ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.07.08

Справа № 2/231-08.

За позовом: Приватного виробничого комерційного підприємства «Авангард - Н»,

м. Суми

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУНЗЕ - Будіндустрія»,

м. Суми

про стягнення: 82105 грн. 13 коп.

Суддя Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Петен Я.Л.

За участю представників:

позивача – Нигроєнко І.Л.

відповідача – Кисельов В.М.

Суть спору: позивач просив суд стягнути з відповідача 82105 грн. 13 коп. заборгованості, з них: 79752 грн. – основного бору, 343 грн. 38 коп. інфляційних збитків, 148 грн. 87 коп. – 3 % річних та 1860 грн. 88 коп. – пені, відповідно до договору № 5 від 03.01.2008р., укладеного між сторонами, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Позивач подав клопотання від 17.06.2008р. про забезпечення позову, в якому просить суд накласти арешт на грошові кошти та майно відповідача в межах позовних вимог, оскільки невжиття таких заходів може утруднити та унеможливити рішення суду.

Судом було розгялнуто клопотання позивача про забезпечення позову, і ухвалою від 26.06.2008р. по справі № 2/231-08 зазначене клопотання було частково задаволено; накладено арешт на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ФРУНЗЕ - Будіндустрія» в межах позовних вимог та судових витрат – 83044 грн. 18 коп.

Приватне виробниче комерційне підприємство «Авангард - Н» подало заяву про уточнення та збільшення позовних вимог № 35 від 01.07.2008р., де просить суд стягнути з відповідача 83898 грн. 93 коп. заборгованості, з них: основний борг в сумі 79752 грн., пеня в сумі 2782 грн. 45 коп., інфляційні збитки в сумі 1017 грн. 83 коп. та 3 % річних в сумі 346 грн. 65 коп., і суд прийняв цю заяву до розгляду у судовому засіданні.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, але подав заяву про скасування забезпечення позову № 437 від 14.07.2008р., де просить суд скасувати забезпечення позову, а саме арешт, накладений ухвалою господарського суду Сумської області від 26.06.2008р. по справі № 2/231-08 на грошові кошти ТОВ «Фрунзе - Будіндустрія» в сумі 83044 грн. 18 коп., посилаючись на те, що 24.06.2008р. між сторонами у справі був укладений договір № 35, відповідно до умов якого відповідач за заявками позивача постачає бетон на загальну суму до 300000 грн. і станом на 14.07.2008р. відповідач за вказаним договором поставив позивачу бетон на загальну суму 109038 грн. 88 коп, що підтверджує, на думку відповідача, існування договірних взаємовідносин між сторонами і спростовує той факт, що відповідач ухиляється від виконання розрахунків з позивачем; також відсутня будь-яка загроза того, що відповідач здійснить відчуження належного йому майна чи коштів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши представника позивача суд встановив:

03.01.2008р. між Приватним виробничим комерційним підприємством «Авангард - Н» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРУНЗЕ - Будіндустрія» було укладено договір № 5 на виконання у 2008 році комплексу будівельних робіт на об‘єкті «Реконструкція управління Пенсійного фонду України в Роменському районі», відповідно до переліку робіт, зазначеного у формах «КБ-2в». Загальна вартість договору з урахуванням ПДВ становить 249237 грн. 60 коп.

Відповідно до п. 3.1 договору № 5 від 03.01.2008р. відповідач здійснює оплату у розмірі 100 % загальної вартості договору, укладеного між сторонами, на банківський рахунок позивача у наступному порядку: щомісячні платежі у розмірі вартості виконаних робіт, у затвердженій сторонами довідці про вартість виконаних робіт «КБ-3», не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем виконання робіт.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ним, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, протягом березня – квітня 2008р. були виконані будівельні роботи, по яких сторонами у справі були погоджені та підписані довідки про вартість виконаних робіт «КБ-3» та акти приймання виконаних робіт «КБ-2в», оригінали яких досліджені судом у судовому засіданні, а копії приєднано до матеріалів справи.

Згідно п. 3.1 договору № 5 від 03.01.2008р. відповідач мав оплатити виконані позивачем у березні роботи в розмірі 22153 грн. 20 коп. не пізніше 15.04.2008р., а виконані позивачем у квітні місяці роботи в розмірі 57598 грн. 80 коп. – не пізніше 15.05.2008р.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

І, відповідно до поданих позивачем матеріалів, останнім було належним чином виконано умови договору № 5 від 03.01.2008р., укладеного між сторонами, відповідач в свою чергу прийняв виконані роботи позивачем за вказаним договором, про що свідчать підписані ним довідки про вартість виконаних робіт «КБ-3» та акти приймання виконаних робіт «КБ-2в», але зазначену вартість виконаних позивачем робіт за квітень – березень 2008р. у зазаначені у договорі терміни не сплатив, чим порушив умови укладеного між сторонами договору.

Таким чином, станом на 30.05.2008р. заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи становить 79752 грн., що повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: розрахунком позовних вимог, довідками про вартість виконаних робіт «КБ-3» за березень та квітень 2008р. та актами приймання виконаних робіт «КБ-2в» за березень та квітень 2008р.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач порушив терміни розрахунків по договору № 5 від 03.01.2008р., укладеного між сторонами.

Оскільки відповідач доказів сплати боргу за зиконані позивачем роботи суду не подав, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 79752 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Майнова відповідальність за прострочку платежу передбачена п. 9.2 договору № 5 від 03.01.2008р. та Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» № 543/96 від 22.11.1996р., з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України відповідачу була нарахована пеня у розмірі 2782 грн. 45 коп., що підтверджується розрахунком суми позову та пені. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 2782 грн. 45 коп. правомірні і підлягають задоволенню.

Ст. 625 Цивільного кодексу України, визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не передбачено інший розмір відсотків. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 346 грн. 65 коп. та 1017 грн. 83 коп. збитків від інфляції правомірні і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за виконані роботи в розмірі 83898 грн. 93 коп., з них: 79752 грн. основного боргу, 2782 грн. 45 коп. пені, 1017 грн. 83 коп. інфляційних збитків, 346 грн. 65 коп. 3 % річних.

Щодо заяви відповідача про скасування забезпечення позову № 437 від 14.07.2008р., то суд, розглянувши зазначену заяву та додані до неї матеріали, в її задоволенні відмовляє, оскількі договірні відносини, на які посилається відповідач у заяві, виникли між сторонами у справі по іншому цивільно-правовому договору.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 68, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУНЗЕ - Будіндустрія» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) про скасування забезпечення позову № 437 від 14.07.2008р. – відмовити.

2.          Позов задовольнити.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУНЗЕ - Будіндустрія» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь Приватного виробничого комерційного підприємства «Авангард - Н» (40009, м. Суми, Білопільське шосе, 11, ) 79752 грн. основного боргу, 2782 грн. 45 коп. пені, 1017 грн. 83 коп. інфляційних збитків, 346 грн. 65 коп. 3 % річних, 838 грн. 99 коп. витрат по держмиту та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 18.07.2008р.

СУДДЯ О.Ю. СОП’ЯНЕНКО