитом Банк встановлює щомісячну комісійну винагороду у розмірі 3% річних від ліміту кредиту, відповідно до п.2.1 кредитного договору./п.3.12//арк. справи 123, том1/.

Позивач з урахуванням уточнення позовних вимог /т., арк. справи 76-77/ та уточненого розрахунку, що доданий до апеляційної скарги та здійснений внаслідок технічної помилки у первісному розрахунку, вимагає стягнення 270876грн.60коп. процентів за користування кредитом на підставі п. 3.2 договору –за період з 01.02.2006року по 03.09.2006року у сумі 7 824грн.65коп.; процентів за неправомірне користування кредитом на підставі п.3.4 договору –за період з 01.02.2006року по 03.09.2006року у сумі 263051грн.95коп.; суму комісійної винагороди за управління кредитом за період на підставі додаткової угоди №1 до кредитного договору №07-2005 –за період з 01.01.2006року по 03.09.2006року у сумі 35061грн.56коп.

Таким чином, відповідні проценти та комісійна винагорода розраховані позивачем за період, коли кредитний договір №07-2005 діяв, оскільки він підписаний сторонами 22.04.2005року та відповідно розірваний за рішенням суду з 04.09.2006року.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, оскільки носять договірний характер, у заявлений період договір діяв та підстав вважати дані вимоги заявленими на підставі норм Цивільного кодексу України про позадоговірні зобов’язання не має.

Стосовно стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних слід виходити з того, що відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, зазначене є окремою формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов’язань.

Оскільки, позивач згідно уточненого розрахунку просить стягнути з відповідача 1 індекс інфляції за період з 01.02.2006року по 07.04.2008року в сумі 571390грн.96коп.; 3% річних за період з 01.02.2006року по 07.04.2008 року в сумі 91 128грн.71коп., має місце порушення грошового зобов’язання з боку відповідача 1, суд першої інстанції прийшов до неправомірного висновку відносно відмови у задоволенні даних вимог.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що дані вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1000ЦК України за договором доручення одна сторона /повірений/ зобов’язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони /довірителя/ певні юридичні дії.

Повірений повинен виконати дане йому доручення особисто. /ст. 1005ЦК України/.

11.01.2008року між позивачем та відповідачем 2 /ТОВ “Колекторна фірма “Шквал” укладено договір доручення №1/ т.1, арк. справи10/.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 штрафу у розмірі 180000,00 грн. за неналежне виконання умов договору доручення №1 від 11.01.2008року правомірно задоволені судом першої інстанції, оскільки за умовами укладеного 11.01.2008року між позивачем та відповідачем 2 договору доручення №1, відповідач 2 прийняв на себе зобов’язання здійснювати від імені та за рахунок довірителя в період дії укладеного договору стягнення заборгованості з Закритого акціонерного товариства „Агрофірма „8 березня” у розмірі 1800000,00 грн., виконання усіх необхідних дій щодо організації виконавчого провадження, пов’язаного зі стягненням вказаної заборгованості, продажу майна, належного відповідачу 1, на яке звернено стягнення; внаслідок підписання вказаного вище договору відповідач 2 також прийняв на себе, зокрема, виконання наступних обов’язків, передбачених п.2.1 договору доручення: вчасно та сумлінно здійснювати дії згідно договору та письмових вказівок довірителя; узгодити з довірителем коло осіб, яким необхідно надати довіреності для можливості           представляти інтереси довірителя; щомісяця надавати довірителю звіт про проведену роботу.

Судом першої інстанції встановлено, що листом №14 від 14.01.2008року позивач звернувся до відповідача 2 з вимогою про надання переліку осіб, яким необхідно надати довіреності згідно п.2.1 договору доручення №1 від 11.01.2008року, факт отримання відповідачем 2 даного листа підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до листа №84 від 27.02.2008р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про надання звіту щодо проведення дій по стягненню заборгованості з відповідача 1, факт отримання відповідачем 2 даного листа також підтверджується матеріалами справи.

Але, всупереч умовам укладеного договору та положенням вказаних статей Цивільного кодексу України, відповідач 2 свої зобов’язання щодо узгодження з позивачем кола представників, надання звіту про хід виконання доручення не виконав.

Згідно із ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені, зокрема, договором.

Пунктом 5.2 договору доручення №1 від 11.01.2008р. передбачено, що у разі невиконання повіреним дій, вказаних у п.п.1.1, 2.1 договору, останній зобов’язаний уплатити довірителю штраф у розмірі 10% від суми, вказаної в п.1.1 договору.

Тобто, суд першої інстанції підставно, враховуючи, що право позивача на стягнення з відповідача 2 штрафу за порушення умов договору доручення №1 від 11.01.2008р. прямо передбачено укладеним договором, приймаючи до уваги невиконання відповідачем 2 взятих на себе зобов’язань, вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 штрафу у розмірі 180000,00 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується відмови у задоволенні зустрічного позову Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівка про визнання недійсним договору доручення №1 від 11.01.2008року, який укладений між позивачем та ТОВ “Колекторна фірма “Шквал”, що заявлено на підставі ст. 1003 ЦК України, то суд апеляційної інстанції вважає, що господарський суд Донецької області підставно виходив з того, що посилання відповідача 1 на невідповідність змісту доручення положенням ст.1003 Цивільного кодексу України, та як наслідок на недійсність договору №1 від 11.01.2008р., є необґрунтованими, такими, що спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи, оскільки розділом 1 договору доручення №1 чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному –ТОВ “Колекторська фірма “Шквал”. Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що інших обставин для визнання недійсним договору доручення 31 від 11.01.2008року ЗАТ “Агрофірма “8 Березня” не вказано. Зміст договору доручення №1 не суперечить чинному законодавству.

Посилання у апеляційній скарзі відповідача 1 на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині відмови судом першої інстанції в клопотанні про здійснення колегіального розгляду справи не приймається судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду. У відповідності з приписами ст. 46 Господарського процесуального кодексу України за загальним правилом розгляд справи у місцевих господарський судах здійснюється суддею одноособово, але законодавець залишає суду можливість, з огляду на категорію та складність справи, прийняти рішення про розгляд справи у колегіальному складі, що передбачено ст. 13 Закону України “Про судоустрій”, згідно з якою справи у судах першої інстанції можуть розглядатись колегією суддів.

Як вбачається з матеріалів справи, Закрите акціонерне товариство “Агрофірма “8 Березня” с.Кіндрашівка звернулось до суду першої інстанції з клопотанням б/д та б/н про колегіальний розгляд справи враховуючи складність справи./арк. справ 20, том2/.

У даному клопотанні заявником не зазначено будь-яких мотивів, виходячи з яких суд першої інстанції мав би зробити висновок відносно складності даної справи, тому господарський суд Донецької області прийшов до обґрунтованого висновку відносно того, що обставини, які б свідчили про необхідність призначення справи №8/45 до розгляду колегією суддів згідно з нормами ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відсутні, клопотання відповідно задоволенню не підлягає.

Відносно посилання відповідачем 1 на порушення позивачем правил об’єднання вимог, що передбачені у ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія зазначає, що, як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 1 - Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівка грошові кошти, які отримані за кредитним договором, та відповідні відсотки, комісійну винагороду, 3% річних та витрати від інфляції, а з відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю “Колекторська фірма “Шквал” м.Донецьк штраф, нарахований на підставі п. 5.2 договору доручення №1 від 11.01.2008року, що укладений між позивачем та відповідачем 2, предметом якого є ,зокрема, зобов’язання відповідача 2 здійснювати від імені та за рахунок довірителя /позивача/ в період дії укладеного договору стягнення заборгованості з Закритого акціонерного товариства „Агрофірма „8 березня” у розмірі 1800000,00 грн., виконання усіх необхідних дій щодо організації виконавчого провадження, пов’язаного зі стягненням вказаної заборгованості, продажу майна, належного відповідачу 1, на яке звернено стягнення. З огляду на викладене, дані вимоги є такими, що пов’язані між собою по суті заявлених вимог.

З огляду на викладене апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівка не підлягає задоволенню, апеляційна скарга Акціонерного комерційного промислово –інвестиційного банку /закритого акціонерного товариства/ в особі Філії “Відділення Промінвестбанку в м. Куп’янськ Харківської області” задовольняється, рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 270876грн.60коп. - процентів за користування кредитом на підставі п. 3.2 договору –за період з 01.02.2006року по 03.09.2006року у сумі 7 824грн.65коп.; процентів за неправомірне користування кредитом на підставі п.3.4 договору –за період з 01.02.2006року по 03.09.2006року у сумі 263051грн.95коп.; суму комісійної винагороди за управління кредитом за період на підставі додаткової угоди №1 до кредитного договору №07-2005 –за період з 01.01.2006року по 03.09.2006року у сумі 35061грн.56коп.; індексу інфляції за період з 01.02.2006року по 07.04.2008року в сумі 571390грн.96коп.; 3% річних за період з 01.02.2006року по 07.04.2008 року в сумі 91 128грн.71коп. , в іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2008року у справі №8/45 залишається без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті державного мита за подання позову в сумі 23 785грн.25коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн., витрати по сплаті державного мита за подання апеляційних скарг позивача в сумі 12750грн. та 12750грн. покласти на Закрите акціонерне товариство “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівка.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 77, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівка залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного комерційного промислово –інвестиційного банку /закритого акціонерного товариства/ в особі Філії “Відділення Промінвестбанку в м. Куп’янськ Харківської області” задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2008року у справі №8/45 скасувати частково.

Позовні вимоги Акціонерного комерційного промислово –інвестиційного банку /закритого акціонерного товариства/ в особі Філії “Відділення Промінвестбанку в м. Куп’янськ Харківської області” задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Агрофірма „8 березня”, с.Кіндрашівка на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) в особі Філії „Відділення Промінвестбанку в м.Куп’янськ Харківської області” заборгованість за кредитом в сумі 1391600 грн. 00 коп., суму 270876грн.60коп. - проценти за користування кредитом у сумі 7 824грн.65коп.; проценти за неправомірне користування кредитом у сумі 263051грн.95коп.; суму комісійної винагороди за управління кредитом у сумі 35061грн.56коп.; індексу інфляції за період з 01.02.2006року по 07.04.2008року в сумі 571390грн.96коп.; 3% річних за період з 01.02.2006року по 07.04.2008 року в сумі 91 128грн.71коп.; витрати по сплаті державного мита за подання позову в сумі 23 785грн.25коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн., витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги позивача в сумі 12750грн.

У задоволенні решти позовних вимог Акціонерного комерційного промислово –інвестиційного банку /закритого акціонерного товариства/ в особі Філії “Відділення Промінвестбанку в м. Куп’янськ Харківської області” до Закритого акціонерного товариства “Агрофірма “8Березня” с.Кіндрашівка в сумі 136714грн.67коп. /127319грн.10коп. інфляційних, 5253грн.11коп –3% річних, 4142грн.46коп. –комісійна винагорода/ відмовити.

В решті рішення господарського суду Донецької області від 13.05.2008року у справі №8/45 залишити без змін.

Господарському суду Донецької області видати наказ.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 7 прим.

1-2позивачу

3-4-відповідачам

5-у справу

6-ГСДО

7-ДАГС