ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.06.08 Справа №2/143-08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Антонік С.Г. судді Кагітіна Л.П. , Яценко О.М.

при секретарі: Пересада О.В.,

за участю представників:

позивача: Мельник С.І., довіреність від 02.08.2007р. № 12-806;

відповідача: Гончарова Н.Я., довіреність від 18.06.2008р. № б/н;

Дробітько В.О., паспорт № МО 746581 від 28.10.1999р.;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка, м. Берислав Херсонської області, на рішення господарського суду Херсонської області від 27.03.2008 р. у справі № 2/143-08

за позовом: Каховського міжрайонного управління водного господарства, м. Каховка Херсонської області,

до відповідача: Підприємства “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка, м. Берислав Херсонської області,

про стягнення 32808,61 грн. вартості майна

Каховське міжрайонне управління водного господарства звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до Підприємства “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка про відшкодування вартості майна, яке знаходилось на відповідальному зберігання - 11,126 тон труб стальних на суму 32808,61 грн.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 27.03.2008 року у справі №2/143-08 (суддя Скобєлкін С.В.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Підприємства “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка на користь Каховського міжрайонного управління водного господарства 32808,61 грн. вартості 11,126 тон труб стальних, 328,09 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду першої інстанції мотивовано тим, що вимоги Каховського міжрайонного управління водного господарства Херсонської області є законними та обґрунтованими, оскільки згідно із положеннями ч.1 ст.950, п.1 ч.1 ст.951 ЦК України за втрату речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах і збитки, завдані поклажодавцю втратою (нестачею) відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості.

Підприємство “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка, не погоджуючись із прийнятим у справі судовим актом, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 27.03.2008 року по справі № 2/143-08 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного судового рішення неповно з’ясовані обставини, що мають значення для справи; недоведені висновки, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; а самі висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що господарським судом Херсонської області не взято до уваги п.5.2 договору, відповідно до якого сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов’язань за цим Договором, якщо воно сталося не з їх вини. Зазначає, що втрата майна сталася внаслідок відкритого викрадення з території Підприємства “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка. Вказує, що оскільки майно, яке перебувало на зберіганні вибуло з володіння не з його вини, відповідальність за втрату зазначеного майна відповідач не несе. Вважає неправомірним відхилення господарським судом клопотання відповідача про зупинення провадження по справі до розгляду кримінальної справи, відкритої за фактом крадіжки. Крім того, у доповненнях до апеляційної скарги вказує, що предметом договору зберігання є майно, тому в даному випадку позов повинен був заявлений не про стягнення коштів в сумі 32 808,61 грн., а про повернення майна.

Каховське міжрайонне управління водного господарства у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, на підставі всебічного дослідження доказів, їх правильної оцінки, просить залишити рішення господарського суду Херсонської області від 27.03.2008р. по справі № 2/143-08 без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. При цьому зазначає, що за умовами укладеного договору зберігання відповідач взяв на себе зобов’язання зберігати річ протягом зазначеного договором строку, вживати всіх заходів для забезпечення схоронності речі, змінити умови зберігання у разі небезпеки її втрати, повернути майно на першу вимогу поклажодавця та нести відповідальність за втрату або пошкодження майна.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1199 від 17.06.2008 року справу № 2/143-08 передано для розгляду у складі колегії суддів: головуючий: Антонік С.Г., судді: Кагітіна Л.П. (доповідач), Яценко О.М., якою апеляційна скарга прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 18.06.2008 року представники позивача та відповідача підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

За заявою представників позивача та відповідача, апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів запису судового процесу.

По закінченні судового засідання, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст.99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Вислухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Каховським міжрайонним управлінням водного господарства було подано позов до господарського суду Херсонської області про стягнення з Підприємства “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка вартості майна, яке знаходилось на відповідальному зберігання - 11,126 тон труб стальних на суму 32 808,61 грн.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 27.03.2008 року у справі №2/143-08 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Підприємства “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка на користь Каховського міжрайонного управління водного господарства 32808,61 грн. вартості 11,126 тон стальних труб.

Підприємство “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка, не погоджуючись із прийнятим у справі судовим актом, звернулось з апеляційною скаргою.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи, застосування норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, в силу наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 08.06.2007р. між Каховським міжрайонним управлінням водного господарства (Поклажодавець) та Підприємством “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка (Зберігач) укладено Договір зберігання № 141/07.За умовами п.1.1 вказаного Договору зберігач зобов’язується безоплатно зберігати та повернути у схоронності майно, зазначене в п. 2 цього договору, яке передано Поклажодавцем.

Згідно з п. 2 Договору об’єктом зберігання є труба стальна Д 1220 б/в кількістю 120,920 тон, загальною вартістю 356571,00 грн.

Факт прийняття майна на відповідальне зберігання підтверджується накладною № 5 та актом прийому-передачі від 08.06.2007р.

Згідно з п.4.1.1 зазначеного договору Зберігач зобов’язався зберігати річ протягом строку зазначеному в п.3.3 цього договору.

Пунктом 4.1.6 укладеного між сторонами договору визначено, що Зберігач зобов’язаний повернути Поклажодавцю майно, що було передано на зберігання на першу вимогу, навіть якщо строк зберігання не закінчився.

03.07.2007р. на вимогу позивача відповідач повернув 109,794 тон труби сталевої діаметром 1220 мм на суму 323762,70 грн., про що видана накладна від 03.07.2007р. № 03/07 та складений акт прийому-передачі матеріальних цінностей від 03.07.2007р.

На вимогу позивача листом від 24.07.2007р. № 12-758 повернути залишок труб в кількості 11,126 тон на суму 32808,61 грн., відповідач повідомив, що передане на зберігання майно втрачене 22.07.2007р. внаслідок викрадення.

Згідно з вимогами п.1 ст.949 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

У відповідності до приписів п.1 ст. 950 зазначено кодексу за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Зобов’язання відповідача нести відповідальність за втрату чи пошкодження майна обумовлена також пунктом 4.1.7 укладеного між сторонами Договору.

За таких обставин колегія судів вважає заявлену до стягнення суму відшкодування вартості втрачено майна правомірною.

Щодо доводів відповідача, що предметом договору є майно, відповідно позов в даному випадку повинен стосуватися не стягнення коштів, а повернення майна, слід зазначити наступне.

Пунктом 1 статті 951 Цивільного кодексу України прямо передбачено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) речі – у розмірі її вартості; <…>.

Посилання відповідача відносно недоведеності вартості втраченого майна колегією суддів відхиляються як необґрунтовані. Вартість прийнятого на зберігання майна обумовлена сторонами у договорі та підтверджена актами прийому-передачі.

Слід також враховувати, що за умовами договору відповідач зобов’язався вживати всі заходи, встановлені цим Договором, законом та іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі (4.1.2); негайно повідомити Поклажодавця про необхідність зміни умов зберігання майна і отримати його відповідь (4.1.4); змінити спосіб, місце та інші умови зберігання майна, у разі небезпеки його втрати, не чекаючи відповіді поклажодавця (4.1.5).

За змістом пункту 2 статті 950 Цивільного кодексу України, на який посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

За змістом наведеної норми права, зберігач звільняється від відповідальності у разі наявності непереборної сили.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що сторони не несуть відповідальності за порушення своїх зобов’язань за цим договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається не винуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов’язання.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст.32 Господарського процесуального кодексу встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно ж до ч.2 зазначеної статті ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Проте, надані відповідачем в якості доказів по справі Постанова про порушення кримінальної справи від 03.08.2007 року та лист Генеральної прокуратури України від 14.03.2008р. про направлення справи на дослідження не доводять вжиття відповідачем всіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов’язання.

Відтак, наявність кримінальної справи, жодним чином не знімає з відповідача відповідальності за прийнятими згідно умов договору зберігання зобов’язаннями.

Щодо залишення господарським судом без задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення кримінальної справи, слід зазначити, що підстави для зупинення провадження у справі викладені у ст.79 Господарського процесуального кодексу України, і такої підстави як ведення досудового слідства слідчими органами зазначена норма не містить.

Розгляд кримінальної справи, порушеної за фактом крадіжки спірного майна, та повернутої на дослідження, може бути підставою для перегляду господарським судом прийнятого ним рішення за нововиявленими обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним.

Таким чином, господарським судом з’ясовані всі обставини справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення господарського суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати (державне мито в сумі 328,09 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.) правомірно присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача.

Державне мито за апеляційною скаргою відноситься на заявника апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підприємства “Меркурій” Міжнародного Благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка, м. Берислав Херсонської області, залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 27.03.2008 року у справі №2/143-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Антонік С.Г.

судді Кагітіна Л.П.

Яценко О.М.