Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2008 р.
Справа № 33/220-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. ,  Барбашова С.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю
представників сторін:

позивача - Чумака Ю.А. (дов. № 127 від 08.01.08р.)

відповідача -
ОСОБА_1. (дов. № б/н від 13.09.06р.)

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу Комунального підприємства «Водоканал»Лозівської міської ради, м. Лозова,
Харківська область (вх. № 1075 Х/3) на рішення господарського
суду Харківської області від 09.04.08р. по справі                        № 33/220-07

за
позовом Комунального
підприємства «Водоканал»Лозівської міської ради, м. Лозова, Харківська область

до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, м. Лозова, Харківська область

про визнання договору укладеним, -

встановила:

У червні 2007
року Комунальне підприємство «Водоканал»Лозівської міської ради звернулось до
господарського суду Харківської області з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про визнання договору № 264 від
08.05.2007р. на відпуск води із комунального водопроводу і прийом стоків в
комунальну каналізацію укладеним між позивачем та відповідачем. Крім того,
позивач просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі.

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 09.11.2007 р. по справі № 33/220-07
провадження у справі припинено з тих підстав, що згідно з наданим позивачем
проектом спірного договору послуги ним мають надаватися ОСОБА_1не як
підприємцю, а як фізичній особі, що в свою чергу з урахуванням вимог ст.ст. 1,
2, 21 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 4, 128
Господарського кодексу України, ст. ст. 2, 24, 51 Цивільного кодексу України
унеможливлює участь фізичної особи ОСОБА_1., як сторони по справі в господарському
судочинстві; а  позивач в обґрунтування
своїх вимог не надав доказів того, що правовідносини між ним та відповідачем
пов'язані з господарською діяльністю останнього та інше.

Постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 09.01.2008 року по справі
33/220-07 апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу господарського суду від
09.11.2007 року скасовано, а справу передано на розгляд господарського суду
Харківської області.

В процесі
розгляду справи позивач звернувся до господарського суду із заявою від
18.02.2008р. в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в
якій просив уточнити позовні вимоги та спонукати відповідача укласти договір №
264 від 08.05.2007 року на відпуск води із комунального водопроводу та прийом
стоків в комунальну каналізацію для нежитлового приміщення № 5 за адресою:
АДРЕСА_1 з КП «Водоканал».

Рішенням
господарського суду Харківської області від 09.04.08р. по справі № 33/220-07
(суддя Лаврова Л.С.) в позові відмовлено з тих підстав, що актом державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію закінченого реконструйованого об'єкта,
нежитлове приміщення -консультаційний центр з недержавного пенсійного
страхування, не прийнято до експлуатації, а доказів фактичного виведення
квартири відповідача до нежитлового приміщення позивач не надав.

Позивач з
рішенням господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій
вважає, що судом не в повному обсязі з'ясовані обставини, які мають значення
для справи, а висновки, викладені у рішенні такими, що не відповідають
матеріалам справи, в зв'язку з чим просить дане рішення скасувати та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
факт переведення житлового приміщення за адресою:АДРЕСА_1 в нежитлове
підтверджується наявними у справі рішенням Лозівської міської ради Харківської
області VI сесії V скликання № 103 від 21.08.2006р. та Актом робочої комісії
про готовність закінченого будівництвом об'єкта для пред'явлення державної
приймальної комісії від 05.09.2007р.

Відповідач у
своїх запереченнях на апеляційну скаргу вважає оскаржене позивачем рішення
законним, обґрунтованим та таким, що повністю відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, в зв'язку з чим просить залишити його без змін.

17.06.2008р. на
адресу Харківського апеляційного господарського суду від Комунального
підприємства «Водоканал»Лозівської міської ради надійшло клопотання, в якому
позивач просить суд витребувати в Лозівському бюро технічної інвентаризації
Харківської області витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно,   а саме приміщення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1, а також
долучити даний витяг до матеріалів справи.

Розглянувши
дане клопотання, колегія суддів вважає, що задоволенню воно не підлягає,
оскільки необхідності витребування вказаного документу немає, а у справі
достатньо доказів, щоб розглянути її по суті за наявними в ній матеріалами.

В судовому
засіданні 17.06.2008р. оголошено перерву до 24.06.2008р. до 12:00 год.

Заслухавши
уповноважених представників позивача та відповідача, які підтримали свої
позиції у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши
наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої
інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення,
колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать
матеріали справи, на підставі договору купівлі - продажу № 38 від 02.04.2003 р.
ОСОБА_1придбала квартиру в будинку АДРЕСА_1

17.06.2003р.
рішенням № 386 Х сесії ХХІV скликання Лозівської міської ради Харківської
області «Про надання дозволу підприємцю ОСОБА_1на використання  житлового приміщення»СПДФО ОСОБА_1., як
підприємцю, було надано дозвіл на використання житлового приміщення за
адресою:АДРЕСА_1 для організації консультативного центру з недержавного
пенсійного страхування.

21.08.2006 р.
рішенням № 103 VI сесії Лозівської міської ради Харківської області V скликання
означену квартиру вирішено перевести у нежитлове  приміщення та зобов'язано гр. ОСОБА_1укласти
договори про надання комунальних послуг безпосередньо з відповідними службами.

Із матеріалів
справи також вбачається, що 10.05.2007 р. на адресу КП «Водоканал»надійшла
заява від ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності від імені СПД-ФО ОСОБА_1.,
про необхідність укласти договір на надання послуг з централізованого
водопостачання холодної води та водовідведення до нежилого приміщення № 5 між
ОСОБА_1та КП «Водоканал».

Відповідно до
вимог частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні
послуги»відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних засадах.

14.05.2007р.
позивачем на адресу ОСОБА_1 було направлено два екземпляри проекту договору за
№ 264 від 08.05.07 р. на відпуск води з комунального водопроводу та прийом
стоків в комунальну каналізацію для надання послуг до нежилого приміщення № 5,
в якому ОСОБА_1оформлена як «Субабонент»,
оскільки нежитлове приміщення № 5 знаходиться в багатоквартирному
будинку, де абонентом є Комунальне підприємство «Дирекція єдиного
замовника»Лозівської міської ради.

05.06.2007р. на
адресу позивача від ОСОБА_1 надійшла заява про неможливість укладання відповідачем
договору на запропонованих позивачем умовах, оскільки вони не відповідають
вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Разом з цим,
уповноваженою відповідачем особою - ОСОБА_1 запропоновано позивачеві укласти
договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та
водовідведення нежилого приміщення № 5 на основі типового Договору у
відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і водовідведення та типового Договору про надання
таких послуг, затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005р. за № 630.

Таким чином,
умови договору за № 264 від 08.05.2007р., проект якого був запропонований
позивачем, залишились між сторонами у справі неврегульованими.

Враховуючи
вказане, а також те, що відповідач на протязі тривалого часу всіляко уникає та
ухиляється від укладання Договору з КП «Водоканал»на відпуск води із
комунального водопроводу та прийом стоків в комунальну каналізацію для
нежитлового приміщення АДРЕСА_1 позивач у відповідності з частиною 7 статті 181
Господарського кодексу України,
отримавши від уповноваженої особи відповідача відмову укласти Договір №
264 від 08.05.2007р., був змушений звернутись до господарського суду Харківської
області з позовними вимогами про спонукання відповідача укласти цей Договір.

Приймаючи
оскаржене рішення господарським судом встановлено, що актом державної
приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого реконструйованого
об'єкта, нежитлове приміщення -консультаційний центр з недержавного пенсійного
страхування, не прийнято до експлуатації. Враховуючи вказане, а також те, що
позивач не надав доказів фактичного переведення квартири відповідача до
нежитлового приміщення, господарський суд дійшов до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Але з такими
висновками господарського суду не може погодитись колегія суддів апеляційної
інстанції, оскільки згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до
чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив
справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Проте оскаржене
рішення суду першої інстанції зазначеним вище вимогам не відповідає, оскільки
суд при його прийнятті не взяв до уваги обставини, суттєві для розгляду цього
спору, не з'ясував дійсні права та обов'язки сторін, а також не врахував наявні
у справі фактичні докази, надані позивачем в підтвердження переведення спірного
приміщення до стану нежитлового та існування всіх правових підстав для
спонукання відповідача до укладення Договору з КП «Водоканал»на основі проекту,
запропонованого позивачем.

Перевіряючи
законність та обґрунтованість оскарженого рішення в межах ст. 101
Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів встановлено, що
02.04.2003р. згідно договору купівлі-продажу, який за своєю правовою природою є
правовстановлюючим документом, гр. ОСОБА_1купила квартиру АДРЕСА_1

Відповідно до
ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності
до вимог статті 182 Цивільного кодексу України, якою передбачений порядок
державної реєстрації прав на нерухомість, та в порядку, визначеному тимчасовим
положенням про Порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого Міністерством юстиції України наказом від 07.02.2002 р. №
7/5  (заєєстр. 18.02.2002 р. за №
157/6445), квартира за вказаною адресою зареєстрована як нерухоме майно, що
належить на праві власності ОСОБА_1.

Матеріали
справи також свідчать про те, що 22.04.2003р. ОСОБА_1звернулась до Лозівського
міського голови Харківської області із заявою про надання дозволу про
використання квартири за вказаною адресою для організації консультативного
центру по недержавному пенсійному страхуванню, адже з 12.12.2000р. відповідач є
господарюючим суб'єктом, що підтверджується наявними у справі виписками з ЄДР
юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Рішенням № 386
від 17.06.2003 р. X сесією XXIV скликання Лозівської міської ради Харківської
області СПД-ФО ОСОБА_1., як суб'єкту господарювання, надано  дозвіл на використання житлового приміщення
за вищевказаною адресою для організації консультативного центру з недержавного
пенсійного страхування та зобов'язано відповідача розробити відповідну
проектно-кошторисну документацію. При цьому, пунктом 3 даного Рішення СПД-ФО
ОСОБА_1зобов'язано у разі припинення господарської діяльності за означеною
адресою привести вказане приміщення у стан, придатний для використання у якості
житлового.

При цьому,
колегія суддів вважає необхідним зазначити залишену поза увагою господарського
суду відсутність доказів в підтвердження того, що фактично відповідач не має на
меті використовувати спірне приміщення для здійснення вищевказаної
господарської діяльності, або доказів припинення такої діяльності і приведення
спірного приміщення у стан житлового.

21.08.2006р.
Лозівська міська рада Харківської області VI сесії V скликання прийняла рішення
за № 103 «Про переведення квартири, яку раніше було дозволено використовувати
для розміщення об'єкту невиробничої сфери у нежиле приміщення», згідно з
пунктом 1 якого, АДРЕСА_1 що належить гр. ОСОБА_1., була переведена в нежитлове
приміщення № 5. Водночас,  гр.
ОСОБА_1зобов'язано укласти договори про надання комунальних послуг
безпосередньо з відповідними службами.

Відповідно до
пункту 6 та підпункту 6.6. «Положення про порядок переведення жилих приміщень і
будинків в нежитлові для розміщення об'єктів невиробничої сфери в новій
редакції», затвердженого рішенням XVI сесії V скликання Лозівської міської ради
Харківської області № 341 від 27.04.2007р., після прийняття рішення міської
ради про переведення до житлового фонду власник приміщення зобов'язаний в
місячний після виведення квартири або жилого будинку з житлового фонду укласти
договори з відповідними підприємствами на оплату експлуатаційних витрат та
комунальних послуг, які пов'язані з поточним утриманням нежитлового приміщення.
Проте, такі докази в матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані.

05.09.2007р.
нежитлове приміщення № 5 після перепланування і реконструкції було визнано прийнятим
від генерального підрядника і готовим для представлення державній комісії, про
що було складено відповідний акт робочої комісії закінченого будівництвом
об'єкта для пред'явлення державній приймальній комісії від 05.09.2007р. Отже,
вказаний об'єкт державною приймальною комісією
до   експлуатації прийнятий не
був.

Разом з цим, з
урахуванням застереження, яке міститься у рішенні Лозівської міської ради
Харківської області за № 103 від 21.08.2006р., колегія суддів вважає необхідним
зазначити, що неприйняття в експлуатацію закінченого реконструйованого об'єкта
- нежитлового приміщення № 5, не впливає на обов'язок відповідача укласти
відповідний Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної
води та водовідведення з відповідною службою, якою в даному випадку є КП
«Водоканал».

Таким чином,
факт переведення квартири відповідача до стану нежитлового приміщення,
залишився останнім не спростованим.

Пунктами 3, 7
ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються
за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами
щодо окремих видів договорів. Укладення господарського  договору є обов'язковим для сторін, якщо існує
пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади  або
органів  місцевого самоврядування.

В силу положень
статті 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»та статті 19
Закону України «Про житлово-комунальні послуги»
послуги з водопостачання та водовідведення можуть надаватися лише на
підставі договору.

Згідно з
пунктом 3.1. Статуту КП «Водоканал», затвердженого Рішенням Лозівської міської
ради Харківської області XXXI сесії XXIV скликання від 01.04.2005 р.  за № 1023, основною метою та предметом
діяльності підприємства є забезпечення потреб населення та інших категорій
споживачів питною водою, а також приймання і очищення стоків від перелічених
суб'єктів.

Отже, колегія
суддів визначає, що оскільки КП «Водоканал»є виконавцем послуг з водопостачання
та водовідведення для населення та інших категорій споживачів у м. Лозова
Харківської області, тому згідно з вимогами пункту З частини 2 статті 21 Закону
України «Про житлово-комунальні послуги»зобов'язано підготувати та укласти
зі  споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг.

Разом з цим,
споживач -СПД-ФО ОСОБА_1., в силу положень пункту 1 частини 3 статті 20 Закону
України «Про житлово-комунальні послуги», зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем,  так як отримує або має намір отримувати
житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення до нежилого
приміщення № 5.

Відповідно до
пунктів 1-4 статті 181 Господарського кодексу України укладення  господарських
договорів  допускається у
спрощений  спосіб,  тобто
шляхом  обміну  листами,
факсограмами, телеграмами, телефонограмами  тощо, а також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом
не  встановлено спеціальні вимоги
до  форми
та  порядку  укладення
даного виду договорів.
Проект  договору може бути
запропонований будь-якою  з сторін.  У разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка
одержала проект договору, у разі згоди з його умовами  оформляє
договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає  один
примірник  договору  другій
стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний
строк після одержання договору.

За  наявності
заперечень  щодо  окремих
умов договору сторона, яка
одержала проект договору,
складає  протокол розбіжностей,
про що робиться  застереження  у
договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні  два
примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

При цьому
пунктом 7 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що якщо
сторона, яка одержала протокол розбіжностей стосовно умов договору, заснованого
на  державному  замовленні
або  такого, укладення якого є
обов'язковим для сторін на підставі закону,
або сторона - виконавець  за  договором,
що  в установленому порядку
визнаний монополістом на певному ринку
товарів (робіт, послуг), яка
одержала  протокол  розбіжностей,
не  передасть у зазначений
двадцятиденний  строк  до суду
розбіжності,  що залишилися
неврегульованими,  то пропозиції   другої
сторони  вважаються прийнятими.

Вказане
положення кореспондується зі ст. 649 Цивільного кодексу України, відповідно до
якої розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі
правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим,
органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом,
вирішуються судом.

З урахуванням
того, що відносини між учасниками у сфері надання послуг з водопостачання та
водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах, відповідач через
свого уповноваженого представника звернувся до позивача із заявою від
10.05.2007р. про необхідність укласти договір на надання послуг з
централізованого водопостачання холодної води та водовідведення до нежилого
приміщення № 5 між СПД-ФО ОСОБА_1та КП «Водоканал».

Позивач у
відповідь на заяву відповідача запропонував йому для укладання проект договору
№ 264 від 08.05.2007р., розроблений на основі рекомендованого зразку договору
на відпуск води із комунального водопроводу та прийом стоків в комунальну
каналізацію, передбаченого додатком № 4 до «Правил користування системами комунального
водопостачання та водовідведення в містах і селищах України», затверджених
наказом Держжилкомунгоспу України 01.07.1994р. за № 65 та зареєстрованих у
Мін'юсті 22.07.1994р. за № 165/374.

Пункт 1.2.
вказаних Правил… передбачає, що вони є обов'язковими для Водоканалу і усіх
абонентів, які користуються комунальними водопроводами і каналізацією,
незалежно від їх відомчої приналежності та форм власності.

Згідно з
частиною 3 статті 184 Господарського кодексу України укладення господарських
договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з
додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом
викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами
статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених
нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

В силу положень
пункту 4 статті 179 Господарського кодексу України при    укладенні
господарських  договорів  сторони
можуть визначати зміст договору на основі типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках,  передбачених законом, іншим органом державної
влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови.

Відповідач,
05.06.2007р. через свого представника повідомив позивача про неможливість
укладання Договору на запропонованих у проекті умовах, оскільки вони не
узгоджуються з положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та
в свою чергу запропонував позивачеві укласти договір про надання послуг з
централізованого постачання холодної води та водовідведення нежилого приміщення
№ 5 на основі типового Договору, форма якого визначена Правилами надання послуг
з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового Договору про надання таких послуг, затверджених
Постановою КМУ від 21.07.2005р. за № 630.

Колегія суддів
визначає, що оскільки відносини між позивачем і відповідачем у справі пов'язані
з господарською діяльністю останнього, запропонований відповідачем типовий  договір не може бути основою для укладання
договору КП «Водоканал»з власником нежитлового приміщення № 5 -суб'єктом
господарювання - ОСОБА_1., так як за своєю правовою природою не може регулювати
правовідносини сторін у справі  і
передбачає надання виконавцем послуг з постачання води та водовідведення
виключно власникам (наймачам, орендарям) квартир та членів їх сімей або
власникам будинків садибного типу та членів їх сімей.

Окрім того,
колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що внутрішньобудинкові
мережі водопостачання та водовідведення АДРЕСА_1 де знаходиться нежитлове
приміщення № 5, перебувають на балансі Комунального підприємства «Дирекція
єдиного замовника»Лозівської міської ради Харківської області (далі -КП «ДЄЗ»).

Майно, в тому
числі мережі водопостачання та водовідведення, що перебувають на балансі
позивача, передано КП «ДЄЗ»в оперативне управління згідно рішення Лозівської
міської ради Харківської області від 01.04.2005р. № 1025.

Відповідач
посилається на те, що договір про надання послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення повинен бути укладеним саме між ним та КП
«ДЄЗ», який є балансоутримувачем багатоповерхового будинку де знаходиться
спірне приміщення. При цьому, порядок укладання такого договору, на думку
відповідача, передбачено статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні
послуги».

Однак вказані
посилання не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки     даною нормою визначені особливості
укладання договорів, зокрема між власником квартири та балансоутримувачем або
уповноваженою ним особою, а не  з  власником нежитлового приміщення, яким є
відповідач.

КП «ДЄЗ»згідно
Статуту, затвердженого рішенням Лозівської міської ради Харківської області від
23.01.2006 р. № 1280, здійснює функції утримання будинків житлового фонду
міста, а згідно наявного у матеріалах справи Договору про надання послуг б/н
від 03.11.2005р.,  укладеного між КП
«Водоканал»та КП «ДЄЗ», останній виступає представником позивача та виконує
функції абонентського відділу у взаємовідносинах лише з населенням на підставі
відповідних договорів.

Статтею 1
Закону України «Про житлово-комунальні послуги»визначено, що споживач таких
послуг, це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати
житлово-комунальні послуги.

Факт звернення
відповідача до КП «Водоканал»із заявою про необхідність укладання Договору про
надання послуг з водопостачання та водовідведення свідчить про такий намір.

Таким чином,
колегія суддів вважає, що оскільки відповідач є суб'єктом підприємницької
діяльності -фізичною  особою, що має
намір використовувати спірне  нежитлове
приміщення для ведення господарської діяльності, тому в даному випадку договір
про надання послуг з водопостачання та водовідведення для даного об'єкту   повинен бути укладеним саме з КП
«Водоканал»на основі рекомендованого зразка Договору, затвердженого Правилами
користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і
селищах України. Більш того, згідно з пунктом 12.1. цих Правил… договір на
водопостачання та водовідведення може бути укладено на вимогу Водоканалу з
любим водокористувачем.

Твердження
відповідача про те, що підприємницька діяльність у спірному приміщенні ним поки
що не здійснюється, а є лише намір його використання для організації
консультативного центру по недержавному пенсійному страхуванню, не приймаються
колегією суддів до уваги, оскільки не можуть бути підставою для відмови
позивачу в укладенні згаданого Договору.

Необґрунтованими
та безпідставними колегія суддів вважає також і доводи відповідача про те, що
нежитлове приміщення № 5 не може використовуватись для здійснення господарської
діяльності, оскільки Державною приймальною комісією, створеною відповідно до
Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого Постановою КМУ 22.09.2004р. за № 1243, дане приміщення не
прийнято до експлуатації. На думку колегії суддів, вказані посилання не
стосуються предмету спору у даній справі, а із матеріалів справи вбачається, що
саме відповідач звернувся до КП «Водоканал»з пропозицією укласти вказаний
договір для надання вказаних послуг до нежитлового приміщення № 5, незалежно
від того яким чином воно використовується. А оскільки не погодився з умовами
договору, запропонованими КП «Водоканал», надіслав позивачу свої умови на
основі типового договору, форма якого визначена Правилами…, затвердженими  Постановою КМУ від 21.07.2005р. за № 630, не
звертаючи уваги на те, що вказаний типовий договір  передбачає надання житлово-комунальних послуг
саме для житлових приміщень.

Більш того,
колегією суддів апеляційної інстанції з'ясовано, що господарський суд не
врахував того факту, що запропонований позивачем Договір № 264 від 08.05.2007р.
є типовим і обов'язковим для всіх споживачів незалежно від їх відомчої
приналежності та форм власності, а його зміст відповідає характеру
правовідносин сторін та визначає всі істотні умови, які передбачені для
договорів даного виду, зокрема вартість послуг водопостачання та
водовідведення, строки оплати цих послуг, обсяги відповідальності сторін та
інше. Однак відповідач, не погодившись з пунктами типового Договору,
запропонованого позивачем, надав свій проект договору про надання послуг з
водопостачання та водовідведення, положення якого не узгоджуються з вимогами
чинного законодавства та в цілому не мають суттєвого значення.

Відповідно до
вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок
доказування відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального
кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається
на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Разом з цим,
згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи,
які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином,
колегія суддів вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт
виведення квартири № 38 за адресою м. Лозова, Харківської області, мікрорайон №
1, буд. 23 з житлового фонду та набуття даним приміщенням статусу нежитлового,
а також матеріально обґрунтував правомірність своїх позовних вимог щодо
спонукання відповідача укласти Договір на відпуск води з комунального
водопроводу та прийом стоків в комунальну каналізацію саме з КП «Водоканал»в
редакції останнього, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги  підлягають задоволенню у повному обсязі, і
відповідача повинно бути зобов'язано  укласти
в редакції проекту позивача Договір № 264 від 08.05.07 р. на відпуск води з
комунального водопроводу та прийом стоків в комунальну каналізацію для надання
послуг до нежитлового приміщення № 5 з Комунальним підприємством  «Водоканал» Лозівської міської ради.

Перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до висновку, що господарським судом Харківської
області при прийнятті оскарженого рішення від 09.04.2008р. по справі № 33/220-07
було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду у
повній мірі не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна
скарга позивача підлягає задоволенню, а вказане рішення  - скасуванню.

Задовольняючи
вимоги апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне покласти
судові витрати по справі на відповідача, оскільки з його вини даний
господарський спір було доведено до суду.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 43, 44, 49, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. п. 1, 4
ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія
суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Клопотання
Комунального підприємства «Водоканал»Лозівської міської ради про витребування
додаткових документів залишити без задоволення.

Апеляційну
скаргу Комунального підприємства «Водоканал»Лозівської міської ради, м. Лозова,
Харківська область задовольнити.

Рішення
господарського суду Харківської області від 09.04.2008р. по справі № 33/220-07
скасувати та прийняти нове рішення.

Позовні вимоги
задовольнити.

Зобов'язати
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1 АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) укласти в редакції проекту позивача Договір № 264 від 08.05.2007р. на
відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків в комунальну
каналізацію для надання послуг до нежитлового приміщення № 5 з Комунальним
підприємством  «Водоканал»Лозівської
міської ради (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Степова, 3, код 33373500).

Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Водоканал»Лозівської міської
ради (64600, Харківська область, м. Лозова, вул. Степова, 3, код 33373500) -
127,50 витрат з держмита по справі та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Доручити
господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя
Демченко В.О.

Судді
Такмаков Ю.В.

Барбашова С.В.