ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2008 р.

Справа № 15/23-08-615

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.І. Бандури

суддів Л.І. Бойко, Л.В. Поліщук

при секретарі судового засідання: А.А.Арбієві

за участю представників сторін:

від позивачів –Г.В. Гузь

від відповідачів –С.Х. Кузьминський, В.В.Мазурчук

від прокуратури —не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Спільного українсько-чеського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю “Інекон-Сервіс”

та Закритого акціонерного товариства “ПІК”

на рішення господарського суду Одеської області від 26 травня 2008 року

по справі № 15/23-08-615

за позовом Військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Державного підприємства Міністерства оборони України “Південьвійськбуд”

до Закритого акціонерного товариства “ПІК” та Спільного українсько-чеського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю “Інекон-Сервіс”

про зобов’язання усунути перешкоди у здійсненні робіт

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Одеського гарнізону звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Державного підприємства Міністерства оборони України “Південьвійськбуд” про зобов'язання ЗАТ “ПІК” усунути перешкоди у здійсненні ТОВ “Нове місто”, яке є субпідрядною організацією за договором № 9/07 від 20.03.2007 р., спеціалізованих робіт з внутрішніми та зовнішніми мережами і монтажу дахової котельні на будівельному майданчику по вул. Куйбишева, 28 в м. Одесі на підставі ст. ст. 626, 629 Цивільного кодексу України.

В процесі розгляду справи, ухвалою суду від 14.04.2008 р. залучено до участі у справі в якості другого відповідача Спільне українсько-чеське підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю “Інекон-Сервіс”.

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.05.2008 р.(суддя В.С. Петров) в позові відмовлено, оскільки договір № 02/1-03 від 14.03.2003 р. про спільну діяльність з будівництва будинку по вул. Куйбишева, 28 в м. Одесі, укладений між військовою частиною А 4338 (замовник), ЗАТ “ПІК” (генпідрядник - замовник), СП “Інекон-Сервіс”, який суперечив законодавству і на виконання якого був укладений договір № 9/07 від 20.03.2007 р. та з якого у військової частини А 4338 виникли певні зобов'язання перед відповідачами визнано судом недійсним, то і відсутні підстави для задоволення позову.

Судом також за власною ініціативою визнано недійсним договір про спільну діяльність з будівництва будинку по вул. Куйбишева, 28 в м. Одесі №02/1-03 від 14.03.2003 р., укладений між військовою частиною А 4338, ЗАТ “ПІК”, Спільним українсько-чеським підприємством “Інекон-Сервіс” з мотивів його невідповідності чинному законодавству.

ЗАТ “ПІК”, не погодившись з рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, провадження у справі припинити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовні вимоги про визнання недійсним договору про спільну діяльність не заявлялись, але суд з власної ініціативи прийняв рішення та визнав його недійсним, але при цьому не були витребувані докази, що підтверджують рішення, тому доводи суду ґрунтуються лише на припущеннях без дослідження всіх обставин справи.

СП ТОВ “Інекон-Сервіс” також звернулось з апеляційною скаргою та просить рішення суду скасувати, провадження у справі припиняти з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тими ж обставинами, що і скарга ЗАТ „ПІК”. Одночасно, скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги, в зв’язку з несвоєчасним отриманням рішення, яке ухвалою апеляційної інстанції від 23.06.2008 р. задоволено згідно зі ст. ст. 53, 93 ГПК України.

Заслухавши доводи представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши надані докази та обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія встановила:

14 березня 2003 року між військовою частиною А 4338 (замовник), ЗАТ “ПІК” (генпідрядник-інвестор) та Спільним українсько-чеським підприємством “Інекон-Сервіс” (інвестор) укладено договір № 02/1-03 про спільну діяльність, предметом якого є добудова об’єкту незакінченого будівництва, розташованого в м. Одесі по вул. Куйбишева, 28 та здача його в експлуатацію.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що замовник доручає, а генпідрядник-інвестор власними силами і залученими субпідрядними організаціями виконує всі будівельно-монтажні роботи з будівництва цегельного жилого будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, згідно проектної документації в м. Одесі по вул. Куйбишева, 28, загальною площею 8160 кв.м та пред’являє його до здачі державній комісії.

Відповідно до п. п. 1.2, 2.5, 2.6 договору замовник доручає, а генпідрядник-інвестор та інвестор за рахунок власних та залучених фінансових коштів від інших інвесторів повністю здійснюють фінансування будівництва об'єкту в місті Одесі по вул. Куйбишева, 28, згідно затвердженого замовником графіку фінансування, що є невід'ємною частиною договору. Учасниками фінансування будівництва є: військова частина А 4338, ЗАТ “ПІК”, СП “Інекон-Сервіс” в розмірах та термінах, визначених графіком фінансування. Кожна зі сторін в об'ємах своєї частки фінансування може залучати інших інвесторів під свою частку в об'ємі фінансування та самостійно здійснювати взаєморозрахунки із залученими інвесторами в межах своєї частки.

Згідно з п. п. 2.8, 2.9 договору по закінченню будівництва об'єкту та здачі його в експлуатацію військова частина А 4338 (замовник) протягом 1 місяця передає ЗАТ “ПІК” (генпідряднику-інвестору) та СП “Інекон-Сервіс” (інвестору) згідно внесеним інвестиціям житлову площу та площу усіх споруд, вбудовано-прибудованих приміщень соціально-побутового, адміністративного, торгівельного та технічного призначення побудованого об'єкту за вартістю 1 кв.м фактичних витрат за номенклатурою кошторисних витрат. Розподіл житлової площі і площі вбудовано-прибудованих приміщень соціально-побутового, адміністративного, торгівельного та технічного призначення здійснюється між учасниками будівництва об’єкту через 1 місяць після початку будівельно-монтажних робіт по об’єкту.

При цьому згідно орієнтовного графіку фінансування будівництва житлового будинку в місті Одесі по вул. Куйбишева, 28, що є додатком № 1 до договору, військова частина А 4338 в рахунок своїх інвестицій виконує на умовах субпідряду, що передбачено п. 4.2.1 договору, усі внутрішні та зовнішні інженерні мережі, обладнання дахової котельної.

Відповідно до зазначеного графіку будівництва 05.09.2004р. після внесення остаточних інвестицій, складається загальний акт звірки та розподіл загальної площі згідно об'ємів інвестицій між сторонами.

Також згідно п. 4.1.6 вказаного договору військова частина А 4338 зобов’язана впродовж 1 місяця після вводу об’єкта в експлуатацію передати відповідачам долі загальної площі об’єкту у відповідності з сумами вкладених інвестицій на підставі акту звірки інвестицій.

20.03.2007 р. між 22 управлінням начальника робіт (правонаступником військової частини А 4338) та ТОВ “Нове місто” укладено договір № 9/07 на виконання спеціалізованих робіт з будівництва жилого будинку в м. Одесі по вул. Куйбишева, 28 на умовах субпідряду, за умовами якого 22 управління начальника робіт (замовник) доручає, а ТОВ “Нове місто” (субпідрядник) зобов’язується виконати у строки згідно доданого графіку виконання робіт спеціалізовані роботи по внутрішнім та зовнішнім мережам і монтажу дахової котельної на будівництві жилого будинку в м. Одесі по вул. Куйбишева, 28 в об’ємі проекту на умовах субпідряду з генпідрядною організацією – ЗАТ “ПІК”, за оплату виконаних робіт замовником з подальшим заліком їх вартості як фінансування паю замовника по договору №02/1-03 від 14.03.2003р. про спільну діяльність.

Наказом міністра оборони України від 07.08.2006р. №483 „Про реорганізацію 22 управління начальника робіт Центрального спеціалізованого будівельного управління” правонаступником всіх майнових прав та обов’язків 22 управління начальника робіт Центрального спеціалізованого будівельного управління, в звязку з його реорганізацією визначено Державне підприємство Міністерства оборони України „Південьвійськбуд”.

Прокурор посилався на те, що генеральний підрядник ЗАТ „ПІК” безпідставно, в порушення ст.ст.626, 629 ЦК України, п. п.2.6, 4.2.1 договору №02/1-03 від 14.03.2003 р. про сумісну діяльність з будівництва будинку по вул. Куйбишева, 28 в м. Одесі не допускає ТОВ „Нове місто”, яке є субпідрядною організацією за договором №9/07 від 20.03.2007 р., на будівельний майданчик для здійснення спеціалізованих робіт з внутрішніми і зовнішніми мережами та монтажу дахової котельної, чим перешкоджає замовнику будівництва виконати умови договору про сумісну діяльність та в подальшому отримати частку від побудованого житла відповідно до розміру вкладених інвестицій.

В процесі розгляду справи, військовий прокурор Одеського гарнізону 24.03.2008 р. звернувся з клопотанням, яке підтримано позивачем ДП МО України „Південьвійськбуд”, про припинення провадження у справі в звязку з відмовою від позову, на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

В обґрунтування клопотання, прокурор послався на те, що при пред’явленні цього позову йому не було відомо, що господарським судом Одеської області розглядалась справа №28-22/82-07-1860 за позовом ДП МО України „Південьвійськбуд” до ЗАТ „ПІК” про розірвання договору №02/1-03 від 14.03.2003 р. про спільну діяльність з будівництва будинку по вул. Куйбишева, 28 в м. Одесі і 18.02.2008 р. судом була затверджена мирова угода, укладена між ДП МО України „Південьвійськбуд”, ЗАТ „ПІК”, СП „Інекон –сервіс”.

Пунктом 2.4 вказаної мирової угоди сторони визнали, що право власності на об’єкт будівництва за договором № 02/1-03 від 14.03.2003 р. належить відповідачам; акт розподілу площ складається ними після здачі об’єкту будівництва в експлуатацію. В свою чергу пунктом 2.5 мирової угоди на генпідрядника - інвестора покладаються зобов'язання, визначені п. 4.4 рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 845 від 13.12.2001 р. щодо проведення компенсації Виконавчому комітету Одеської міської ради вартості нежилої будівлі, на території якої проводиться будівництво, у розмір 5% житла від загальної площі житлового будинку та інші витрати, які покладаються на забудовника при здачі обєкту будівництва в експлуатацію. Крім того, зобов'язання щодо проведення розрахунку із Управлінням капітального будівництва Виконавчого комітету Одеської міської ради у розмірі 1,5% від будівельно-монтажних робіт за здійснення технічного нагляду за будівництвом.

Згідно з ч.6 ст.22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї - небудь права і охоронювані законом інтереси.

Оскільки, відмова прокурора від позову порушує інтереси держави, суд не прийняв відмову від позову і розглянув справу по суті.

Апеляційна інстанція погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає чинному законодавству і матеріалам справи.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд встановив, що договір про спільну діяльність №02/1-03 від 14.03.2003 р. укладено на виконання постанови КМ України „Про комплексну програму забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей” від 29.11.1999 р. №2166, яка розроблена з метою розв’язання проблеми забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, службових осіб митних органів, членів їх сімей, а також створення належних соціально – побутових умов зазначеної категорії громадян.

Для розв’язання проблеми забезпечення військовослужбовців житлом необхідно було залучити капітальні вкладення за рахунок певних джерел фінансування і кошти повинні були спрямовуватись передусім на введення в експлуатацію об'єктів незавершеного будівництва. Тобто, укладення договору про спільну діяльність мало бути направлено на введення в експлуатацію об’єкта незавершеного будівництва, розташованого по вул. Куйбишева, 28 в м. Одесі. Крім того, відповідно до ст.14 Закону України „Про Збройні сили України”, зазначений об’єкт незавершеного будівництва, що належав державі, був закріплений за в/ч А4338.

Між тим, за умовами вищеназваного договору військова частина по закінченню будівництва об’єкта та здачі його в експлуатацію, зобов’язалась передати відповідачам, згідно внесеним інвестиціям житлову площу і площу всіх споруд, вбудовано-прибудованих приміщень соціально-побутового, адміністративного, торговельного та технічного призначення побудованого обєкту. При цьому, розмір передаваємої площі відповідачам умови договору не містять, а з орієнтованого графіку фінансування будівництва житлового будинку сума вкладених інвестицій складає більше 90%. Тобто, відповідачам повинно бути передано більше 90% житлової площі.

Положенням про інвестування будівництва та придбання житла для військовослужбовців Збройних сил України, затвердженим Указом Президента України від 01.07.1993 р. №240/93, чинному на момент укладення договору передбачено, що джерелами інвестування будівництва житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей, зокрема є: кошти українських та іноземних юридичних і фізичних осіб (інвесторів), вкладені у будівництво та придбання жилих будинків, спорудження інженерних комунікацій, зведення споруд соціально-побутового та торговельного призначення; пайові внески інвесторів у будівництво разом з житлом споруд соціально - побутового, торговельного та іншого призначення. При цьому, погашення інвестицій інвесторам виконується шляхом набуття ними у власність до 35% від загальної площі побудованого на інвестиційні кошти житла, а також збудованих за їх кошти споруд соціально побутового і торговельного призначення. Порядок погашення інвестицій іншим інвесторам обумовлюється угодою. Крім того, дозволено замовникам будівництва –міністерствам та іншим центральним органам державної виконавчої влади, які мають військові формування, в окремих випадках збільшувати частку житла, яка передається у власність інвестора до 50%.

Відповідно до ст.ст.1, 6 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних силах України”, чинному на момент укладення договору про спільну діяльність, військове майно –це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України і відчуження цього майна здійснюється через уповноважені КМ України підприємства та організації, рішення про відчуження військового майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Методика оцінки вартості військового майна, а також порядок його реалізації розробляються Міністерством оборони України, узгоджуються із заінтересованими міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади і затверджуються КМ України. Порядок відчуження військового майна визначається КМ України.

Проаналізувавши умови договору №02/1-03 від 14.03.2003 р. про спільну діяльність з будівництва будинку по вул. Куйбишева, 28 в м. Одесі, мирову угоду, укладену між ДП МО України „Південьвійськбуд”, ЗАТ „ПІК”, СП ТОВ „Інекон –сервіс”, затверджену ухвалою господарського суду Одеської області від 18.02.2008 р. у справі №28-22/82-07-1860, ст. ст.1, 6 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних силах України”, Положення про інвестування будівництва та придбання житла для військовослужбовців Збройних сил України від 01.07.1993 р., Положення про порядок відчуження та реалізацію військового майна Збройних сил України від 28.12.2000 р. №1919 суд встановив, що при укладені договору про спільну діяльність не була проведена оцінка вартості обєкту незавершеного будівництва, укладення договору було направлено не на виконання постанови КМ України „Про комплексну програму забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей”, а на відчуження державного майна за відсутнього погодження з боку Міністерства оборони України на безоплатне відчуження обєкту незавершеного будівництва і тому дійшов висновку, що умови договору про спільну діяльність не відповідають законодавству, яке діяло на момент його укладення, суперечать інтересам держави, фактично направлені на безоплатне відчуження державного майна, в звязку з чим, правомірно визнав його недійсним.

Враховуючи, що договір №02/1-03 від 14.03.2003 р. про спільну діяльність, на виконання якого укладено договір № 9/07 від 20.03.2007 р. та з якого у в/ч А4338 виникли певні зобов’язання перед відповідачами суперечив законодавству, суд обґрунтовано відмовив у позові про зобов’язання усунути перешкоди у здійснені робіт.

За таких обставин, апеляційна інстанція погоджується з висновком господарського суду, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст.99, 103 - 105 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 26.05.2008 р. у справі №15/23-08-615 залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя                                                            Л.І. Бандура

Суддя                                                                                Л.І. Бойко

Суддя                                                                                Л.В. Поліщук