ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.08 Справа № 10/250/08

Суддя

За позовом: ВАТ «Запорізький завод»Перетворювач», м. Запоріжжя

До відповідача: ВАТ «Автотехсоюз», м. Запоріжжя

про стягнення суми 128 313,99 грн.

Суддя Т.Г. Алейникова

за участю

представників позивача: Севастьянова Р.Ю. дов. № 35/5 від 08.01.08 р.

Діденка Є.В. дов. № 22 від 24.04.08 р.

представника відповідача: Першіна В.Ф. дов від 31.10.07

Відкрите акціонерне товариство «Запорізький завод «Перетворювач»звернулося до суду з позовною заявою до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Автотехсоюз», в якій просить стягнути з відповідача грошову заборгованість в розмірі 80 944 (вісімдесят тисяч дев’яносто сорок чотири) грн. 68 коп., з яких: 13325 (тринадцять тисяч триста двадцять п’ять) грн. 24 коп. –3 % річних за прострочення виконання грошового зобов’язання, 67 619 (шістдесят сім тисяч шістсот дев’ятнадцять) грн. 44 коп. –втрати від інфляції за повних 12 місяців.

30.04.2008 року від позивача надійшла до суду уточнена позовна заява, в якій позивач збільшив розмір заявлених позовних вимог, і просить суд стягнути з відповідача грошову заборгованість в розмірі 128 313,99 грн., з яких: 14 664 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 46 коп. –3 % річних за прострочення виконання грошового зобов’язання, 113 649 (сто тринадцять тисяч шістсот сорок дев’ять) грн. 53 коп. –втрати від інфляції за 15 місяців.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу в позові, посилаючись на неправильне нарахування позивачем 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов’язання та втрат від інфляції.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Запорізький завод «Перетворювач»та Відкритим акціонерним товариством «Автотехсоюз»був укладений договір купівлі-продажу обладнання № 534/ОБ.

Відповідно до умов зазначеного договору, ВАТ «Запорізький завод «Перетворювач»зобов’язалося передати у власність ВАТ «Автотехсоюз»обладнання, а ВАТ «Автотехсоюз»зобов’язалося прийняти зазначене майно та оплатити його за ціною, встановленою умовами договору.

19.06.2006 року між ВАТ «Запорізький завод «Перетворювач»та ВАТ «Автотехсоюз»була укладена Додаткова угода № 1 до договору купівлі-продажу обладнання № 534/ОБ від 24.05.2006 року, у відповідності до умов якої, були внесені зміни до Основного договору і п. 2.4. був викладений у новій редакції: «Оплата вартості обладнання здійснюється Покупцем до 15 липня 2006 року».

Однак, у встановлений договором строк, відповідач не сплатив вартість обладнання в розмірі, встановленому п. 2.1 Договору –407 346 (чотириста сім тисяч триста сорок шість) грн. 00 коп.

З метою захисту своїх порушених прав, позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення заборгованості в сумі 482 661 грн. 85 коп.

Рішенням Запорізького апеляційного господарського суду від 07.02.2008 року, рішення суду першої інстанції у справі № 26/80/07-6/121/07 було скасоване і ухвалене нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ВАТ «Запорізький завод «Перетворювач»в повному обсязі - стягнуто з ВАТ «Автотехсоюз»на користь позивача грошову заборгованість в сумі 482 661 (чотириста вісімдесят дві тисячі шістсот шістдесят одна) грн. 85 коп., з яких: 407 346 (чотириста сім тисяч триста сорок шість) грн. 00 коп. –основна сума боргу; 34 719 (тридцять чотири тисячі сімсот дев’ятнадцять) грн. 27 коп. –пеня за прострочення оплати товару; 34 469 (тридцять чотири тисячі чотириста шістдесят дев’ять) грн. 65 коп. –втрати від інфляції; 6 126 (шість тисяч сто двадцять шість) грн. 93 коп. –3 % річних за прострочення виконання грошового зобов’язання.

Постановою Вищого господарського суду України від 17 квітня 2008 року у справі № 26/80/07-6/121/07 Постанова Запорізького апеляційного господарського суду залишена без змін, а касаційна скарга ВАТ «Автотехсоюз» - без задоволення.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав грошове зобов’язання, і сума боргу не сплачена, позивач просить стягнути з відповідача розмір 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов’язання та втрат від інфляції, починаючи з 14 січня 2007 року по 26 березня 2008 року, виходячи з суми основного боргу 407 346,00 грн.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 07.02.2008 року та постановою Вищого господарського суду України від 17.04.2008 року встановлений факт заборгованості відповідача перед позивачем, і доведенню у цій справі не підлягає.

Однак, перевіривши розрахунок 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов’язання та втрат від інфляції, суд дійшов висновку, що позивачем невірно розраховано 3 % річних та втрати від інфляції.

Так, згідно відзиву відповідача, постанова Запорізького апеляційного господарського суду була одержана відповідачем не 07 лютого 2008 року, а 17 лютого 2008 року, а тому 3 % річних мають бути розраховані за період 63 дні, а не 73 дні, як зазначив позивач:

407346,00 х 0,03 /365 х 63 = 2109 грн. 00 коп.

Розмір 3 % річних за весь період прострочення ( 1 рік і 63 дні) становить:

12220,38 грн. + 2109,00 грн. = 14329,38 грн.

Таким чином, розмір 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов’язання за весь період прострочення становить 14329,38 грн., а не 14664,46 грн., як було зазначено позивачем.

При здійсненні розрахунку втрат від інфляції, позивачем не була врахована сума 98 320 грн. 00 коп., яка була перерахована відповідачем на користь позивача для погашення боргу за постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 07.02.2008 року, що підтверджується копією наданої відповідачем квитанції від 18.03.2008 року. Так, розмір втрат від інфляції з 01 березня 2008 року по 18 березня 2008 року становить:

520 995,53 грн. –501850,27 грн. = 19145,26 грн. / 31 = 617,59 грн. –за один день місяця березня 2008 року.

617,59 грн. х 18 днів = 11 116 грн. 62 коп.

З 18 березня по 26 березня сума боргу складала 384 341,85 грн. (482661,85 грн. –98 320 грн.) х 1,038 = 398946,84 грн.

Розмір втрат від інфляції за період з 18 березня 2008 року по 26 березня 2008 року складає:

398946,84 грн. –384 341,85 грн. = 14604,99 грн. / 31 день х 9 днів = 4240,16 грн.

Розмір втрат від інфляції за період 26 днів березня 2008 року складає:

4240,16 грн. + 11 116,62 грн. = 15356, 78 грн.

Розмір втрат від інфляції за весь період прострочення складає:

1,005 Х 1,006 Х 1,002 Х 1 Х 1,006 Х 1,022 Х 1,014 Х 1,006 Х 1,022, Х 1,029 Х 1,022 Х 1,021 Х 1,029 Х 1,027 = 1,232.

407346,00 х 1,232 = 501850,27 грн.

501850,27 –407346,00 = 94504,27 грн.

94504,27 грн. + 15356,78 грн. = 109 861,05 грн.

Таким чином, розмір втрат від інфляції має становити не 113 649, 53 грн., а 109 861,05 грн.

Отже загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 124 190,43 грн. (109 861,05 грн. + 14 329,38 грн. = 124 190,43 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умовам договору, вимогам Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Надання правової допомоги позивачу адвокатом підтверджується копією свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю на ім’я Севастьянова Р.Ю., копією договору про надання правової допомоги № 35/141 від 04.03.2008 року та додаткової угоди до нього від 24.04.2008 року.

Однак, відповідно до ст. 33 Правил адвокатської етики, що схвалені Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999 року, гонорар є єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту і повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром, а фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе, зокрема, обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; необхідність виїзду у відрядження; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт та інші.

Таким чином, з урахуванням ступеня складності справи, а також обсяг наданої адвокатом правової допомоги, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката в сумі 12831,00 грн. підлягає задоволенню частково в розмірі 6415,00 грн.

Заперечення відповідача суд приймає до уваги у частині невірно розрахованих сум 3% річних та збитків від інфляції.

Сума державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 ГПК України суд ,

ВИРІШИВ:

1.           Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Автотехсоюз»(, м. Запоріжжя, вул. Грязнова, 1-г, р/р 0247 в Комунарському ПІБ, м. Запоріжжя, МФО 313344) на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач»(, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 9, р/р в ЗОФ ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»у м. Запоріжжі, МФО 313827 у м. Запоріжжі) 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов’язання в сумі 14 329 (чотирнадцять тисяч триста двадцять дев’ять) грн. 38 коп., втрати від інфляції в сумі 109 861 (сто дев’ять тисяч вісімсот шістдесят одна) грн. 05 коп. Видати наказ.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Автотехсоюз»(, м. Запоріжжя, вул. Грязнова, 1-г, р/р0247 в Комунарському ПІБ, м. Запоріжжя, МФО 313344) на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач»(, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 9, р/р в ЗОФ ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»у м. Запоріжжі, МФО 313827 у м. Запоріжжі) судові витрати в розмірі 1241 грн. 90 коп. - витрати на оплату державного мита; 118 грн. 00 коп. –витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу; 6 415 грн. 00 коп. –витрат на оплату послуг адвоката. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                   Алейникова Т.Г.

Рішення підписане 23.06.08