ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№
9/481/07-ЗН

Вищий господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого, судді                              Стратієнко Л.В.,

суддів
Грека Б.М., Козир Т.П.

розглянувши
у відкритому

судовому
засіданні

касаційну
скаргу
Миколаївської міської ради

на

рішення
господарського суду
Миколаївської області від 03.07.2007 року

у справі
№ 9/481(07)-ЗН

за
позовом
приватного підприємця ОСОБА_1

до
комунального підприємства "Миколаївське

міжміське бюро технічної інвентаризації"

про
визнання права власності

за
участю представників сторін:  від
позивача -ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.
відповідача -не з'явився
скаржника -не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Миколаївської області від 3 липня 2007 року (суддя
І.Філінюк) позов задоволено, визнано за приватним підприємцем ОСОБА_1 право
власності на самочинно збудовану адміністративну будівлю літ. "О-1",
площею 420,9 кв.м., загальною площею 371,7 кв.м., основною площею 311,4 кв.м.
та погріб літ. Опд площею 3,7 кв.м., розташовану за адресою: м. Миколаїв, пр.
Леніна, 77.

В
касаційній скарзі Миколаївська міська рада, посилаючись на неправильне
застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права,
зокрема, статті 11110 Господарського процесуального кодексу України,
просить прийнятий у справі судовий акт скасувати, а справу передати на новий
розгляд до господарського суду Миколаївської області.

У
відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення а
рішення суду -без змін.

Заслухавши
представників позивача, розглянувши матеріали справи, доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування господарським судом Миколаївської області
норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У
відповідності зі статтею 4 ГПК України рішення з господарського спору
повинно прийматися у відповідності з нормами матеріального і процесуального
права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими
господарським судом.

Рішення
господарського суду Миколаївської області від 03.07.2007 року обґрунтовується
посиланням на статтю 376 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Проте,
з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, оскільки він зроблений
без урахування вимог законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Як
встановлено господарськими судами та вбачається з матеріалів справи, позивач на
підставі договорів купівлі-продажу від 15.02.2002 року, від 29.05.2002 року,
від 11.08.2006 року та від 09.02.2007 року придбав квартири №№ 2,4,7,12 за
адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 77.

В
подальшому позивач на закріпленій за власниками житлових приміщень будівельного
кварталу № 178 (рішення виконкому Миколаївської міської ради депутатів
трудівників № 301 від 17.02.1956 року) земельній ділянці самочинно побудував
адміністративну будівлю літ. "О-1", площею 420,9 кв.м., загальною
площею 371,7 кв.м., а згодом заявив вимогу про визнання за ним права власності
на вказане майно.

Задовольняючи
позов, місцевий господарський суд не звернув увагу на те, що згідно з частиною
3 статті 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена
для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно. За цих обставин суду належало з"ясувати,
чи вирішував компетентний орган за зверненням позивача питання про надання
останньому земельної ділянки розташованої під збудованим нерухомим об'єктом,
такого цільового призначення, яке передбачає можливість будівництва на ній.

Згідно
з пунктом 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого
2002 року №7/5, реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють
комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах
визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Отже,
відповідно до вказаного положення комунальне підприємство "Миколаївське
міжміське бюро технічної інвентаризації" здійснює лише реєстрацію прав
власності на нерухоме майно і не може бути відповідачем щодо позовних вимог про
визнання права власності на спірне нерухоме майно.

Разом
з тим, суд відповідно до вимог статті 24 ГПК України не притягнув до участі у
справі особу, яка має відповідати за даним позовом - Миколаївську міську раду,
адже підставою її касаційної скарги було заперечення права власності позивача
на адміністративну будівлю літ. "О-1", площею 420,9 кв.м., загальною
площею 371,7 кв.м., розташовану за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 77, з
огляду на те, що земельна ділянка, на якій здійснене самочинне будівництво, в
силу статей 12, 83 Земельного кодексу України знаходиться у розпорядженні
Миколаївської міської ради, а оскаржуване рішення безпосередньо впливає на її
права стосовно цієї ділянки, оскільки обмежує її право вільно нею
розпоряджатися.

Крім
того, судом не було досліджено кому належить право власності або користування
земельною ділянкою і обсяг цього права, на якій знаходиться спірна
адміністративна будівля, не з'ясував чи не зачіпає угода права і охоронювані
законом інтереси інших осіб.

Отже,
прийняття господарським судом Миколаївської області рішення від 03.07.2007
року, що стосується прав і обов'язків особи, яка не була залучена до участі в
справі, є в силу пункту 3 частини 2 статті 11110 Господарського
процесуального кодексу України підставою для його скасування і передачі справи
на новий розгляд до суду першої інстанції.

При
новому розгляді справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене,
більш ретельно з'ясувати права і обов'язки сторін у спірних правовідносинах, і
в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону вирішити спір.

З
урахуванням наведеного, керуючись статтями 1115, 1117,
1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Миколаївської міської ради задовольнити.

Рішення
господарського суду Миколаївської області від 3 липня 2007 року у справі №
9/481(07)-ЗН скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського
суду Миколаївської області в іншому складі суду.

Головуючий,
суддя

Л.Стратієнко

Суддя

Б.Грек

Суддя

Т.
Козир