ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 р.

№
4/196-07-5121

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого,
судді суддів

Кота
О.В., Барицької Т.Л., Шевчук С.Р.

розглянувши
касаційну скаргу

Приватного
підприємця ОСОБА_1

на
рішення господарського суду Одеської області від 08.08.2007 р. та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 09.10.2007 р.

у
справі

№
4/196-07-5121

за
позовом

Державного
комунального підприємства теплових мереж
"Ізмаїлтеплокомуненерго"

до

Приватного
підприємця ОСОБА_1

про

стягнення
7 679 грн.

за участю представників:

позивача: не з'явились;

відповідача: не
з'явились;

в с т а н о в и в :

Рішенням
господарського суду Одеської області від 08.08.2007 р. (суддя Літвінов С.В.),
залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від
09.10.2007 р. (судді Колоколов С.І., Разюк Г.П., Петров М.С.) позов задоволено
частково та стягнуто з Приватного підприємця ОСОБА_1 заборгованість в сумі 1
535,80 грн. та судові витрати.

Не
погодившись з прийнятими судовими рішеннями, Приватний підприємець ОСОБА_1
звернулась до Вищого господарського суду з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду Одеської області від 08.08.2007 р.
та  постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 09.10.2007 р., та прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог Державного комунального підприємства теплових мереж
"Ізмаїлтеплокомуненерго" відмовити повністю.

Сторони,
згідно з приписами ст. 1114 ГПК України, були належним чином
повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, проте не
скористався передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною
інстанцією.

Перевіривши
повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність
застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як
встановлено господарськими судами, в листопаді 1999 року ПП ОСОБА_1, будучи
власником нежитлового приміщення (магазин „Аквамарин”), розташованого за адресою
м. Ізмаїл, вул. Весенняя 4-в, відключився від централізованого опалення. Про
вказане відключення 15.11.1999 р. складено відповідний акт.

Між
тим, відмовившись від послуг ДКПТМ „Ізмаїлтеплокомуненерго”, відповідач не
здійснив ізоляцію транзитних стояків, що є обов'язковою умовою при відключенні
від централізованого опалення. Дане підтверджується Актом від 06.12.2006 р.,
складеним комісією ДКПТМ „Ізмаїлтеплокомуненерго” на підставі обстеження
об'єкту відповідача. Від підпису останнього адміністрація кафе „Аквамарин”
відмовилась.

13.02.2006
р., 27.03.2006 р. та 26.12.2006 р. позивач направив приписи № 147, № 2 та № 3,
відповідно до яких ПП ОСОБА_1 спочатку зобов'язано здійснити роботи по ізоляції
стояків, а у зв'язку із нездійсненням таких дій пред'явлено розрахунок на
оплату транзитних неізольованих стояків.

Крім
того, 16.02.2007 р. уповноваженими представниками ДКПТМ
„Ізмаїлтеплокомуненерго” здійснено перевірку кафе „Аквамарин”, за результатами
якої у присутності представника відповідача складено Акт про порушення Правил
надання послуг централізованого опалення та водопостачання гарячої та холодної
води. Даним Актом, підтвердженим 28.02.2007 р. протоколом № 3 комісії позивача
по розгляду актів про порушення правил користування тепловою енергією, встановлено
факт наявності неізольованих стояків і опалювальних пристроїв на об'єкті
відповідача та зірвання пломб, які при відключенні від теплопостачання, було
встановлено на кранах перед теплонагрівальними приладами. ОСОБА_1вказані Акт та
протокол підписала із зауваженням про відключення об'єкту від опалення на
момент перевірки.

Крім
того, 26.02.2007 р. Південно-західним відділенням Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в
Одеській області проведено обстеження СПД ФО ОСОБА_1(м. Ізмаїл, вул.
Весенняя,4в, магазин „Аквамарин”) та складено Акт обстеження № 70. Даним Актом
встановлено, що відповідач самовільно приєднала до централізованої системи
опалення нагрівальні прилади без укладення відповідного договору. На
підставі  цього винесено постанову № 70
від 26.02.2007 р. про накладення штрафу за           порушення законодавства про
теплоенергетику. Про накладення штрафу 28.02.2007 р. ОСОБА_1повідомлено
відповідним листом №  0410/3-60.

Отже,
господарськими судами підтверджено факт наявності на об'єкті ПП
ОСОБА_1неізольованих стояків і опалювальних пристроїв та зірвання пломб, які
при відключенні від теплопостачання, було встановлено на кранах перед
теплонагрівальними приладами.

ДКПТМ
„Ізмаїлтеплокомуненерго” 28.02.2007 р., 30.03.2007 р. та 24.04.2007 р.
направило ПП ОСОБА_1рахунок-фактури та розрахункові накладні за послуги з
теплопостачання за лютий, березень та квітень 2007 року. Вказані
рахунки-фактури та накладні відповідач не оплатила та повернула, з посиланням
на те, що договір між сторонами укладений не був.

Відповідно
до ст. 24 Закону України „Про теплопостачання”, основним  обов'язком споживача теплової енергії є
своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання
теплової енергії та додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Однак,
судами встановлено, що 24.01.2007 р. ДКПТМ „Ізмаїлтеплокомуненерго” направило
відповідачу лист № 82 разом з двома екземплярами договору № 11-167 від
19.10.2006 р. на відпуск теплової енергії в гарячій воді. У відповідь ПП
ОСОБА_1  12.02.2007 р. листом повернула
позивачу зазначені екземпляри договору та повідомила, що послуги позивача не
потрібні.

22.11.2005
р. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства
України № 4 затверджено Порядок відключення окремих приміщень житлових будинків
від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого опалення.

Пунктом
2.7 зазначеного порядку встановлено, що після затвердження акта на черговому
засіданні Комісії (для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО
і ГВП) сторони переглядають умови договору про надання послуг з
централізованого теплопостачання. Виходячи з даної норми, підтверджується обов'язковість
наявності договірних відносин між теплопостачальною організацією та особою, що
відключилась від мереж ЦО і ГВП навіть після відключення.

Таким
чином, господарські суди дійшли вірного висновку про порушення ПП ОСОБА_1
приписів вищевказаних Закону та Порядку та нанесення збитки позивачу в розмірі
1 535,80 грн.

Крім
того, колегія суддів погоджується з позицією, викладеною в оскаржуваних судових
актів, щодо відмови в задоволенні вимог ДКПТМ „Ізмаїлтеплокомуненерго” в
частині стягнення 5-ти кратної вартості.

Отже,
матеріали справи свідчать про те, що господарськими судами в порядку ст. 43 ГПК
України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх
сукупності і правомірно застосовано норми процесуального та матеріального
права.

За
таких обставин судова колегія не вбачає підстав для скасування або зміни
оскаржуваних судових актів.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення
господарського суду Одеської області від 08.08.2007 р. та  постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 09.10.2007 р. у справі № 4/196-07-5121 залишити без
змін, а касаційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 -без задоволення.

Головуючий суддя                                                                          О.
Кот

судді
Т. Барицька

С.
Шевчук