ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2008 р. Справа № 55/65-08

вх. № 1866/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Телевізійного заводу "Електрон" - Дочірнє підприємство Відкрите акціонерне товариство "Концерн-Електрон", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа Електроленд", м. Х-в

про стягнення 583312,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Телевізійний завод "Електрон" - Дочірнє підприємство Відкрите акціонерне товариство "Концерн-Електрон", м. Львів, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа Електроленд", м. Х-в, 465696,00 грн. основного боргу, 18623,80 грн.- 3% річних, 98992, 25 грн. інфляційних нарахувань та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору № 47/2006 від 29.06.06 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 березня 2008 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 07 квітня 2008 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 07 квітня 2008 року представника відповідача, враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також те, що у сторін необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на інший день та здійснення запиту до Головного управління статистики для уточнення юридичної адреси відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 квітня 2008 р. було відкладено розгляд справи на 13 травня 2008 р.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 13 травня 2008 р. було продожено строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК України, до 13 червня 2008 р.

21 квітня 2008 р. позивач надав до суду письмові пояснення, в яких вказує на те, що здійснення поставок на виконання умов договору поставки № 47/2006 від 29.06.06 р. підтверджується посиланням у накладних, доданих до позовної заяви, на контракт, що свідчить про договірні зобов"язання сторін, а також на рахунки з відповідними реквізитами, в яких є посилання на договір № 47/2006 від 29.06.06 р., в довіреностях вказуються реквізити накладних та рахунків, в актах звірки взаєморозрахунків від 01.11.06 р . та 01.04.07 р. є посилання на договір № 47/2006 від 29.06.06 р. , а також позивач зазначає про те, що відповідно до п.1 Угоди про реструктуризацію заборгованості відповідач визнає свою заборгованість саме за договором № 47/2006 від 29.06.06 р. у сумі 499578,00 грн., що за мінусом поверненого товару становить ціну позову. Позивач надав до суду належним чином засвідчені копіі рахунків- фактури, які долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 травня 2008 р. було відкладено розгляд справи на 03 червня 2008 р.

30 травня 2008 р. позивач надав до суду клопотання, в якому просить суд провести судове засідання без участі представника позивача, у зв"язку з неможливістю останнього прибути у призначене судове засідання, а також вказує суду на те, що між сторонами не укладалось інших договорів в письмовій чи усній формі, окрім договору № 47/2006 від 29.06.06 р. та просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Представник позивача у призначене судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою, суду не надав, причини неявки суду не повідомив.

Судом перевірено юридичну адресу відповідача, згідно довідки Головного управління статистики у Харківській області станом на 16 квітня 2008 року юридична адреса відповідача - 61075, м. Харків, вул. Молодіжна, 90, саме на вказану адресу судом направлялись процесуальні документи, а також на фактичну адресу вказуну у позовній заяві.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами .

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

29 червня 2006 р. між Телевізійним заводом "Електрон" - Дочірнє підприємство Відкрите акціонерне товариство "Концерн-Електрон", м. Львів (далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа Електроленд", м. Х-в (далі відповідач) було укладено договір поставки № 47/2006, у відповідності до умов якого позивач зобов"язався виготовити та забезпечити поставку телевізорів "Електрон", а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплати товар в порядку, визначеному цим договором. Пунктом 1.2. договору передбачено, що номенклатура, ціна товару та його загальна кількість вказується у видаткових накладних, які мають силу специфікації, додаються до договору та є його невід"ємною частиною. Пунктом 3.2 договору передбачено, що ціна договору складається з суми вартості партій товару, поставлених позивачем напротязі строку дії цього договору, і визначається на підставі видаткових накладних. Пунктами 3.6.2 та 3.6.3 договору сторонами узгоджений порядок розрахунків, якій здійснюється відповідачем шляхом сплати вартості реалізованого товару кожні 10 днів з дати поставки товару, остаточний розрахунок відповідач повинен здійснити не пізніше 60-ти календарних днів з дати поставки товару. Згідно з пунктом 3.6.4 договору , у разі невиконання умов договору відповідачем щодо оплати товару, позивач має право на повернення товару. Пунктом 6.1 договору передбачений строк дії договору, а саме договір є укладеним з моменту підписання та діє до 31 грудня 2006 р., але не раніше повного виконання зобов"язань сторонами за договором.

На виконання умов вказаного договору позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 916578, 00 грн., що підтверджується видатковими накладними № ГПВВ-00520 від 29.06.06 р., № ГПВВ-00707 від 30.08.06 р., № ГПВВ-00708 від 30.08.06 р., № ГПВВ-00881 від 29.09.06 р., № Е-00001033 від 30.10.06 р. Вказані накладні підписані обома сторонами.

У графі підстава вищевказаних накладних зазначеі рахунки- фактури № Е-00001054 , № Е-00000896, №Е-00000700, №РАХН-00540, належним чином засвідчені копії яких долучені судом до матеріалів справи.

З боку відповідача товар був отриманий уповноваженою особою на підставі довіреностей ЯМЗ№ 961833 від 26.06.06 р., ЯМЖ№706506 від 28.08.06 р., ЯМУ№966503 від 29.09.06 р., ЯМУ № 966572 від 30.10.06 р., які видані на отримання цінностей від ДП ВАТ "Концерн- Електрон"- ТЗ Електрон.

Щодо здійснення позивачем поставки за договором № 47/2006 від 29.06.06 р. позивач на вимогу суду надав письмові пояснення, в яких зазначив, що здійснення поставки саме на виконання договору № 47/2006 від 29.06.06 р підтверджується посиланням у накладних, доданих до позовної заяви, на контракт, що свідчить про договірні зобов"язання сторін, а також на рахунки з відповідними реквізитами, в яких є посилання на договір № 47/2006 від 29.06.06 р., в довіреностях вказуються реквізити накладних та рахунків, в актах звірки взаєморозрахунків від 01.11.06 р . та 01.04.07 р. є посилання на договір № 47/2006 від 29.06.06 р. , а також позивач зазначає про те, що відповідно до п.1 Угоди про реструктуризацію заборгованості відповідач визнає свою заборгованість саме за договором № 47/2006 від 29.06.06 р. у сумі 499578,00 грн., що за мінусом поверненого товару становить ціну позову. Також позивач зазначив у своїх поясненнях, що між сторонами не укладалось інших договорів в письмовій чи усній формі, окрім договору № 47/2006 від 29.06.06 р.

Відповідачем було оплачено товар лише частково на суму 417000,00 грн. , що підтверджується витягами банку за 25.12.06 р. на суму 39000 грн., за 22.12.06 р. на суму 61000 грн., за 27.11.06 р. на суму 100000 грн., за 10.10.06 р. на суму 60000 грн., за 22.08.06 р. на суму 27000 грн., за 01.09.06. р. на суму 15000 грн.за 29.08.06 р. на суму 35000 грн., за 15.08.06 р. на суму 80000 грн., в графі призначення платежу вказано:"сплата за телевізори згідно накладної № 520 від 29.06.06 р. та згідно накладної 881 від 29.09.06 р.". Також відповідачем за згодою позивача було частково повернено товар на загальну суму 33882,00 грн. на підставі накладних на повернення № ВП-0089 від 06.03.07 р. на суму 7011,00 грн. та № ВП-0131 від 14.03.07 р. на суму 26871 грн., які підписані обома сторонами, що свідчить про отримання вказаного товару з боку позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією № 077/16 від 29.01.07 р., а також з листом вих. № 077/71 від 28.04.07 р. з вимогою перерахувати залишену заборгованість за отриманий товар. Докази направлення вказаних листів додані позивачем до позовної заяви. Проте відповідач на звернення позивача не відреагував та грошові кошти не перерахував.

Позивачем до матералів справи надано угоду про реструктуризацію заборгованості, у відповідності до п.1 якої відповідач визнає свою заборгованість саме за договором № 47/2006 від 29.06.06 р. у сумі 499578,00 грн., що за мінусом поверненого товару становить ціну позову.

З приводу зазначеного позивач на вимогу суду надав письмові пояснення, в яких зазначив про те, що в п. 2 Угоди, внаслідок взаємної помилки сторін невірно вказаний рік (2006) дат графіку, до яких відповідач зобов"язався погасити заборгованість за договором № 47/2006 від 29.06.06 р. З огляду на це, умови п. 2 договору в частині реструктуризації боргу, на думку позивача, не мають юридичного значення та не несуть за собою будь-яких правових наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що датою укладання угоди про реструктуризацію заборгованості є 01 березня 2007 року, в пункті 2 вказаної угоди визначено графік погашення заборгованості та вказано 2006 рік. Крім того в п.4 вказаної угоди зазначено про те, що угода набирає чинності з моменту її підписання і діє до 30.04.2006 року". Тобто при укладанні вказаної угоди сторонами було помилково вказано рік-2006, зазначену помилку сторонами виправлена не було, тобто фактично не досягнуто згоди щодо визначення графіку погашення заборгованості та станом на час звернення позивача до суду -13 березня 2008 року заборгованість відповідачем не погашено.

Також між сторонами було складено акт звірки взаєморозрахунків від 01.11.06 р., в якому вказано про те, що станом на 01.11.06 р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 47/2006 від 29.06.06 р. складала 699578 грн., та акт звірки взаєморозрахунків від 01.04.07 р., де зазначена заборгованість відповідача у сумі 465696 грн. Вказані акти звірки взаєморозрахунків підписані обома сторонами та скріплені печатками позивача та відповідача.

Таким чином, відповідач не виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару, внаслідок чого у нього виникла забогованість на суму 465696,00 грн.(сума основного боргу) перед позивачем, що і стало підставою позивачу для звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Позивачем надано до матеріалів справи копію заяви ТЗ "Електрон"- ДП ВАТ "Концерн-Електрон" з вимогами до боржника від 16.05.08 р № 077/10 по справі №Б-48/45-08, які складають заборгованість відповідача за договором № 47/2006 від 29.06.06 р. у сумі 583 312,05 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивач являється конкурсним кредитором, заборгованість у відповідача перед позивачем виникла до порушення провадження у справі №Б-48/45-08 про банкрутство (провадження у справі про банкрутство порушено 14 березня 2008 року), розрахунок заявлених інфляційних здійснено позивачем в період з серпня 2006 року по лютий 2008 року та 3% річних в період з серпня 2006 року по лютий 2008 року

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено про те, що факт поставки позивачем товару відповідачу та отримання відповідачем товару підтверджено належними доказами. Враховуючи викладені позивачем обставини, враховуючи твердження позивача про те, що між сторонами інших договорів не укладалось, враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі, оскільки судом було утоворено всі необхідні умови відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення боргу у сумі –465696,00 грн. правомірна та обгрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, позовна вимога щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у сумі 98992,25 грн. та 3% річних у сумі 18623,80 грн. за прострочення виконання грошового зобов"язання підлягають задоволенню як правомірні.

У відповідності зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625, ст. 629 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа Електроленд", м. Х-в(61075, м. Харків, вул. Молодіжна, 90; факт. адреса: 61075, м. Харків, вул. 17 партз"їзду, 38 а, код 32674980, п/р 2760 у ХОФ АКБ УСБ м. Харкова, МФО 351016 ) на користь Телевізійного заводу "Електрон" - Дочірнє підприємство Відкрите акціонерне товариство "Концерн-Електрон", м. Львів (79000, м. Львів, вул. Стороженка, 32, п/р 3294 у ВАТ "Електрон Банк" м. Львова, МФО 325213, код 32969709) 465696,00 грн. основного боргу, 18623,80 грн. 3% річних, 98992, 25 грн. інфляційних нарахувань, 5833,12 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 05 червня 2008 року.

Суддя Гребенюк Н.В.