Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р. Справа № 29/39-08

Колегія суддів у складі:

Головуючого–судді –Пушай В.І., суддів –Плужник О.В., Барбашової С.В.

при секретарі –Карпенко Ж.М.

за участю представників сторін:

позивача – Суворова І.Л., Сорока Е.А.

відповідача –Бойчук Р.П., Вильчик Т.Б.

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. № 986Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 31.03.08 по справі № 29/39-08

за позовом ПП "СТК-РБС", м. Харків

до ПП "Лелека", м. Харків

про стягнення 17257,96 грн.,

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 31.03.2008 р. по справі № 29/39-08 (суддя - Тихий П.В.) відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішення мотивоване з тих підстав, що позивач не в повному обсязі виконав свої зобов’язання за договором, передбачені кошторисом, тому у відповідача не виникло обов’язку з оплати позивачу вартості решти виконаних позивачем робіт.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погоджується, просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі, позивач вказує на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та прийнятим з порушенням норм процесуального права. Зокрема, в матеріалах справи не міститься відомостей про те, що через канцелярію суду першої інстанції надавалась заява про залучення до справи додаткових доказів та мотиви, з яких суд їх відхилив, що суперечить нормам п.2 та п.3 ч.1 ст.84 ГПК України.

Крім того, позивач зазначає, що ним було надано документи у якості додатків до позовної заяви, але в рішенні суду ніяких обґрунтованих пояснень щодо них - не зазначено, що не відповідає ст.43 ГПК України.

Також, позивач вказує на те, що судом першої інстанції при винесенні рішення були недоведені обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими. Так, предметом позову була вимога про стягнення з відповідача збитків, які були понесені позивачем за результатами виконання додаткових, прихованих робіт, які не передбачені договором чи будь-якими іншими документами. Проведення прихованих робіт передбачено пунктами 1.12 та 1.13 Загальної частини Державних будівельних норм України. До того ж, було складено акт прихованих робіт, від підписання якого відповідач ухилявся та акт фактично виконаних робіт і витрачених матеріалів.

Крім того, позивач вказує на те, що він був вимушений призупинити виконання робіт у зв’язку із ненаданням відповідачем технічного висновку, проектно-технічної документації та креслень. При цьому, відповідачем не було надано відповідних дозволів та погоджень від органів державно-будівельного контролю, адже самовільно позивач не мав права проводити такі види робіт.

Позивач, також, просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на те, що фактична ціна робіт за договором складає 14132,40 грн., що підтверджується актом приймання за серпень 2007 р., що призводить до висновку про те, що судом першої інстанції не досліджувалися документи щодо встановлення ціни за виконання робіт за договором.

Відповідач вважає рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач, в підтвердження своїх доводів надав відзив на апеляційну скаргу в якому посилається на те, що відповідно до ст.104 ГПК України, формальна невідповідність змісту рішення суду вимогам ст.84 ГПК України, не є підставою для скасування такого рішення, якщо воно за своєю суттю є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на законі.

При цьому, відповідач зазначає, що 31 липня 2007 року між ним та позивачем був укладений договір на ремонтно-будівельні роботи №1. Згідно із зазначеним договором позивач зобов'язався виконати ремонтно-будівельні роботи за адресою м. Харків, вул. Революції, 11 та здати у встановлений термін об'єкт, відповідно до кошторисної документації, а відповідач зобов'язувався надати будівельний майданчик передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти об'єкт та сплатити їх. Згідно з п. 2.3. зазначеного договору, позивач зобов'язаний надати перелік і зміст проектно-кошторисної документації протягом одного дня з моменту укладання договору. Позивач зобов'язаний виконати всі роботи, визначені в кошторисі. Вартість робіт сторонами визначена в розмірі 12254,40 грн. Для проведення ремонтно-будівельних робіт позивачу було виплачено авансом 11190 грн. Термін проведення ремонтно-будівельних робіт відповідно до п. 9.2 договору був встановлений з 31 липня 2007 року по 14 серпня 2007 року.

Як зазначає відповідач, позивачем не було виконано робіт на суму 6944,19 грн., що підтверджується висновком експерту.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставою для скасування або зміни рішення є невиконання або невірне застосування вимог передбачених зазначеною статтею. Жодних обставин та доказів які є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду позивач не зазначив та не надав.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 31.07.2007 р. між сторонами був укладений договір на ремонтно-будівельні роботи, відповідно до умов якого позивач зобов’язався виконати ремонтно-будівельні роботи за адресою: м. Харків, вул.Революції,11 та здати у встановлений строк об’єкт, відповідно до кошторисної документації, а відповідач зобов’язався надати будівельний майданчик (фронт робіт) передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти об’єкт і оплатити їх.

Згідно п.2.3 зазначеного договору, відповідач зобов’язаний надати склад і зміст проектно-кошторисної документації протягом одного дня з моменту укладання договору. Позивач зобов’язаний виконати всі роботи, передбачені в кошторисі. При цьому, вартість робіт була визначена у сумі 12254,40 грн. Для проведення ремонтно-будівельних робіт відповідачем було сплачено позивачу у якості попередньої оплати 11190 грн. Згідно з п.9.2 вищезазначеного договору, строк проведення ремонтних робіт передбачався з 31.07.2007 р. по 14.08.2007 р.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, для проведення ремонтно-будівельних робіт відповідачем, як орендарем, була отримана згода від власника приміщення, а також, висновок від 20.06.2007 р., складений Харківською Академією Міського господарства, який був наданий підряднику «обстеження підсобних приміщень кафе «Агата»по вул. Революції, 11 у м. Харкові».

Згідно з п.4.6 договору, кінцевий термін розрахунку за виконані роботи повинен здійснюватись на протязі 3-х робочих днів після підписання акту виконаних робіт.

Крім того, відповідач свої зобов’язання за договором, передбачені кошторисом не виконав в повному обсязі: не зробив роботи, перелічені у договорі на ремонтно-будівельні роботи та локальним кошторисом, а саме підшивка стелі дошками; звільнення частини підлоги від цегли й бетону; прокладка борозен для труб у ньому; розбирання трубопроводів з водогазопровідних труб; прокладка трубопроводів водопостачання; урізання в діючі мережі трубопроводів водопостачання й опалення; очищення поверхонь швелера й труби від цементу й покриття їх антикорозійною фарбою; очищення приміщення від сміття; очищення й приведення цегли після розбирання конструкцій у придатне для повторного застосування стан; перевезення будівельного сміття –10 тон.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Термін виконання такого зобов’язання регулюється у відповідності до ст.530 ЦК України.

Відповідно до ст.844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов’язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв’язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов’язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов’язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник –його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даному випадку саме позивач (скаржник) повинен довести обґрунтованість позовних вимог.

Як вбачається з наданого до справи договору від 31.07.2007 р. сторони при укладанні зазначеного договору узгодили твердий кошторис (п.4.1. договору). Згідно п. 4.2. договору кошторис (ціна) може бути змінений за згодою сторін, що також передбачено п.3 ст. 844 ЦК України.

Позивачем не наданого жодного доказу погодження з відповідачем зміни вартості та обсягу робіт. Наданий до справи остаточний акт приймання робіт не підписаний відповідачем. На підставі викладеного вимоги позивача щодо стягнення вартості додаткових робіт та використаних будівельних матеріалів суперечать як вимогам укладеного договору, так і ст. 844 ЦК України, оскільки у разі перевищення твердого кошторису усі пов’язані з цим витрати несе підрядник.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не в повному обсязі виконані роботи, а частково виконані роботи виконані неякісно, що призвело до аварійного стану приміщення в котрому були проведені ремонті роботи, що із пояснень представників відповідача призвело до відмови в підписанні акту приймання робіт на підставі котрого, позивач ґрунтує свої вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що позивачем не були в повному обсязі виконані свої зобов’язання за умовами договору, передбачені кошторисом, а тому, у відповідача не виникло обов’язку по оплаті позивачу вартості решти виконаних позивачем робіт.

З огляду на вищевказане, висновки, викладені в рішенні господарського суду Харківської області відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а мотиви позивача з яких вони оскаржуються не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.526, 530, 844 ЦК України, ст. ст. 33, 49, 99, 101; п.1 ст.103; ст.ст.104, 105 ГПК України, судова колегія, -

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 31.03.2008 р. по справі № 29/39-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Пушай В.І.

судді Плужник О.В.

Барбашова С.В.

Повний текст постанови підписаний 23.06.2008 року.