ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.08
Справа№ 28/112 А

За
позовом: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Переможне Городоцького району Львівської
області

до
відповідача:
Державної податкової інспекції у Городоцькому районі, м. Городок Львівської
області

про
визнання недійсними
(нечинними) та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.02.2007
року №000391700/0 та від 22.02.2007 року №/2

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового
засідання

Брик І.С.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал
судового засідання № 302.

Представники
сторін

Від
позивача: ОСОБА_2
-представник

Від
відповідача: Леган
Н.М. -старший державний податковий інспектор, Юськів В.В. -старший державний
податковий інспектор

Позов заявлено Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1до Державної податкової інспекції у Городоцькому
районі про визнання недійсними (нечинними) та скасування податкових
повідомлень-рішень від 05.02.2007 року №000391700/0 та від 22.02.2007 року
№/2.

Розпорядженням голови господарського
суду Львівської області від 21.05.2008 року справу №28/112 А передано судді
Запотічняк О.Д. Розпорядженням голови господарського суду Львівської області
від 30.05.2008 року справу №28/112 А передано судді Морозюку А.Я.

В судовому засіданні  22.05.2008 року оголошувалась перерва до
10.06.2008 року для подання сторонами додаткових доказів.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав,
наведених у позовній заяві, позивач просить суд визнати недійсними (нечинними)
та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.02.2007 року №000391700/0 та
від 22.02.2007 року №/2.

В
судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечили з підстав,
наведених у письмовому відзиві на позовну заяву та додатку до відзиву,
відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Постанову
в повному обсязі складено 13.06.2008 року.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та
оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у
Городоцькому районі проведено виїзну планову документальну перевірку позивача з
питань отримання вимог податкового законодавства за період з 22.09.2005 року по
30.09.2007 року.

За
результатами перевірки складено Акт від 29.01.2008 року №3/17-
(далі-Акт перевірки), в якому, зокрема, встановлено порушення ст.3, ст.4, п.п.
6.1 ст.6, п.п 7.1, п.п 7.2 ст. 7 Інструкції „Про порядок обчислення та сплати
збору за забруднення  навколишнього
природного середовища”, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього
природного середовища та ядерної безпеки України, Державної податкової
адміністрації України від 19.07.1999 року №162/379, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 09.08.1999 року №544/3837 - донараховано збір за
забруднення  навколишнього природного
середовища за 4-ий квартал 2005 року, 2006 рік та  3-ій
квартал 2007 року в сумі 42,94 грн.

На
підставі Акту перевірки ДПІ у Городоцькому районі прийнято податкове
повідомлення-рішення від 05.02.2007 року №000391700/0, яким позивачу визначено
суму податкового зобов”язання за платежем збір за забруднення  навколишнього природного середовища в розмірі
2762,94 грн (в т.ч. 42,94 грн -основного платежу та 2720 грн -штрафних
(фінансових) санкцій.

В
результаті адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення ДПІ у
Городоцькому районі винесено нове податкове повідомлення-рішення від 22.02.2007
року №/2, на ту-ж суму та з тих-же підстав, що і первинне.

Як
пояснили в судовому засіданні представники ДПІ у Городоцькому районі,
вищевказані податкові повідомлення-рішення фактично були прийняті 05.02.2008
року та 22.02.2008 року відповідно, однак в їх заголовку було допущено помилку
в році (помилково зазначено 2007 рік замість 2008 року). Суд відзначає, що дана
помилка являється суто технічною помилкою(опискою), і сама по собі не може
розглядатися в якості підстави для визнання нечинними і скасування спірних
податкових повідомлень-рішень.

Як
вбачається із матеріалів справи(зокрема, розрахунку фінансових санкцій),
спірними податковими повідомленнями-рішеннями до позивача застосовані наступні
штрафні санкції: - згідно п.п.17.1.1 п.17.1 ст.7 Закону України „Про  порядок
погашення  зобов'язань   платників податків перед бюджетами  та державними цільовими фондами” від
21.12.2000 року № 2181-ІІІ,- штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів
за кожен період неподання декларації(звіту за забруднення навколишнього
природного середовища), з 4 кварталу 2005 року по 3 квартал 2007 року -170 грн*
8 періодів=1360 грн; - згідно п.п. 17.1.2 п.17.1 ст.7 Закону України „Про  порядок
погашення  зобов'язань   платників податків перед бюджетами  та державними цільовими фондами” від
21.12.2000 року № 2181-ІІІ,- штраф у розмірі десяти відсотків від суми
податкового зобов'язання за кожен період, але не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів -170 грн * 8 = 1360 грн. Всього 1360 грн + 1360 грн = 2720 грн.

Як
вбачається із матеріалів справи, позивач - Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1протягом перевіреного періоду був власником автомобіля марки
Мерседес-Бенц 408-D, державний номер НОМЕР_1(до 22.05.2006 року), а з
20.05.2006 року -  автомобіля марки
Мерседес-Бенц 709-D, державний номер НОМЕР_2.

Позивач
уклав договори оренди транспортного засобу з ПП «Бенів» від 12.10.2005 року,
18.01.2006 року, 23.05.2006 року та 20.11.2006 року, за умовами яких позивач
зобов'язується передати в тимчасове платне користування ПП «Бенів»автобус марки
Мерседес-Бенц 408-D, державний номер ВС 0117 АА(договори від 12.10.2005 року та
18.01.2006 року) та автобус марки Мерседес-Бенц 709-D, державний номер
НОМЕР_2(договори від 23.05.2006 року та 20.11.2006 року).

Відповідно
до ст.1 Закону України „Про автомобільний транспорт”, автомобільний перевізник
- фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний
кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Як
вбачається  із матеріалів справи, зокрема
свідоцтв про сплату єдиного податку, виданих Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1,
в перевірений період позивач був платником єдиного податку за видом
діяльності  - надання транспортних
послуг.

Згідно
вищезазначених договорів оренди транспортного засобу  з ПП «Бенів»від 18.01.2006 року, 23.05.2006
року та 20.11.2006 року(пункт 3.1 договору), орендна плата перераховується  на розрахунковий  рахунок
орендодавця (ФОП ОСОБА_1) або виплачується готівкою  щомісяця, не пізніше  15-го числа наступного місяця, а в
договорі  оренди від 12.10.2005 року
орендна плата перераховується  на
розрахунковий  рахунок  орендодавця щомісяця, а остаточний
розрахунок  проводиться  не пізніше
10-го числа  наступного місяця.

Однак,
згідно отриманої відповіді, на запит ДПІ у Городоцькому районі №559/10/17 від
17.01.2008 року, ДПІ у Жовківському районі
Львівської області листом №1179/8/15-3 від 28.01.2008 року повідомляє,
що згідно  податкових  розрахунків сум доходу нарахованого
(сплаченого) на користь платників податків, і сум  утриманого
з них  податку  (форма №1ДФ) поданих в у Жовківському
районі  Львівської області ПП „Бенів”,
відсутні показники сум  нарахованого чи
виплаченого доходу Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за період  з 01.09.2005 року по 30.10.2007 року.
Відсутність розрахунків між ПП «Бенів»та позивачем за вищенаведеними договорами
оренди підтверджено і листом ПП «Бенів»від 20.05.2008 року, а також листом ДПІ
у Жовкіському районі від 20.05.2008 року № 9197/7/23-0.

Окрім
цього в матеріалах справи відсутні акти прийому-передачі в оренду транспортних
засобів марки Мерседес-Бенц 408-D та
Мерседес-Бенц 709-D згідно вищенаведених договорів оренди(ст.765
Цивільного кодексу України).

Як
вбачається із Звітів платника єдиного податку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
за 2005 рік, І-ІУ кв. 2006 року, І кв.-ІІІ кв. 2007 року, які подавалися
позивачем до ДПІ у Городоцькому районі, в них відображено  доходи
від надання пасажиро-транспортних перевезень(маршрутних перевезень).

З
наведеного вище, а також із письмового пояснення позивача від 15.01.2008 року,
наданого на ім'я начальника ДПІ у Городецькому районі, вбачається, що в
перевірений період позивач як підприємець фактично здійснював перевезення
пасажирів по маршруту Львів-Дрогобич та фактично використовував пальне
(дизельне паливо), в результаті спалення якого утворюються  забруднюючі речовини, які  викидаються
у навколишнє природне середовище. Тому у відповідності до п.2.1
Інструкції „Про порядок обчислення та сплати збору  за забруднення  навколишнього природного середовища”,
затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища
та ядерної безпеки України, Державної податкової адміністрації України від
19.07.1999 року №162/379, позивач являється
платником збору  за забруднення  навколишнього природного середовища.

Відповідно
до п.п 7.1, п.п. 7.2 ст. 7 інструкції „Про порядок обчислення та сплати
збору  за забруднення навколишнього
природного середовища” - платники збору складають податковий розрахунок збору
за забруднення навколишнього природного середовища і подають його до органу
державної податкової служби за місцем податкової реєстрації (місцеперебуванням
на податковому обліку в органах державної податкової служби),  базовий податковий (звітний) період збору за
забруднення навколишнього природного середовища дорівнює календарному кварталу.

За період
з 4 кварталу 2005 року по 3 квартал 2007 року позивач розрахунків по збору за
забруднення навколишнього природного середовища не подавав та не сплачував
збору до бюджету.

Отже
із вищенаведеного вбачається, що позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1отримував
дохід від здійснення ним транспортних перевезень власним автотранспортом, не
сплачуючи збір за забруднення
навколишнього природного середовища та не подаючи розрахунків по цьому
збору, а тому донарахування сум основного платежу  42,94 грн та застосування 2720 грн штрафних
(фінансових) санкцій здійснено податковим органом у спірних податкових
повідомленнях-рішеннях правомірно.

Суд
не погоджується із твердженням позивача, що
лише орендар, тобто ПП „Бенів” є платником  збору
за забруднення навколишнього природного середовища і він повинен  щоквартально подавати розрахунок збору за
забруднення навколишнього природного середовища до органу державної податкової
служби, оскільки матеріалами справи не підтверджено доказів фактичної передачі
позивачем в оренду ПП „Бенів” транспортних засобів, в матеріалах справи наявні
свідоцтва про сплату єдиного податку за видом діяльності  - надання транспортних послуг, Звіти платника
єдиного податку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в яких відображено доходи від
надання послуг з перевезення  пасажирів,
а також  ПП „Бенів” надано довідку про
відсутність з його боку розрахунків по орендній платі за укладеним між ПП
„Бенів” та ФОП ОСОБА_1 договорами оренди. Матеріалами справи повністю
підтверджується те, що позивач як підприємець фактично здійснював перевезення
пасажирів протягом перевіреного періоду.

З
огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись
п.6 Прикінцевих та перехідних  положень
та ст.ст. 69-71,86,87,94,158,160,162,163,167 Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України (із змінами та доповненнями),
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова
набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та
в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя