КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2008                                                                                           № 48/57

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:           Борисенко І.В.

Розваляєвої Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської радиз обслуговування іноземних представництв"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 19.03.2008

у справі № 48/57 (Сулім В.В.)

за позовом                               Комунального підприємства "Генеральна дирекція Київської міської радиз обслуговування іноземних представництв"

до                                                   1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестсервіс Плюс"

2) Компанії "SUNRISE INTERNATIONAL DEVELOPMENTS"

про                                                  розірвання договору № 194/2 від 14.06.2002р.

за участю представників сторін:

від позивача Козлова О.С. – дов. № 1591 від 18.10.2006

від відповідача-1 Порхнун С.В. – дов. № 04 від 14.01.2008

від відповідача-2 не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство „Генеральна дирекція Київської міської ради зобслуговування іноземних представництв” (надалі – позивач, апелянт) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестсервіс плюс” (надалі – відповідач-1) та Компанії „SUNRISE INTERNATIONAL DEVELOPMENTS” (надалі – відповідач-2) про розірвання договору про сумісну діяльність № 194/2 від 14.06.2002р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 48/57 від 19.03.2008р. провадження у справі № 48/57 за позовом Комунального підприємства „Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестсервіс плюс” та Компанії „SUNRISE INTERNATIONAL DEVELOPMENTS” про розірвання договору № 194/2 від 14.06.2002р. припинено.

Ухвала суду мотивована тим, що провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ст.80 ГПК України, оскільки пунктом 10.2 договору № 194/2 про спільну діяльність від 14.06.2002р. сторонами було чітко визначено конкретний орган вирішення усіх спорів за договором – Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України, а тому вказаний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Комунальне підприємство „Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв”, не погоджуючись із вказаною ухвалою, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою №29/310-629 від 23.04.2008, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м.Києва від 19.03.2008р. у справі № 48/57 про припинення провадження у справі та передати справу на розгляд Господарського суду м. Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом винесено ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від відповідача-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти доводів апелянта заперечує та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.03.2008 по справі № 48/57 – без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача-1 в судовому засідання проти апеляційної скарги заперечували та просили відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача-2 своїм правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції не скористався.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1 та наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність припинення провадження по даній справі в зв’язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду (арбітражу), крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб (ч. 2 ст. 12 ГПК України).

Матеріалами справи підтверджується та апелянтом не заперечується, що згідно з п.10.2 договору про сумісну діяльність № 194/2 від 14.06.2002р. цей договір і спори учасників за цим договором регулюються і тлумачаться відповідно до законодавства України без застосування колізійних норм. Сторони докладатимуть усіх можливих зусиль для врегулювання будь-яких спорів, які можуть виникнути у зв’язку (або) внаслідок з цим договором потягом 20 днів. Якщо сторони не можуть врегулювати будь-який спір шляхом дружніх переговорів та консультацій, будь-яка із сторін може передавати такий спір на розгляд Міжнародного Комерційного Арбітражного суду при Торгово-промислової Палаті України, який проходить за регламентом цього арбітражу. Справа вирішується 1 (одним) арбітром українською мовою. Арбітраж, включаючи винесені рішення, повинен проходити в Києві, Україна, і арбітр при розв’язанні спорів, представлених на його розгляд, повинен керуватись положеннями українського матеріального права.

У відповідності до п.5 роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/608 від 31.05.2002р. „Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій” господарським судам слід враховувати, що сторони зовнішньоекономічного договору мають право передбачити у ньому або шляхом укладення окремої угоди (арбітражна умова, арбітражне застереження) передачу спорів, що виникають з такого договору, на вирішення третейського суду (постійно діючого або створеного для вирішення конкретного спору - ad hoc). Ця домовленість повинна чітко визначати, який саме орган вирішення спорів обрали сторони: Міжнародний комерційний арбітражний суд, Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України або інший третейський суд в Україні чи за кордоном.

Господарський суд може порушити провадження зі справи у випадку наявності у зовнішньоекономічному договорі арбітражної угоди, якщо визначить, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана (пункт 3 статті 2 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, Нью-Йорк, 1958).

Названа норма узгоджується з вимогами статті 8 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж”, згідно з пунктом 1 якої суд, до якого подано позов з питання, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін просить про це не пізніше подання своєї першої заяви по суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана. Так, арбітражна угода не може бути виконана, якщо сторони неправильно виклали назву третейського суду або зазначили арбітражну установу, якої не існує. Провадження у справі в цих випадках припиняється на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем-1 подано клопотання від 06.03.2008 (а.с.114) про припинення провадження у справі на підставі п.1 ст. 80 ГПК в зв’язку з тим, що один із відповідачів (а саме компанія „SUNRISE INTERNATIONAL DEVELOPMENTS”) є резидентом Австралії, а п.10.2 договору про сумісну діяльність № 194/2 від 14.06.2002р. є арбітражним застереженням про розгляд спорів Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, тому цей спір не підсудний господарському суду.

У відповідності до п.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, доводи апелянта про те, що місцевим судом необґрунтовано припинено провадження у справі, є безпідставними та не доведеними.

Посилання апелянта на положення ч.1 ст.123 ГПК України судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вказана норма не стосується даного спору, оскільки в ній передбачено загальне право іноземних підприємств та організацій бути позивачами в господарських судах згідно з встановленою підвідомчістю і підсудністю господарських спорів.

Посилання апелянта на ту обставину, що Господарським судом м.Києва та Київським апеляційним господарським судом розглядалась справа № 18/294, предметом розгляду по якій є той же самий договір про спільну інвестиційну діяльність № 194/2 від 14.06.2002р. та ті ж самі сторони, судовою колегією також до уваги не приймаються з наступних підстав.

З наданих апелянтом копій документів вбачається, що:

- ухвалою Господарського суду м.Києва від 18.04.07 № 05-6-45/279 Товариству з обмеженою відповідальністю „Інвестсервіс Плюс” було відмовлено в прийнятті позовної заяви на підставі п.1 ст.62 ГПК України у зв’язку з тим, що відповідно до п.10.2 договору про сумісну діяльність № 194/2 від 14.06.2002р. сторони погодили спори передати на вирішення третейського суду (арбітражу), а тому цей спір не підлягає вирішенню в господарському суді;

- Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України своєю постановою від 14.05.2007 відмовив у прийнятті до провадження позовної заяви за позовом ТОВ „Інвестсервіс Плюс” до Комунального підприємства „Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв” про продовження строку дії договору та зобов’язання здійснити дії.

Таким чином, провадження у справі № 18/294 було порушено Господарським судом м.Києва з врахуванням наявності постанови Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України про відмову в прийнятті до провадження вказаного спору.

Апелянтом на надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що він звертався до МКАС при ТПП України за вирішенням даного спору та йому у встановленому порядку було відмовлено.

Апелянтом також не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що укладена сторонами арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду м. Києва від 19.03.2008р. у справі № 48/57 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв” залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 19.03.2008р. у справі № 48/57 за позовом Комунального підприємства „Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестсервіс плюс” та Компанії „SUNRISE INTERNATIONAL DEVELOPMENTS”” – без змін.

2. Матеріали справи № 48/57 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Шипко В.В.

Судді                                                                                          Борисенко І.В.

Розваляєва Т.С.