РІШЕННЯ

"13"
травня 2008 р.

Справа №
4/42-956

Господарський суд Тернопільської області

у
складі

Розглянув
справу

За позовом: Прокурора Теребовлянського району в інтересах
держави в особі Міністерства аграрної політики України в особі Державного
підприємства “Кобиловолоцький спиртовий завод” с. Кобиловолоки,
Теребовлянського району, Тернопільської області.

до
відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1

про стягнення 2 918 грн. 06 коп.

За участю
представників сторін:

прокурора: прокурор Савка М.В., посвідчення №16,
представник обласної прокуратури.

позивача: не з'явився.

відповідача: не з'явився.

Суть справи:

В розпочатому
судовому засіданні прокурору процесуальні права та обов'язки, передбачені ст.
ст. 20, 22, 29, 81-1 ГПК України, роз'яснено.

Прокурор
Теребовлянського району в інтересах держави в особі Міністерства аграрної
політики України в особі Державного підприємства “Кобиловолоцький спиртовий
завод”, с. Кобиловолоки, Теребовлянського району, Тернопільської області,
звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до
відповідача -Приватного підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_1про стягнення 2 918 грн. 06
коп. заборгованості та заявив клопотання про вжиття запобіжних заходів щодо забезпечення
позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Ухвалою про
порушення провадження по справі від 14.03.2008р. прийнято позовні матеріали до
розгляду та призначено судове засідання на 01.04.2008р. Клопотання про
забезпечення позову відхилено за необґрунтованістю.

Відповідач
відзиву на позов суду не представив, участь повноважного представника в судових
засіданнях не забезпечив.

Ухвали про
порушення провадження у справі від 14.03.2008р. та про відкладення розгляду
справи від 01.04.2008р., направлені на адресу відповідача, зазначену в позовній
заяві за №1287 від 01.10.2007р. та у довідці Відділу державних реєстраторів
Тернопільської міської ради за №537/02-2 від 11.04.2008р., повернуті поштовим
відділенням «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується відтиском
його штемпеля на довідках, датованих 18.04.2008р. та 06.05.2008р., долучених до
поштових конвертів.

Ухвалами про
відкладення розгляду справи від 01.04.2008р. та від 11.04.2008р. розгляд справи
відкладався на 11.04.2008р. та на 13.05.2008р. для надання можливості
відповідачу прийняти участь у розгляді справи та подати додаткові докази.

Технічна
фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України
не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника
прокуратури.

Спір розглянуто
у відповідності до ст. 75 ГПК України по наявних у справі матеріалах.

Розглянувши
матеріали справи, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до
ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки  виникають
із  дій  осіб,
що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб,
що  не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

- як
встановлено проведеною прокуратурою Теребовлянського району перевіркою,
відповідач - приватний підприємець ОСОБА_1, на підставі усної домовленості,
зобов'язався поставити Державному підприємству “Кобиловолоцький спиртовий
завод” для потреб виробництва лабораторне обладнання згідно із замовленням та
виставленими рахунками;

- на підставі
виставлених рахунків та погоджених цін ДП “Кобиловолоцький спиртовий завод”
перерахувало на рахунок постачальника 9636грн. 31коп., що підтверджується
копіями платіжних доручень та банківських виписок, долучених до матеріалів
справи;

- відповідно до
ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобов'язання одна  сторона (боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання, що
виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться;

-
взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як
взаємовідносини, що випливають із договору купівлі-продажу, згідно якого та в
силу ст. 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього
певну грошову суму.

Як свідчать
матеріали справи, відповідач згідно із замовленням та виставленими рахунками на
підставі видаткових накладних №РН-0000020 від 22.04.2005р., №РН-0000034 від
25.06.2005р. та №49 від 27.07.2005р. здійснив часткову поставку товару
(лабораторного обладнання для потреб виробництва) на суму 6718грн. 25коп.,
допустивши перед ДП “Кобиловолоцький спиртовий завод” станом на 01.06.2007р.
заборгованість на суму 2918грн. 06коп. недопоставленого товару, у зв'язку з чим
18.07.2006р. ПП ОСОБА_1 була направлено претензія за №285, яка останнім
залишена без розгляду та виконання.

Відповідно до
ч. 1 ст. 670 ЦК України - якщо продавець передав покупцеві меншу кількість
товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право
вимагати   передання кількості товару,
якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його  оплати, а якщо він оплачений, - вимагати
повернення сплаченої за нього грошової суми.

Приймаючи до
уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а судом не
здобуто жодних доказів, які б свідчили про поставку відповідачем товару на суму
2918грн. 06коп. або погашення ним заявленої суми позову, а тому позовні вимоги
про стягнення з Приватного підприємця ОСОБА_1,АДРЕСА_12918грн. 06коп.
заборгованості за недопоставлений товар, підлягають до задоволення як такі, що
доведені позивачем у відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України належними і
допустимими доказами і неоспорені відповідачем.

Державне мито
та інші судові витрати згідно ст. 49 ГПК України та Декрету Кабінету Міністрів
„Про державне мито” покладаються на відповідача.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1:

- на користь
Державного підприємства “Кобиловолоцький спиртовий завод” с. Кобиловолоки,
Теребовлянського району, Тернопільської області, ідент. код 00375088 -2918 (дві
тисячі дев'ятсот вісімнадцять) грн. 06 коп. боргу.

3. Стягнути з
Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1:

- в дохід
Державного бюджету України 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118
(сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

Накази видати після вступу рішення у
законну силу.

На рішення
господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати
апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня
підписання рішення "_23_" _05_ 2008 року через
місцевий господарський суд.

Суддя