ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2008 р.

№ 29/338

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя:

Першиков Є.В.

судді

Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2008р.

у справі

господарського суду

№29/338

Донецької області

за позовом

державного підприємства "Донецька залізниця"

до

відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

про

за участю представників сторін:

позивача –

відповідача –

стягнення 1 768,00грн.

пр. Ніколаєв О.С. –дов. №Н-01/2547 від 16.07.08р.

пр. Фурсова Е.А. –дов. №09-18/1308 від 28.12.07р.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2007 року державне підприємство "Донецька залізниця" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за невиконання плану перевезень №725 по залізницях призначення за червень 2007 року в розмірі 3 660,80грн.

Клопотанням від 26.02.2008р. державне підприємство "Донецька залізниця" уточнило позовні вимоги та просило господарський суд Донецької області стягнути з відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" штраф за невиконання плану перевезень №725 по залізницях призначення у червні 2007 року в сумі 1 768,00грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.02.2008р. (суддя Гаврищук Т.Г.) позовні вимоги задоволенні в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача штраф за невиконання плану перевезень вантажів по залізницях призначення за червень 2007 року в сумі 1 768,00грн., посилаючись на те, що позивачем правомірно згідно з вимогами п.106 Статуту залізниць України нараховано відповідачеві штраф за невиконання плану перевезень по залізницях призначення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відкрите акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення господарського суду Донецької області від 27.02.2008р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважало, що господарським судом першої інстанції оскаржуване рішення прийняте при порушенні норм матеріального та процесуального права.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2008р. (судді Шевкова Т.А., Діброва Г.І., Стойка О.В.) рішення господарського суду Донецької області скасовано частково, в частині стягнення штрафу за невиконання плану перевезень вантажів по залізницям призначення в сумі 1 352,00грн. нарахованого за обліковою карткою №725 за червень 2007року. В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 27.02.2008р. у справі № 29/338 залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, відкрите акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення і постанову по справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові і доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, що 22.12.2005р. між державним підприємством "Донецька залізниця" та відкритим акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" укладено договір №545 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, за умовами якого позивач зобов'язався приймати до перевезення вантажі відповідача, для чого подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами та заявками вантажовідправника, а також надавати додаткові послуги, які пов'язані з перевезенням вантажу, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався у встановлені строки пред'являти позивачу місячні плани перевезень, заявки на подачу вагонів та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Загальні умови перевезення визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються до них.

Статут залізниць України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. У даному випадку, міжнародні перевезення вантажу здійснюються відповідно до правил міжнародних договорів, які відповідно ст.9 Конституції України та ст.10 Цивільного кодексу України є частиною національного законодавства України.

Одним із таких багатосторонніх договорів є Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951р.

Згідно п.3.1 Правил планування перевезень експортних, імпортних та транзитних вантажів планування даних перевезень здійснюється залізницями відправлення у порядку, викладеному у п.2 цих Правил. Пунктом 2.1 вказаних Правил визначено, що місячне планування перевезень вантажів у межах України, на експорт у треті країни та країни СНД, у Латвійську Республіку, Литовську Республіку та Естонську Республіку (далі - країни Балтії) здійснюється на підставі замовлень відправників у порядку, встановленому цими Правилами.

Згідно пп.4 п.106 Статуту залізниць України за невиконання плану перевезень по залізницях призначення вантажовідправник сплачує штраф за вагон (контейнер) у розмірі однієї добової ставки за користування вагоном (контейнером). При цьому Статут визначає, що Правила –це нормативний акт, що конкретизує передбачені цим Статутом положення, які регламентують участь та обов'язки сторін у процесі перевезення вантажів.

Норми Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення не дають підстав вважати, що до спірних правовідносин не можуть застосовуватись вищевказані нормативні акти, які не суперечать цій Угоді. Крім того, згідно ст.3 §1 Угоди кожна сторона учасниця угоди зобов'язана здійснювати перевезення всіх вантажів, крім визначених у ст.4, на умовах цієї Угоди, якщо, зокрема, перевезення передбачене у плані перевезень вантажів залізницею відправлення, якщо діючі на залізниці відправлення внутрішні правила не визначають іншого порядку.

Відповідно до ст.7 §6 Угоди відправник вантажу зобов'язаний у накладній на перевезення вантажу вказати вихідні прикордонні станції переходу (перетинання державного кордону), які і визначають залізницю призначення на території України.

Стаття 36 Угоди передбачає, що за відсутності в даній Угоді необхідних положень застосовуються положення, викладені у внутрішніх законах і правилах відповідної країни, залізниця якої є учасницею даної Угоди.

Пункт 6.7 Правил планування перевезення вантажів (із змінами, внесеними Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 12.09.2005р. №540), який встановлює порядок обліку виконання плану перевезень в обліковій картці, передбачає, що дані про навантаження на залізниці призначення вказуються для всіх вантажів тільки у вагонах (контейнерах) і тільки для залізниць України у графах 10-15 облікової картки. Для експортних вантажів вказуються залізниці, які передають вантаж за кордон. Недовантаження на залізниці призначення за декаду визначається як сума недовантажень на окремі залізниці за вилученням загального недовантаження за декаду.

За планом №725 на червень 2007року відповідач заявив перевезення на експорт 27 850 тон вантажу у 429 вагонах, який до кінця місяця був змінений до 47 665тон у 758 вагонах. Залізниця узгодила план перевезення №725 з урахуванням його змін до вказаного обсягу. Згідно п.6.3 Правил планування перевезення вантажів весь обсяг був розбитий на середньодобові норми перевезення. Заповнення облікової картки №725 та результати перевезення здійснювалися згідно п.6.5.3 Правил, тобто подекадно, з урахуванням виконання норм щодобового завантаження.

Судами встановлено, що з даних облікової картки №725 вбачається, що з поданих під завантаження 853 вагонів відповідач завантажив 677 вагона, з запланованих до перевезення 47 665тн вантажу у 758 вагонах відповідач завантажив 43 150тн, тобто план перевезень за місяць відповідачем не був виконаний, недовантажено 81 вагон (4 515тн вантажу).

В першій декаді червня 2007р. передбачалося до перевезення 12 363тн у 195 вагонах, фактично відповідачем було відвантажено 11 981тн у 185 вагонах, недовантажено 382тн у 10 вагонах, по залізницях призначення недовантаження - 30 вагонів. Так, через Південно-Західну залізницю (зі станціями переходу Хоробичи, Могильов-Подільський) заплановано 34 вагона, фактично перевезено 12 вагонів, недовантаження склало 22 вагона, через Донецьку залізницю (зі станціями переходу Красна Могила, Квашино) заплановано 34 вагона, фактично перевезено 26 вагонів, недовантаження склало 8 вагонів.

Позивачем за невиконання плану перевезень вантажів №725 по залізницям призначення у першій декаді нарахований штраф за 20 вагонів (з урахуванням невиконання загального плану в кількості 10 вагонів) у розмірі 20,80грн. за кожен вагон, всього у сумі 416,00грн.

Відповідач відмовився від оплати даної суми, оскільки вважає її нарахованою безпідставно.

Позивачем облікова картка №725 за червень 2007 року в частині виконання обліку плану перевезень у І декаді червня 2007 року оформлена з дотриманням п. 6.7 Правил планування перевезень вантажів та визнана судами попередніх інстанцій як належний доказ.

В другій декаді червня 2007 року планом передбачалося перевезення 14 473тн у 229 вагонах, фактично відповідачем було перевезено 15 307тн у 239 вагонах. По залізницях призначення недовантаження склало 59 вагонів.

Позивачем нарахований штраф за невиконання плану перевезень вантажів по залізницям призначення за 59 вагонів у сумі 1 227,20грн.

В третій декаді червня 2007 року планом передбачалося до перевезення 20829тн у 334 вагонах, фактично відповідачем було перевезено 15 862тн у 253 вагонах, недовантаження склало 4 967тн, 81 вагон. По залізницям призначення недовантаження склало 87 вагонів.

Позивачем нарахований штраф за невиконання плану перевезень вантажів по залізницях призначення за недовантаження 6 вагонів, враховуючи невиконання загального плану в кількості 81 вагон, штраф за третю декаду склав 124,80грн.

Враховуючи норм Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, та того, що згідно ч.4 п.106 Статуту залізниць України відповідальність настає за невиконання плану перевезень по залізницях призначення, а п.6.7 Правил планування перевезень вантажів стосується обліку виконання плану перевезення вантажів на залізниці, які передають вантажі за кордон, таким чином суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, а саме ч.4 п.106 Статуту залізниць України та п.6.7 Правил планування перевезень вантажів, та правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу за невиконання плану перевезень по залізницям призначення у І декаді червня 2007 року в сумі 416,00грн., тому рішення господарського суду в цій частині було залишено без змін судом апеляційної інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач в позовній заяві посилається на те, що план перевезень вантажів не виконаний у другій декаді по Південній залізниці (із станціями переходу Тополі, Козача Лопань) –46 вагонів, по Південно-Західній залізниці (із станціями переходу Хоробичи, Могильов–Подільський) - 13 вагонів; у третій декаді по Донецькій залізниці (із станцією переходу Красна Могила, Квашино) –61 вагон, по Південно-Західній залізниці призначення –26 вагонів та нарахував відповідачу за невиконання плану перевезень по залізницям призначення по обліковій картці №725 за другу та третю декаду червня 2007року штраф у сумі 1 227,20грн. та 124,80грн. відповідно.

Позивачем в обліковій картці №725 облік виконання плану перевезень вантажів здійснений по Південно-Східній, С.Кав, Горьківській, Приволзькій, Південно-Уральській, Литовській, Латвійській, Молдавській, Білоруській, Азербайджанській, Узбецькій, Клг, Грузинській, Естонській, Казахській, Туркменській залізницям, тоді як штраф за невиконання плану перевезень нарахований по Південно-Західній, Південній та Донецькій залізницям.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що облікова картка №725, яка надана позивачем у якості доказу своїх вимог про стягнення штрафу за невиконання плану перевезень вантажів, частково складена з порушенням п.6.7 Правил планування перевезень вантажів. Згідно даного пункту в графах 10-15 облікової картки для експортних вантажів вказуються залізниці, які передають вантажі за кордон, замість цього працівниками залізниці в облікових картках вказані залізниці призначення, а саме ті закордонні залізниці, на які прямував вантаж.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що господарським судом поза увагою залишено факт порушення позивачем при плануванні перевезень експортних вантажів положень Правил планування перевезень вантажів та здійснення обліку виконання плану перевезень, встановлених пунктами 6.1, 6.7 цих Правил, також те, що в замовленнях відповідача прийнятих залізницею не вказувалися залізниці, які передають вантаж за кордон.

При наявності даних обставин, Донецький апеляційний господарський суд дійшла до висновку, що наданими в підтвердження позовних вимог доказами, а саме обліковою карткою №725 не доведено невиконання відповідачем плану перевезень у другій та третій декадах червня 2007 року по залізницям призначення Південно-Західній, Південній та Донецькій, тому облікова картка №725 не визнана як належний доказ, яким підтверджується невиконання відповідачем плану перевезень за планом №725 у другій та третій декадах червня 2007 року та правомірність нарахування штрафу у сумі 1352грн.00коп. (2 декада - 1227грн.20коп та 3 декада - 124грн.80коп.).

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", оскільки судом апеляційної інстанції повно досліджені всі обставини даної справи, їм надана належна правова оцінка та прийняте обґрунтоване та правомірне судове рішення.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.04.2008р. у справі №29/338 залишити без змін.

Головуючий           Є. Першиков

Судді           Т. Данилова

І. Ходаківська