ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 р.

№
Б15/26/274-07

Судова
колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова
Б.М., -головуючого,

Коваленка
В.М. (доповідач у справі),

Катеринчук
Л.Й.

розглянувши
касаційну скаргу

УПФ
України в Заводському районі м. Дніпродзержинська

на
постанову

від
19.02.2008 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у
справі

№
Б26/274-07 господарського
суду Дніпропетровської області

за
заявою

УПФ
України в Заводському районі м. Дніпродзержинська

до

ПП
"Санрайз", м. Дніпродзержинськ

про

банкрутство

арбітражний
керуючий

ОСОБА_1

представники сторін в
судове засідання не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2007 р. за заявою УПФ
України в Заводському районі м. Дніпродзержинська порушено провадження у справі
№ Б26/274-07 про банкрутство ПП "Санрайз" в порядку ст. 52
Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” (далі -Закон про банкрутство).

Постановою
господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2007 р. визнано
відсутнього боржника - ПП "Санрайз" банкрутом відповідно до ст. 52
Закону про банкрутство та відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 1
рік до 23.10.2008 р., ліквідатором банкрута призначено ініціюючого кредитора та
зобов'язано ліквідатора вчинити певні дії.

Ухвалою
господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2007 р. (суддя Камша
Н.М.) припинено повноваження УПФ України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська як ліквідатора ПП "Санрайз", ліквідатором банкрута призначено
арбітражного керуючого ОСОБА_1 та зобов'язано останнього подати у строк до
23.04.2008 р. на затвердження до господарського суду звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс банкрута.

Постановою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.02.2008 р. (судді:
Куліш Р.Ф. -головуючий, Джухур О.В., Виноградник О.М.) апеляційну скаргу ПП
"Санрайз" задоволено, ухвалу господарського суду Дніпропетровської
області від 22.11.2007 р. скасовано, а справу направлено для розгляду господарському
суду Дніпропетровської області.

Не
погоджуючись з винесеною постановою суду апеляційної інстанції, УПФ України в
Заводському районі м. Дніпродзержинська звернулося до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.02.2008 р. та
прийняти нове рішення.

Касаційна
скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального
права, а саме п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 31, ч. 2
ст. 23, ч. 4 ст. 24, ст. 52 Закону про банкрутство, а також норми
процесуального права: ст. ст. 42, 43, 22, 28, 94, ч. 1
ст. 95 Господарського процесуального кодексу України.

Обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею
52 Закону про банкрутство законодавець встановив особливості банкрутства відсутнього
боржника.

Згідно
з ч. 1 ст. 52 Закону про банкрутство господарський суд у двотижневий строк з
дня винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство
відсутнього боржника виносить постанову про визнання відсутнього боржника
банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру і призначає ліквідатором
ініціюючого кредитора за згодою останнього.

Отже,
у процедурі банкрутства відсутнього боржника повноваження ліквідатора виконує
ініціюючий кредитор за його згодою.

Відповідно
до ч. 3 ст. 52 Закону про банкрутство, у разі виявлення майна відсутнього
боржника ліквідатора має бути замінено за клопотанням кредитора арбітражним
керуючим.

Таким
чином, вказана стаття передбачає заміну ліквідатора банкрута - ініціюючого
кредитора у справі на професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого лише
у випадку виявлення майна банкрута.

Припиняючи
повноваження ініціюючого кредитора -УПФ України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська, як ліквідатора банкрута, та призначаючи ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того,
що ініціюючим кредитором подано відповідне клопотання про зняття з нього
обов'язків ліквідатора банкрута та призначення останнім арбітражного керуючого
ОСОБА_1, який надав згоду на призначення.

Враховуючи
те, що факт виявлення майна банкрута не був встановлений судом першої
інстанції, заміна ліквідатора банкрута була здійснена ним без достатніх
правових підстав та в порушення згаданої вище норми Закону про банкрутство.

У
зв'язку з чим, судом апеляційної інстанції правомірно скасовано таку ухвалу
суду першої інстанції.

За
таких обставин справи доводи касаційної скарги ініціюючого кредитора не
спростовують висновків суду апеляційної інстанції, а тому постанова цього суду
підлягає залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

З
урахуванням наведеного та керуючись  ст.
52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” та ст. ст. 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу УПФ України в
Заводському районі м. Дніпродзержинська залишити без задоволення.

2.          Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 19.02.2008 р. у справі № Б26/274-07 залишити
без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

Л.Й. Катеринчук