ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.08                                                                                 Справа № 16/118.

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Технаука», м. Луганськ

до Фермерського господарства «Поніт», с. Верхня Покровка, Старобільський район Луганська область

про визнання дій неправомірними.

Суддя Шеліхіна Р.М.

При секретарі судового засідання Шапошниковій О.М.

За участю представників сторін:

Від позивача –Мельянченко С.В., дов. від 01.07.08. №219,

Чернявський П.Г., дов. від 17.05.08.,

Від відповідача –Грабар О.В., дов. від 27.06.08.,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: заявлена вимога про визнання неправомірними дій відповідача по укладенню договорів оренди земельних ділянок з власниками. Також позивач просить визнати неправомірними дії відповідача, направлені на перешкоджання доступу позивача до земельних ділянок.

Відповідач відзивом від 23.06.08. проти позову заперечує і вказує на законність своїх дій по укладенню договорів оренди земельних ділянок з власниками і на законність дій по користуванню на праві оренди спірними земельними ділянками.

Позивач запереченням від 04.07.08. №3 вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача, викладених у відзиві.

Представник позивача надав суду листа від 04.07.08. №2, яким змінив позовні вимоги, і просить суд визнати право власності позивача на незавершене виробництво врожаю озимих культур на орендованих земельних ділянках і зобов’язати відповідача припинити дії по забороні доступу до земельних ділянок і пошкодженню врожаю.

Суд не приймає змін позовних вимог, заявлених позивачем у судовому засіданні 07.07.08., оскільки такі зміни порушують правила ст.22 ГПК України, якою передбачено право позивача до винесення судом рішення змінити підставу або предмет, а в даному випадку позивачем змінено і підставу і предмет заявлених у позові вимог.

Таким чином, позовними вимогами по справі є визнання неправомірними дій відповідача по укладенню договорів оренди земельних ділянок та дій щодо перешкоджання доступу позивача до земельних ділянок.

Між позивачем як орендарем та мешканцями с. Верхня Покровка Старобільського району Луганської області громадянами Капустяновим В.М. та Капустяновою Т.П. як власниками укладено договори оренди земельних ділянок - обидва від 20.06.03. та зареєстровано у встановленому законом порядку, на підставі яких орендар (позивач) отримав у тимчасове користування –строком на 4 роки, до 31.12.07. –6,10га ріллі та 6,11га ріллі відповідно по кожному договору з обов’язковим щорічним внесенням орендної плати в сумі 525,10грн. по кожному договору.

В межах строку дії договорів позивач, користуючись орендованими земельними ділянками, засіяв землю озимими культурами для збору врожаю в період літа 2008 року, тобто, по закінченню строку дії договорів і на підставі умов пункту 2.4 вказаних договорів, а саме: сторони домовились, що у разі закінчення дії договору до закінчення польових робіт, термін дії договору –термін оренди земельних ділянок - продовжується до повного завершення збирання врожаю. Такі умови містяться в обидва договорах.

Таким чином, позивач правомірно засіяв орендовані площі озимими культурами для збирання врожаю влітку 2008 року.

Всупереч умовам укладених з позивачем договорів оренди земельних ділянок щодо продовження терміну оренди до збирання врожаю власники землі - громадяни Капустянов В.М. та Капустянова Т.П. передали у січні 2008 року свої земельні ділянки, орендовані та засіяні озимими культурами позивачем, в оренду іншій особі –Фермерському господарству «Поніт»(відповідач), про що укладено договори між відповідачем та власниками земельних ділянок від 16.01.08. і зареєстровані у встановленому законом порядку. На підставі укладених договорів відповідач отримав у строкове платне користування на умовах оренди земельні ділянки з посівами позивача.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, стверджуючи про те, що відповідач, користуючись правами орендаря засіяних позивачем земельних ділянок, перешкоджає позивачеві провести збір врожаю з земельних ділянок, мотивуючи створені перешкоди правом оренди. У зв’язку з відсутністю можливості зібрати врожай позивач просить суд визнати дії відповідача по укладенню договорів оренди земельних ділянок неправомірними і заборонити відповідачеві чинити перешкоди по збиранню врожаю, оскільки незібраний врожай є власне незавершене виробництво позивача.

Відповідач відзивом від 23.06.08. вважає себе неналежним відповідачем, а також вказує на недотримання позивачем процесуальних підстав для звернення з даним позовом до суду, у зв’язку з чим просить припинити провадження у справі на підставі правил п.1ст.80 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані ними докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до норми ст.19 Основного Закону держави –Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України - захист цивільних прав та інтересів судом кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Даною нормою встановлено способи захисту прав, які повинні бути дотримані особою, що звертається до суду за захистом, а саме: способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З матеріалів позову вбачається, що позивач не намагається визнати недійсними дії відповідача по створенню перешкод при збиранні врожаю, і не намагається визнати неправомірною передачу засіяних ним земельних ділянок іншій особі –відповідачу (з урахуванням правил підвідомчості у розгляді спору). Позивач не просить у зв’язку з неправомірністю передачі іншій особі засіяних ним земельних ділянок захистити своє право власності на врожай.

Зважаючи на суть заявлених вимог, і на приписи ст.11,16,22,509 ЦК України та правила правового інституту оренди землі, позивач намагається захистити своє порушене право у спосіб, не передбачений законом, та звертаючись до тієї особи, яка мала право на укладення договорів оренди в якості орендаря.

Позивач також не просить визнати незаконними дії відповідача по створенню перешкод у користуванні власним майном.

У разі звернення позивача з вимогою визнати неправомірними дії громадян –власників землі по передачі в оренду засіяних земельних ділянок, справа підлягала б припиненню на підставі правил п.1 ст.80 ГПК України. Адже, передати чи не передати землю в оренду і чи є для цього обмежуючі умови (або обов’язки перед позивачем), що витікають із діючих правовідносин з приводу оренди землі, - зобов’язаний вирішувати власник землі, тому, доводи відповідача про припинення провадження у справі безпідставні. При цьому слід вказати, що у разі укладеного та зареєстрованого у встановленому законом порядку чинного договору оренди земельної ділянки з умовами про пролонгованість дії оренди до збору врожаю, власник землі не має права укласти договір оренди земельної ділянки і передати в оренду іншій особі (відповідачу) засіяну позивачем землю. В протилежному випадку, за порушення умов договору для власника землі настає відповідальність, передбачена Законом України «Про оренду землі»та Земельним кодексом України.

Відповідач після отримання від власників землі –громадян Капустянова В.М. та Капустянової Т.П. земельних ділянок в оренду на підставі укладених договорів оренди земельних ділянок є правомірним орендарем цих земельних ділянок згідно презумпції істинності укладеного договору (ст.204 ЦК України) і має право використовувати орендовану землю відповідно до умов договору.

Таким чином, дії, які порушують право позивача і підлягають припиненню, не полягають в укладенні договорів оренди земельних ділянок, адже кожна особа має право укласти договір на свій розсуд, користуючись при цьому власним добровільним волевиявленням, тому вимоги позову - визнати дії відповідача по укладенню договорів оренди земельних ділянок неправомірними - слід залишити без задоволення, оскільки спосіб захисту порушеного права обрано позивачем не у відповідності до вимог закону.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.11,16,204 ЦК України, керуючись ст.ст.22,33,34,43,49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити у позові.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення підписане 11.07.08.

Суддя                                                                                 Р. Шеліхіна