ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"24" квітня 2008 р.

Справа
№  15/73

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом: ВАТ „Кіровоградський хлібозавод” м. Кіровоград

до
відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

про
стягнення 12553 грн. 22 коп.

Представники
сторін:

від
позивача - Шелкова О.В. довіреність б/н від 02.01.08р.

від
відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом про стягнення з відповідача 8366 грн. 77 коп. боргу, 1593
грн. 03 коп. інфляційних втрат, 269 грн. 28 коп. 3 % річних, 1487 грн. 47 коп.
пені, 836 грн. 67 коп. 10 % штрафу. В судовому засіданні представник позивача
позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду двічі поспіль не з'явився, про
причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав. Ухвали суду
надсилались відповідачу за адресами зазначеними в позовній заяві, договорі,
паспорті, свідоцтві про державну реєстрацію. Інших адрес в матеріалах справи
немає. Відповідач відзив на позов не подав, позовні вимоги не заперечив.

На
підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами
та при даній явці сторін.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський  суд з'ясував наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Між
сторонами укладений договір поставки хлібобулочних та кондитерських виробів від
11.01.05р. За умовами договору продавець / позивач / зобов'язується поставити
та передати у власність покупця / відповідача / товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар та оплатити його. Найменування товару -
хлібобулочні та кондитерські вироби в асортименті. Розрахунки за кожну партію
товару здійснюються покупцем в безготівковому порядку або готівкою на умовах
попередньої оплати 100 % продукції, або на протязі 5 днів після отримання
товару. Догові набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до моменту
остаточного виконання, але в будь-якому випадку до 31 грудня 2005 року. Якщо
жодна із сторін на протязі місяця до закінчення строку дії договору не подасть
письмової пропозиції про його зміну чи припинення, договір вважається продовженим
на попередніх умовах на наступний календарний рік. Договір підписаний
представником позивача і відповідачем та посвідчений печатками сторін.

Відповідно
до ч. 1 ст. 193, 265 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться.

До
виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом.

За
договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити
за нього певну грошову суму.

До
відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Стаття
526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно
до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона /
продавець / передає або зобов'язується передати майно / товар / у власність
другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов'язується прийняти
майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець
зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства
не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого товару.

На
виконання умов договору в період з 25 грудня 2005 року по 26 вересня 2006 року
позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 8366 грн. 77 коп., що
підтверджується поданими позивачем накладними та товарно-транспортними
накладними.

Відповідач
в порушення пункту 6.1 договору ні в порядку передоплати, ні на протязі 5 днів
після отримання товару, ні на день розгляду справи в суду отриманий товар не
оплатив. Наявність боргу відповідача перед позивачем також підтверджується
актом звірки розрахунків підписаним відповідачем 02.04.07р. Доказів погашення
боргу в сумі 8366 грн. 77 коп. сторони, в тому числі і відповідач, суду не
надали.

Згідно
зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума
інфляційних втрат становить 1593 грн. 03 коп., 3 % річних 269 грн. 28 коп.

Позовні
вимоги в частині стягнення 1487 грн. 47 коп. пені та 836 грн. 67 коп. штрафу
задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно
зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин
щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою
/ штрафом, пенею / є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення
виконання.

Аналогічні
положення стосовно стягнення неустойки передбачені ст. ст. 230, 231 ГК України.

Пунктами
12.2, 12.4 договору передбачено, що покупець за даним договором несе наступну
відповідальність: за несвоєчасну оплату товару - сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки; за несвоєчасну оплату
придбаної продукції, покупець сплачує штраф в розмірі 10 % від суми отриманої
продукції.

Статтею
223 ГК України визначено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності
за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені
строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші
строки не встановлено цим Кодексом.

Пункт
1 ч. 2 ст. 258 ЦК України визначає, що позовна давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За ч.
1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка
його порушила.

З
врахуванням періоду поставки товару відповідачу і відповідно виникнення його
боргу, з 25 грудня 2005 року по 26 вересня 2006 року, отриманий товар повинен
бути оплачений відповідачем не пізніше 1 жовтня 2006 року /п'ять днів після
отримання товару, пункт 6.1 договору/, тобто перебіг позовної давності стосовно
нарахування пені та штрафу розпочався 2 жовтня 2006 року і закінчився 2 квітня
2007 року.

З
врахуванням п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України строк спеціальної позовної давності
для стягнення пені в один рік закінчився 2 жовтня 2007 року.

Позовна
заява № 94 від 22.02.08р. зареєстрована в господарському суді 25 лютого 2008
року, або майже через 5 місяців після закінчення строку позовної давності для
стягнення пені та штрафу.

Частина
3 ст. 267 ЦК України не може бути застосована до правовідносин сторін щодо
стягнення пені і штрафу, так як вказана частина стосується загального строку
позовної давності в три роки передбаченого ст. 257 ЦК України, а не спеціальних
строків позовної давності визначених ст. 258 ЦК України, в даному випадку один
рік для стягнення пені і штрафу.

Позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню.

На
підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи
викладене та керуючись ст. ст. 193, 223, 230, 231, 265 ГК України, ст. ст. 258,
261, 267, 526, 546, 547, 549, 625, 655, 692 ЦК України, ст. ст. 32 - 34, 43,
44,  47-1, 49, 75, 82 - 85, 116, 117 ГПК
України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги задовольнити частково.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_1АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь
ВАТ „Кіровоградський хлібозавод” м. Кіровоград вул. Аерофлотська 20 р/р
260022456 в ОД „Райффайзен Банк Аваль” МФО 323538 - 8366
грн. 77 коп. боргу, 1593 грн. 03 коп. інфляційних втрат, 269 грн. 28 коп. 3 %
річних, 102 грн. 15 коп. сплаченого державного мита, 96 грн. 15 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ
видати.

В
задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в
порядку визначеному ГПК України.

Суддя                                                                                                   К.М.Мохонько