ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2008
Справа № К25/316-07

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів
:

головуючого
Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:
Головко В.Г., Стрелець Т.Г.

при секретарі судового
засідання       Ревковій Г.О.

з участю представників сторін :

позивача: Кім
М.Б., довіреність № 77/02 від 18.04.07, предстанвик;

відповідача-1:
ОСОБА_5., довіреність №б/н  від
03.12.07,  представник;

відповідача-2:
ОСОБА_5., довіреність ВКА №820250  від
07.12.07,  представник;

відповідача-3:
ОСОБА_5., паспорт НОМЕР_1  від
28.08.02,  представник;

відповідача-4:
ОСОБА_5, довіреність ВЕО № 687549  від
08.05.07,  представник;

відповідача-5:
ОСОБА_5, довіреність ВЕО №687550  від
08.05.07,  представник;

відповідача-6: Маціюк В.М,
довіреність №811/08  від 23.05.08,  представник

розглянувши
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Кварцит-ДМ” на
рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2008р. по
справі

за позовом       Товариства з обмеженою відповідальністю
“Кварцит-ДМ”, смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області

до відповідача-1
Товариства з обмеженою відповідальністю “Горизонт”, смт. Васильківка

відповідача-2 ОСОБА_1

відповідача-3 ОСОБА_2

відповідача-4 ОСОБА_3

відповідача-5 ОСОБА_4

відповідача-6 Васильківська районна
державна адміністрація

про визнання
недійсними установчих документів

В
С Т А Н О В И В :

25.01.2006р. до
господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов товариства з
обмеженою відповідальністю “Кварцит-ДМ”
(далі ТОВ “Кварцит”) про визнання недійсними установчих документів
товариства з обмеженою відповідальністю “Горизонт”. Свої вимоги позивач
мотивував тим, що під час створення ТОВ “Горизонт”, яке у статутних документах
зазначено правонаступником колективного підприємства “Васильківська
шляхово-будівельна пересувна механізована колона”, було допущено суттєве
порушення чинного законодавства, а самі статутні документи відповідача-1
суперечать вимогам закону. На цій підставі позивач просив визнати недійсними
Статут та Установчий договір ТОВ “Горизонт” та скасувати державну реєстрацію
вказаного товариства.

Справа
неодноразово розглядалась судами різних рівнів (т2 а.с.101-111, 204-207, т4
а.с.268-272).

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 14.02.2008р. (суддя Чередко А.Є)  в задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням ТОВ “Кварцит”
звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на  неправильне
застосування судом норм матеріального та процесуального

______________________________________________________________________________

Під час
розгляду справи оголошувалась перерва з 26.05 по 2.06.2008р.

права, просило
рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги. При цьому апелянт зазначив,
що судом зроблено неправильний висновок про те, що ТОВ “Кварцит” не має права
заявляти позов про визнання недійсними статутних документів ТОВ “Горизонт” та
про те, що позивачем пропущено строк позовної давності.

У своєму відзиві відповідачі зазначили, що
рішення суду є законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши
пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши у відповідності до ст. 101 ГПК України законність і обґрунтованість
рішення у повному обсязі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав :

Під час розгляду справи встановлено такі
фактичні обставини справи.

У липні 1998р. було створено колективне
підприємство “Васильківська шляхово-будівельна пересувна механізована колона”
(далі ШПМК), заснована на власності трудового колективу (т2 а.с.20-36). На час
створення ШМПК його засновниками були 37 громадян, які відповідно до положень
Статуту ШПМК та ст. 20 Закону України “Про власність”, ст.2  Закону України “Про підприємства в Україні “,
які були чинними на той час, право колективної власності на створене
підприємство.

27.04.2001р. відбулись загальні збори
трудового колективу ШМПК на яких було прийнято рішення про перереєстрацію
колективного підприємства у ТОВ “Горизонт”. Аналогічне рішення про
реорганізацію ШМПК шляхом перетворення у ТОВ “Горизонт” було прийнято
загальними зборами ШМПК 14.05.2001р. (т1 а.с.27,28). На час проведення вказаних
зборів, у трудових відносинах з ШМПК знаходились лише гр. ОСОБА_1., ОСОБА_5.,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які займали керівні посади у зазначеному колективному
підприємству.

16.04.2001р. ці ж громадяни ОСОБА_1.,
ОСОБА_5., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали установчий договір про створення ТОВ
“Горизонт” (т1 а.с.20-25).

22.05.2001р. Статут ТОВ “Горизонт” було
перереєстровано  Васильківською районною
державною адміністрацією (т1 а.с.9-19, т2 а.с.81-82) на підставі загальних
зборів трудового колективу ШМПК від 27.04.2001р. При  цьому в п.1.1 Статуту зазначено, що товариство
створено шляхом реорганізації ШМПК.

У травні 2001р. відбулась передача активів
ШМПК до ТОВ “Горизонт” (т1 ас.25-26,30-34).

ТОВ “Кварцит” створено у лютому 1999р. На
час створення вказаного товариства його учасниками були ШМПК та Українсько-німецьке
акціонерне товариство закритого типу “Дніпро-Метал АГ” (т1 а.с.37, 88-111). В
зв'язку з наданням керівником ТОВ “Горизонт” ОСОБА_1. , який на той час був
також і керівником ТОВ “Кварцит”, документів про перереєстрацію ШМПК у ТОВ
“Горизонт”, у статутні документи ТОВ “Кварцит” 26.07.2001р. було внесено
відповідні зміни та зазначено, що учасниками товариства є ТОВ “Горизонт” і ЗАТ
“Дніпро-Метал АГ” (т1 а.с.112-113, т4 а.с.16).

Рішенням позачергових зборів учасників ТОВ
“Кварцит” від 24.04.2002р. було розглянуто та задоволено заяву ТОВ “Горизонт”
про вихід зі складу учасників (т4 а.с.17).

Суд першої інстанції, правильно встановивши
те, що реорганізація ШМПК у ТОВ “Горизонт” було проведено з порушенням приписів
чинного законодавства, а статутні документи відповідача-1 також суперечать
вимогам закону, відмовив в задоволенні позову пославшись на те, що позивач не
має права пред'являти позов про визнання недійсними статутних документів ТОВ
“Горизонт”, оскільки позивач не є учасником товариства, а тому його інтереси та
права вказані документи не порушують. Крім того, на думку суду, позивачем було
пропущено строк позовної давності.

Проте вказані висновки суду є помилковими з
огляду на таке.

ШМПК є співзасновником ТОВ “Кварцит” і, як
учасник товариства, зробило певний внесок в натуральній формі.

В узагальненні  практики розгляду судами корпоративних спорів
Верховного суду України зазначено, що між учасником товариства та створеним ним
товариством існують корпоративні відносини, та що вихід учасника з товариства
зумовлює припинення корпоративних відносин між учасником і товариством.
Правовим наслідком виходу учасника є виникнення у товариства обов'язків щодо
здійснення з ним розрахунків на його вимогу.

Таким
чином, з моменту виходу ТОВ “Горизонт” зі складу ТОВ “Кварцит” між позивачем та
відповідачем-1 виникли правовідносини щодо повернення вкладу, який зробило
ШМПК           при утворенні ТОВ
“Кварцит”. Але через невизнання ТОВ “Кварцит” тієї обставини, що

ТОВ “Горизонт”
є правонаступником ШМПК, питання щодо повернення внеску передано на розгляд
суду (т1 а.с.52-54, 77) і рішення у справі №Н32/104 до цього часу не прийнято
(т5 а.с.110).

В зв'язку з тим, що ТОВ “Кварцит” не визнає
правонаступництво ТОВ “Горизонт”, а тому і не визнає свого обв'язку повернути
вказаному товариству і внесок ШМПК, позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив розглянути законність реорганізації ШМПК у ТОВ “Горизонт” та
відновити становище, яке існувало до реорганізації свого засновника. Таким чином,
позивач обрав для захисту своїх інтересів спосіб, який не суперечить приписам
ст.55 Конституції України та ст.16 ЦК України.

З огляду на це безпідставними є посилання
відповідачів на те, що реорганізація ШМПК та створення ТОВ “Горизонт” не
порушують прав та інтересів позивача, оскільки від розгляду спору про
законність вказаних дій безпосередньо залежить існування у ТОВ “Кварцит”
обов'язку повернути внесок саме відповідачу-1.

Що стосується строків позовної давності та
суті позовних вимог, то колегія суддів виходить з такого.

З матеріалів справи вбачається, що про
наявність та зміст статутних документів ТОВ “Горизонт” могло дізнатися у липні
2001р., тобто в той час, як розглядалось питання щодо внесення змін до Статуту
позивача в звзяку з реорганізацією ШМПК. З цього ж часу позивач міг
ознайомитися зі змістом статутних документів відповідача-1, оскільки його не
було позбавлено можливості зробити це, в тому числі і шляхом звернення до
реєстратора.

В зв'язку з набранням чинності ЦК України,
у відповідності до п.6 його Прикінцевих та перехідних положень, правила про
позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких,
встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим
Кодексом.

Таким чином, до правовідносин, що виникли
між сторонами, слід застосовувати правила ЦК України про позовну давність.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну
позовну давність у три роки. Статтею 67 ЦК України передбачено, що якщо суд
визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає
захисту.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач-2 ОСОБА_1., використовуючи ту обставину, що він одночасно був
керівником позивача, ШМПК та ТОВ “Горизонт”, вчиняв дії з реорганізації ШМПК
використовуючи свою посаду та посади інших відповідачів. При цьому нове
керівництво позивача, отримало підстави оспорювати факт правонаступництво ТОВ
“Горизонт” лише під час розгляду спорів між вказаними товариствами, які
розпочались у 2002р., та ознайомлення з дійсними обставинами перереєстрації
ШМПК у ТОВ “Горизонт”. Враховуючи це, та наявність грубих порушень закону при
перереєстрації ШМПК та затвердженні Статуту ТОВ “Горизонт”, колегія суддів
вважає поважними причини пропущення позовної давності в частині вимог про визнання
недійсним Статуту товариства та скасування державної реєстрації.

Щодо суті позовних вимог, то матеріалами
справи встановлено, що громадяни ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали
16.04.2001р. установчий договір про створення ТОВ “Горизонт” не для створення
нового підприємства шляхом об'єднання своїх вкладів, а для привласнення собі
майна ШМПК, яке було засновано на власності його трудового колективу. Ця
обставина об'єктивно підтверджується діями відповідачів-2,3,4,5. Так,
задекларувавши в Установчому договорі положення про те, що кожен з відповідачів
вносить певний вклад при створенні ТОВ “Горизонт”, вказані особи не зазначили
розмір вказаних внесків. Натомість, ними же було розглянуто питання про
реорганізацію ШМПК у ТОВ “Горизонт” та передачу всіх активів колективного
підприємства до цього товариства. При цьому, у Статуті ТОВ “Горизонт”
відображено, що остане є правонаступником всіх прав колективного підприємства,
хоча учасниками новоствореного товариства є лише відповідачі. З наданих на
вимогу апеляційного суду документів, вбачається, що лише у листопаді 2002р.
відповідачі внесли грошові кошти до Статутного фонду на загальну суму 1000гр.,
в той час, як привласнене ними майно ШМПК, яке також увійшло до статутного
фонду ТОВ “Горизонт”, значно перевищують внески відповідачів (т1 а.с.30-33).
Ані під час реорганізації ШМПК, ані після утворення ТОВ “Горизонт” з колишніми
працівниками ШМПК не було врегульовано питання щодо їх прав на колективну
власність ШМПК. Більш того, під час розгляду справ за позовами колишніх
працівників ШМПК  (т1 а.с.60-63)
відпо-
відачі заперечували наявність у позивачів будь-яких прав щодо колективної
власності.
Свої заперечення
відповідачі мотивували тим, що колишні члени трудового колективу не

робили ніяких
вкладів у ШМПК, а тому не мають права на якісь відшкодування при звільненні з
підприємства.

В той же час, не зважаючи на те, що гр.
ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не вносили ніяких вкладів до ШМПК,
останні, внаслідок вчинення ними дій по реорганізації колективного
підприємства, стали власниками всього майна створеного, у відповідності до
ст.21 Закону України “Про власність” при безпосередній участі всього трудового
колективу, колективного підприємства.

Колегія суддів враховує також те, що у
відповідності до ч4 ст.35 ГПК України рішення суду з цивільної справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які
встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Як слідує з
мотивувальній частини рішення Синельніківського міськрайсуду від 27.12.2005р.
(т1 а.с.62) під час розгляду позову ОСОБА_6. до ТОВ “Горизонт” судом
встановлено, що доля позивачки ані ШМПК, ані ТОВ “Горизонт” не передавалась.
Таким чином, судом встановлено факт, що на час реорганізації ШМПК не було
врегульовано майнові відносини з колишніми працівниками колективного
підприємства.

Враховуючи викладене та з огляду на приписи
ст. 228 ЦК України укладений відповідачами-2,3,4,5 установчий договір є
нікчемним правочином, оскільки він порушує публічний порядок через свою
спрямованість на порушення конституційних прав людини і громадянина та на
заволодіння колективним майном ШМПК.

Відповідно до ч2 ст.215,216 ЦК України
визнання нікчемного правочину судом недійсним не вимагається, а сам він не
створює ніяких правових наслідків, а тому відсутні підстави для задоволення
вимог позивача в частині визнання установчого договору недійсним.

Розглядаючи вимоги позивача про недійсність
Статуту ТОВ “Горизонт” колегія суддів враховує наступне.

Станом на час створення ТОВ “Горизонт”
статтею 4 Закону України “Про господарські товариства” передбачалось, що
товариство з обмеженою відповідальністю створюються і діє на підставі
установчого договору і статуту. З огляду на нікчемність установчого договору на
час проведення реєстрації ТОВ “Горизонт” останнє не мало всіх необхідних для
реєстрації документів.

Крім того, Статут ТОВ “Горизонт” суперечить
приписам ст.4,51 зазначеного Закону, оскільки не містить складу засновників та
учасників; розмір та порядок утворення статутного фонду; порядку внесення змін
до установчих документів; розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та
порядок внесення ними вкладів.

Відповідно до ст.4 Закону відсутність
зазначених відомостей в установчих документах є підставою для відмови у
державній реєстрації товариства та визнання їх недійсними.

Безпідставним є посилання відповідачів на
те, що під час розгляду інших господарських та адміністративних справ, у
мотивувальних частинах рішень судів ТОВ “Горизонт” зазначалось як
правонаступник ШМПК, оскільки ці рішення не мають для справи №32/179
преюдиціального значення, оскільки у вказаних справах не приймали участь
стороні, що є учасниками №32/179 і, крім того, питання законності створення ТОВ
“Горизонт” у вказаних справах не розглядалась.

В той же час апеляційні вимоги про
призначення ліквідаційній комісії та встановлення порядку її роботи задоволенню
не підлягають, оскільки ці питання в позові не заявлялись, судом першої
інстанції не розглядались, що унеможливлює їх розгляд апеляційним судом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає,
що рішення суду повинно бути скасовано на підставі п4 ч1 ст.104 ГПК України
через неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального
права, а позов задоволено частково.

Оскільки апелянт не ставив питання щодо
розподілу судових витрат, колегія суддів, у відповідності до ст.49 ГПК України,
судові витрати покладає на сторони у розмірі фактично понесених ними затрат.

Керуючись ст. 101, 103 -105 ГПК України
суд, -

П
О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю “Кварцит-ДМ” задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області  від
14.02.2008р. скасувати.

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю “Кварцит-ДМ” задовольнити частково.

Визнати недійсним Статут товариства з
обмеженою відповідальністю “Горизонт” та скасувати його державну реєстрацію

Видачу відповідних наказів доручити
господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий
А.О. Логвиненко

Суддя
Т.Г. Стрелець

Суддя
В.Г. Головко

Постанову
оформлено у відповідності до вимог ст.84 ГПК України 12.06.2008р.