ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.08.08р.

Справа № 12/115-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Логос",

м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоряний Світ", м. Дніпропетровськ

про розірвання договору оренди та визнання права власності.

Суддя Жукова Л.В.

при секретарі-пом. судді Конєва С.О.

Представники сторін :

Від позивача Деркунський К.Л. довіреність від 10.07.2008р.

Від відповідача Циганок Р.О. довіреність від 07.08.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить розірвати попередній договір оренди нерухомого майна від 04.02.2008р. укладений між позивачем та відповідачем; визнати за позивачем право власності на об’єкт нерухомого майна –будівлю автосалону, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 32, без додаткових актів введення в експлуатацію.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 04.02.2008р. між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір оренди зазначеного вище нерухомого майна за умовами якого позивач та відповідач у строк до 30.09.2008р. зобов’язалися укласти основний договір оренди будівлі автосалону „Меркурій”, що розташована у м. Дніпропетровську по вул. Чкалова, 32. Позивач неодноразово (18.02.2008р.,03.03.2008р., 24.03.2008р., 14.04.2008р.) звертався до відповідача з пропозицією щодо укладення основного договору оренди, однак відповідач 15.05.2008р. направив позивачу відмову від укладення договору оренди посилаючись на те, що позивачем не надано документів, що посвідчують право власності на спірний об’єкт, а тому відповідач вважає, що він не є власником нерухомого майна –будівлі автосалону „Меркурій”, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 32. Однак, такі твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки спірний об’єкт нерухомого майна є об’єктом самочинного будівництва, оскільки його було збудовано позивачем без належного дозволу та належно затвердженого проекту. Земельна ділянка, на якій розміщена спірна споруда, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.01.2000р. № 68 була надана позивачу площею 727 кв.м. у тимчасове довгострокове користування строком на десять років згідно з генеральним планом розвитку міста по фактичному розміщенню автосалону за адресою: вул. Чкалова, 32. Також, згідно рішення Дніпропетровської міської ради від 12.10.2006р. № 108/5 передано земельну ділянку площею 0,0654 га (кадастровий номер :02:399:0098) в оренду строком до 20.01.10р. позивачеві по фактичному розміщенню комплексу автосалону за адресою: вул. Чкалова, 32 за цільовим використанням - роздрібна торгівля та комерційні послуги. 29.12.2006р. на виконання вищезазначеного рішення міської ради між позивачем та Дніпропетровською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0654 га, яка знаходиться за адресою: вул. Чкалова (Бабушкінський район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :02:399:0098 –строком до 20.01.2010 року. За викладеного позивач вважає, що він є власником зазначеного вище нерухомого майна на підставі ст.ст. 331, 376 ЦК України. При цьому, позивач зазначає, що ним на його замовлення інститутом „Дніпроагропроект” здійснено обстеження та оцінку технічного стану будівельних конструкцій будівлі автосалону „Меркурій” по вул. Чкалова, 32 в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська за результатами якої визначено можливість експлуатації будівлі автосалону за функціональним призначенням, а тому на підставі зазначених висновків позивач просить визнати право власності на спірний об’єкт нерухомості без додаткових актів введення в експлуатацію.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві позовні вимоги позивача визнає частково в частині розірвання попереднього договору оренди та зазначає, що в частині визнання права власності проти позову заперечує посилаючись на те, що право власності на вказаний об’єкт нерухомого майна повинно бути зареєстровано в бюро технічної інвентаризації. Натомість, позивачем ні під час укладення попереднього договору оренди, ні в подальшому не було надано жодних документів, що посвідчують реєстрацію права власності на вищевказаний об’єкт. Представник відповідача зазначає, що може визнати за позивачем право власності на спірний об’єкт лише за умови надання останнім відповідних документів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

04.02.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Логос” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Зоряний Світ” було укладено попередній договір оренди нерухомого майна – будівлі автосалону „Меркурій”, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 32 ( а.с.17, 18).

Згідно п.1 зазначеного договору орендар та орендодавець зобов’язувалися у термін до 30.09.2008р. укласти договір оренди нерухомого майна –будівлі автосалону „Меркурій”, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 32. (а.с.17).

18.02.2008р., 03.03.2008р., 24.03.2008р., 14.04.2008р. позивач направив відповідачеві пропозицію щодо укладення основного договору оренди згідно умов п.1 попереднього договору оренди (а.с. 19 - 22).

15.05.2008р. відповідач направив позивачеві відмову в якій відмовився від укладення основного договору оренди нерухомого майна посилаючись на те, що позивач не є власником об’єкту нерухомого майна – будівлі автосалону „Меркурій”, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 32. (а.с.23).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з наданих доказів та пояснень сторін, відповідач свої зобов’язання, передбачені п. 1 попереднього договору оренди щодо укладення основного договору оренди у термін до 30.09.2008р. не виконав, листом від 15.05.2008р. відмовився від укладення основного договору оренди, що підтверджено самим відповідачем у ході судового засідання.

Відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ст. 612 ЦК України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання.

Як вбачається з наданих документів, у зв’язку з невиконанням відповідачем п.1 попереднього договору, позивач 18.02.2008р., 03.03.2008р., 24.03.2008р., 14.04.2008р. звернувся до відповідача з пропозицією щодо укладення основного договору оренди, однак відповідач листом від 15.05.2008р. відмовився виконати умови договору посилаючись на те, що позивач не є власником спірного майна.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, судом встановлено, що невиконання відповідачем умов попереднього договору оренди щодо укладення основного договору оренди, є істотним порушенням умов договору та позивач позбавлений на те, на що він розраховував, а тому попередній договір оренди від 04.02.2008р. підлягає розірванню.

Також, підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача щодо визнання за позивачем права власності на спірний об’єкт нерухомого майна без актів введення його в експлуатацію, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 177, 178 ЦК України об’єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об’єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як встановлено в судовому засіданні та наданими документами, позивачем самовільно без належно затвердженого проекту та належного дозволу було здійснено будівництво об’єкту нерухомого майна – будівлі автосалону „Меркурій”, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 32.

Дане будівництво здійснювалось позивачем на земельній ділянці, яка була надана позивачу ( ТОВ фірмі „Логос”) на підставі рішенням Дніпропетровської міської ради від 20.01.2000р. № 68 та рішення Дніпропетровської міської ради від 29.12.2006р. № 108/5 по фактичному розміщенню комплексу автосалону за адресою: вул. Чкалова, 32 (а.с. 24-28).

На підставі зазначених рішень між позивачем та Дніпропетровською міською радою 29.12.2006р. було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0654 га, що знаходиться за адресою: вул. Чкалова, 32 (Бабушкінський район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :02:399:0098, для використання під роздрібну торгівлю та комерційні послуги .( а.с.29-34).

Отже, з вищенаведених документів судом встановлено, що позивач здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, яка була надана позивачу в оренду на підставі рішень міської ради та договору оренди від 29.12.2006р. (а.с.24-35).

Згідно довідки від 01.08.2008р. комплекс автосалону розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 32 знаходиться на балансі позивача (а.с. 44).

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Порушення прав інших осіб матеріалами справи не встановлено, оскільки спірний об’єкт нерухомого майна побудований на земельній ділянці, яка була надана в оренду позивачеві за фактичним розміщенням комплексу автосалону за адресою: вул. Чкалова, 32.

Зі змісту договору оренди земельної ділянки від 29.12.2006р. видно, що строк оренди земельної ділянки встановлений до 20.01.2010р.

Крім того, відповідно до висновків, наданих інститутом „Дніпроагропроект” щодо обстеження і оцінки технічного стану будівельних конструкцій будівлі автосалону „Меркурій” по вул. Чкалова, 32 в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська знаходяться в нормальному і задовільному стані, згідно нормативній класифікації конструкції відповідають вимогам категорій К-1 і К-2 та можлива експлуатація будівлі за функціональним призначенням.

Виходячи з наведених вище висновків та документів, суд вважає за можливе визнати право власності на спірний об’єкт нерухомого майна за позивачем без додаткових актів введення його в експлуатацію.

Посилання відповідача на те, що позивач не є власником спірного майна є безпідставними та спростовуються вищенаведеними доказами.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 328, 376, 526, 611, 612, 651 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

1. Розірвати попередній договір оренди від 04.02.2008р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Логос” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Зоряний Світ”.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Логос” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 249, ) –право власності на об’єкт нерухомого майна – будівлю автосалону, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 32, без додаткових актів введення в експлуатацію.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Зоряний Світ” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 249, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Логос” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 249, ) - витрати по сплаті державного мита в сумі 667 грн. 85 коп. ( шістсот шістдесят сім грн. 85 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. про що видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя

Л.В. Жукова

Рішення підписано 28.08.2008р. відповідно до ст. ст. 84, 85 ГПК України.