ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.02.08р.

Справа
№ 33/452-07

За
позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м.
Дніпропетровськ

про визнання права користування

Суддя  Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3, довіреність б/н від
03.10.2007 року

Від
відповідача: ОСОБА_4 (представник), довіреність б/н від 11.01.2008 року

СУТЬ СПОРУ:

Позивач
-СПД -  фізична особа  ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з
позовом  до відповідача -СПД фізичної
особи ОСОБА_2, просить суд визнати за ним
право користування напівпідвальним приміщенням на умовах договору оренди
нежитлових приміщень № 05/01/07 від 01.01.2007 р. ,  зобов'язати відповідача виконати належним
чином свої зобов'язання за договором оренди нежитлових приміщень № 05/01/07 від
01.01.2007 р.: у 10- денний строк з дня набрання рішення суду законної
сили  надати у користування позивачу
напівпідвальні приміщення  загальною
площею 60 кв. м. , які розмішені в м. Дніпропетровську по вул. Глінки,  16   та
не перешкоджати  СПД - фізичній особі
ОСОБА_1 здійсненню господарської діяльності.

Позовні
вимоги, позивач обґрунтовує тим, що 01.01.2007 р.  між
позивачем і відповідачем укладено договір оренди нежитлових приміщень №
05/-1/07 , але 26.09.2007 р.  позивач
отримав  від відповідача додаткову угоду
до договору , в якій пропонувалося розірвати договір оренди нежитлових приміщень,
але позивач цю угоду не укладав. Зазначає , що відповідач не виконує свої зобов
'язання за договором оренди нежитлових приміщень та не дає позивачу у
користування орендоване ним приміщення , що перешкоджає здійснення їм
господарської діяльності.

Позивач
свої позовні вимог підтримав і просив суд їх задовольнити.

Відповідач
у судових засіданнях заперечував проти позову , в своїх поясненнях суду
зазначив , що позивач неналежним чином виконував свої зобов'язання по договору
оренди в частині оплати за орендоване нежитлове приміщення,  а також постійно припускався порушень
пожежної безпеки  у зв'язку з чим  в односторонньому порядку розірвав договір
оренди нежитлових приміщень  № 05/01/07
від 01.01.2007 р.

Ухвалою
господарського суду від 14.01.2008 р. розгляд справи був продовжений до
14.03.2008 р. в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу
України.

У
судовому засіданні  26.02.2008 р. за
згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частину судового
рішення на підставі ст.. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши
наявні матеріали справи, дослідивши і оцінивши надані докази, заслухавши
пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

01 січня
2007 року між ПП  ОСОБА_2
(орендодавець) та  ПП
ОСОБА_5(орендар)  було укладено договір
оренди  нежитлових приміщень № 05/01/07
(далі- Договір).

Договір
оренди був укладений на 35 місяців , без нотаріального посвідчення.

Відповідно до п.1 1  Договору орендодавець здає  орендарю
в оренду напівпідвальне приміщення загальною площею 60 кв. м. , яке
знаходиться в м. Дніпропетровську, по вул.. Глінки, 16 для використання під
кафе бар.

Відповідно до п. 3.2 Договору  орендар зобов 'язується своєчасно здійснювати
оплату за орендоване приміщення .

Оплата за орендоване приміщення орендатор
виплачує орендну плату один раз в місяць. Вартість орендної плати за місяць
складає 2040 грн.

Відповідно до п. 5.1.4 Договору
орендодавець має право достроково розірвати договір у разі  порушення орендатором строків внесення оплати
більш чім на місяць.

Як вбачається з матеріалів справи,  26.09.2007 р. позивач отримав від відповідача
додаткову угоду № 1 до Договору № 05/01/07 від 01.01.2007 р. у якій
повідомлялося , що у зв 'язку з тим, що у позивача є заборгованість  по орендній платі за серпень і  вересень 2007 р. він розриває договір в
односторонньому порядку на підставі п. 5.1.4
Договору.

Свої зобов'язання щодо сплати орендної
плати позивач виконував неналежним чином, припускався прострочення платежів .
Лише 28.09.2007 р. позивач здійснив оплату за оренду по договору від  01.01.2007 р. за № 05/01/07  за вересень 2007 р. , що підтверджується
квитанцією від 28.09.2007 р. № 101.

Згідно ч. 1 ст.
173 Господарського кодексу України господарським  визнається
зобов'язання,  що  виникає
між суб'єктом  господарювання та
іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених
Господарським  кодексом,  в силу
якого  один  суб'єкт
(зобов'язана  сторона,  у
тому  числі боржник)  зобов'язаний
вчинити  певну дію
господарського   чи
управлінсько-господарського
характеру  на користь іншого
суб'єкта (виконати  роботу,  передати
майно,   сплатити гроші, надати
інформацію тощо),  або утриматися від
певних дій,  а інший суб'єкт (управнена
сторона,  у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно
до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та
інші учасники  господарських
відносин  повинні  виконувати
господарські  зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів,  договору, а
за відсутності   конкретних   вимог
щодо  виконання  зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання
господарських   договорів застосовуються
відповідні положення  Цивільного  кодексу
України  з урахуванням
особливостей, передбачених Господарським
кодексом України.

Статтею
629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно
ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння
відмова  від  зобов'язання
або одностороння зміна  його  умов
не  допускається,  якщо
інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов  договору  та
вимог  цього  Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до   звичаїв   ділового
обороту  або  інших
вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно
ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених  змістом  зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно
до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися у
встановлений строк.

Згідно
п. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У
відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Згідно статті 43 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім  переконанням, що грунтується на всебічному,
повному і об"єктивному  розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким
чином, суд вважає вимоги позивача є необгрунтованими, не підтвердженими
доданими до матеріалів справи доказами,
та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно
до статті 44 та статті 49 Госпордарського процесульного кодексу України,
витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, покладаються на позивача.

Керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 782
Цивільного кодексу України,  ст.ст. 1, 4,
12, 22, 33, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити
в задоволенні позовних вимог .

Суддя

І.А. Рудовська

Рішення
підписано 15.05.2008 року