ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2008 р.

Справа № 05/118-2А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віра-1", м.Нововолинськ

до відповідача Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Нововолинськ

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /2 від 14.11.2007 року.

Суддя Бондарєв С.

при секретарі Мельник О.М..

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача : Гарбар Ю.Р. – довіреність від 04.08.08р. №270

від відповідача: Новосад Ю.М. - довіреність № 47/10-009 від 01.01.2008 року

Представникам сторін в судовому засіданні були роз’яснені права та обов’язки передбачені ст.ст.49,51 КАСУ . Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання. Заяви про відвід складу суду не поступало.

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „ Віра-1”, м.Нововолинськ звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Нововолинської об’єднаної державної податкової інспекції № /2 від 14.11.2007 року., яким було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2007р. на суму 86 351,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу позивач зазначає, що висновок податкового органу про неправомірність заявлення бюджетного відшкодування ПДВ через неправильне формування податкового кредиту є неправильним, оскільки ТзОВ “Віра-1” є сільськогосподарським підприємством, яке здійснює господарську діяльність, займається розведенням свиней та реалізацією їх у живій вазі переробному підприємству ЗАТ “Ковельські ковбаси”, і є платником фіксованого сільськогосподарського податку. Протягом усього часу своєї діяльності підприємство отримувало відшкодування з бюджету податкового кредиту. Так як ТзОВ “Віра-1”є сільськогосподарським товаровиробником та підлягає під дію спеціальних режимів оподаткування податком на додану вартість (декларація з ПДВ (скорочена) №1, №2,№3) згідно п.п.11.21 та 11.29 Закону України „Про податок на додану вартість”, оскільки здійснює діяльність з “Розведення свиней” код за КВЕД 01.23.0 та “Вирощування зернових, технічних та інших культур” код за КВЕД 01.11.0. Вимога формування податкового кредиту згідно декларації №1, яка заповнюється та подається до податкового органу відповідно до спеціального режиму, передбаченого п.11.21 ст.11 Закону для ТзОВ “Віра-1”є невірною, оскільки ТзОВ є сільськогосподарським підприємством, яке здійснює діяльність з розведення свиней (99% в загальній сумі доходу від усіх видів діяльності) та поставки переробним підприємствам м’яса свиней живою вагою із застосуванням нульової ставки ПДВ відповідно до п.п. 6.2.6 ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість”. Формування податкових зобов’язань та податкового кредиту в межах однієї господарської операції повинно відбуватись виключно за однією податковою декларацією, неможливо відносити податкові зобов’язання та кредит в різні податкові декларації, призначені для відображення різних господарських операцій. Жодні зміни до Постанов Кабінету Міністрів без змін в законах не можуть змінити механізму нарахування податку. Постановою КМ України №300 від 02.04.2008р. відновлено пункт, який діяв до 28.03.2007р., а значить відновлено можливість декларування від’ємного значення податку на додану вартість до відшкодування надану Законом України “Про податок на додану вартість” для сільськогосподарських товаровиробників. Роз’ясненням від 07.04.2008р. №7063/7116-1117 ДПА України скасовує свою відмову у відшкодуванні вхідного ПДВ сільськогосподарським товаровиробникам.

В судовому засіданні, в поясненні відповідач повідомив, що рішеннями ДПА України від 04.06.2008р. №5648/6/25-0515 „Про результати розгляду повторної скарги ТзОВ „Птахокомплекс Губин” та ДПА у Волинській області від 18.06.2008р. за №12061/25-006 „Про результати повторної скарги ТзОВ „Віра-1” по оскарженню аналогічних податкових повідомлень-рішень про зменшення бюджетного відшкодування, скарги платників податків задоволено, а тому і визнає позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд,-

в с т а н о в и в :

Відповідачем - Нововолинською об'єднаною державною податковою інспекцією 20.07.2007 року було проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю „Віра-1” за травень 2007р. За результатами перевірки складено Акт від 20.07.2007р. №52.

На підставі Акта від 20.07.2007р. №52 Нововолинська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення /0 від 20.07.2007р. , а за наслідками адміністративного оскарження №/1 від 25.09.2007р. та №/2 від 14.11.2007р., якими занижено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за травень місяць 2007р. у розмірі 8 6531,00 грн.

Перевіркою встановлено, що в порушення п. 11.21 ст. 11 Закону України № 168/97-ВР від 03.04.1997 р. "Про податок на додану вартість"; п.2 Порядку нарахування виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними молоко та м'ясо в живій вазі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №805 від 12.05.1999р.; позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за травень 2007р. на суму 86 351,00 грн.;

ТзОВ „Віра-1” є сільськогосподарським товаровиробником займається розведенням розведенням свиней та реалізацією їх у живій вазі переробним підприємствам ЗАТ “Ковельські ковбаси”.

ТзОВ "Віра-1" є платником фіксованого сільськогосподарського податку та проводить господарську діяльність.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства", сільськогосподарський товаровиробник - це фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією. Виробництво сільськогосподарської продукції - це вид господарської діяльності з виробництва продукції, яка пов'язана з біологічними процесами її вирощування.

Згідно п.5 ст.1 Закону України „Про сільськогосподарську кооперацію", сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа незалежно від форми власності та господарювання, в якої валовий доход, отриманий від операцій з реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, за наявності сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень тощо) та/або поголів'я сільськогосподарських тварин у власності, користуванні, в тому числі й на умовах оренди, за попередній звітний (податковий) рік перевищує 75 відсотків загальної суми валового доходу. Це обмеження не поширюється на осіб, які ведуть особисте селянське господарство.

Пунктом 1 ст.2 Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок", положеннями встановлено, що особи можуть бути зареєстровані як платники фіксованого сільськогосподарського податку, якщо такі особи є сільськогосподарськими підприємствами різних організаційно-правових форм, передбачених законами України, селянські та інші господарства, які займаються виробництвом (вирощуванням), переробкою та збутом сільськогосподарської продукції, а також рибницькі, рибальські та риболовецькі господарства, які займаються розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах), у яких сума одержана від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік перевищує 75 відсотків загальної суми валового доходу.

Згідно з підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. з подальшими змінами та доповненнями, об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

База оподаткування операцій з поставки товарів (робіт, послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових) платежів, за винятком податку на додану вартість, що включаються в ціну товарів (робіт, послуг) згідно з законами України з питань оподаткування. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (робіт, послуг), проданих (виконаних, наданих) таким платником податку (пункт 4.1 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість").

Відповідно до Класифікації видів економічної діяльності, затвердженої і введеної в дію наказом Держстандарту від 22 жовтня 1996 року № 441 із змінами і доповненнями, в редакції від 26.12.2005р. №375, до видів економічної діяльності в галузі сільського господарства належить розведення свиней, розведення великої рогатої худоби.

Абзацом другим пункту 11.21 статті 11 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, що сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва. Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 6.2.6 пункту 6.2 статті 6 Закону України "Про податок на додану вартість" (далі - Закон) операції з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою сільськогосподарськими товаровиробниками всіх форм власності і господарювання оподатковуються за нульовою ставкою.

Механізм акумуляції сільськогосподарськими підприємствами всіх форм власності сум податку на додану вартість за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, та порядок виплати їм дотацій переробним підприємствам визначений постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1999 року № 805 „Про Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі".

Пунктом 12 Порядку встановлено, що сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності за поставлені ними молоко, худобу, птицю, вовну, а також за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції та продукції птахівництва. При цьому сума акумульованого на окремому рахунку податку на додану вартість за поставлені молоко та молочну продукцію спрямовується на придбання приладів і реактивів, необхідних для визначення показників якості молока і молочної продукції, фільтрувальних матеріалів, холодильного обладнання та доїльних установок у разі неналежного забезпечення ними сільськогосподарських підприємств; сільськогосподарські підприємства ведуть бухгалтерський облік розрахунків з податку на додану вартість на окремому аналітичному рахунку; у разі одержання за договорами товарно-матеріальних цінностей, надання послуг, пов'язаних з виробництвом та переробкою у власних переробних цехах зазначеної в абзаці першому цього пункту продукції, сплачену суму податку на додану вартість з операцій поставки таких товарно-матеріальних цінностей, надання послуг відносять на податковий кредит по розрахунках з таких сільськогосподарських операцій; на підставі даних бухгалтерського обліку сільськогосподарські товаровиробники щомісяця складають окрему податкову декларацію з податку на додану вартість поставлених ними молока, худоби, птиці, вовни, а також молочної продукції та м'ясопродуктів, вироблених у власних переробних цехах. Разом з декларацією з податку на додану вартість за відповідний звітний період сільськогосподарські товаровиробники подають до органу державної податкової служби за місцем реєстрації довідку про цільове використання сум податку на додану вартість за попередній звітний період, форма та зміст якої визначається Державною податковою адміністрацією за погодженням з Мінагрополітики; залишок податкових зобов'язань відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість з поставленої зазначеної продукції, тобто різниця між податком на додану вартість, що надходить від покупців, та податком на додану вартість, сплаченим постачальникам, перераховується підприємством з поточного на окремий рахунок, а залишок податкового кредиту покривається податковими зобов'язаннями наступних податкових періодів.

До дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2007 р. №596 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1999 р. № 271 і від 12 травня 1999 р. № 805" (далі - постанова N 596) податковий кредит сільськогосподарських товаровиробників, які поставляли переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі, включався до податкової декларації платника податку за звітний період, за якою здійснювалися розрахунки з бюджетом, з відшкодуванням з бюджету податкового кредиту за цією декларацією.

Постановою № 596 зазначений Порядок було викладено у новій редакції, у якій наведена вище норма не була передбачена у пункті 2 Порядку. Одночасно з цим діяла норма пункту 12 Порядку, згідно з якою залишок податкового кредиту покривався податковими зобов'язаннями наступних податкових періодів.

Відповідно до підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду; якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг), а залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2008 р. № 300 "Про доповнення пункту 2 Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за поставлені ними переробним підприємствам молоко та м'ясо в живій вазі" відновлена можливість декларування від'ємного значення податку на додану вартість до відшкодування надана Законом України "Про податок на додану вартість" для сільськогосподарських товаровиробників шляхом визначення механізму в зазначеній постанові Кабінету Міністрів України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні і підлягають до задоволення, тому слід визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Нововолинської об’єднаної державної податкової інспекції №/2 від 14.11.2007 року.

Керуючись Законом України "Про податок на додану вартість", Закону України № 2238 від 18.01.2001 р. "Про стимулювання розвитку сільського господарства"; Законом України № 414-ХГУ від 03.02.1999р. "Про фіксований сільськогосподарський податок", Закон України №469/97 від 17.07.1997р. „Про сільськогосподарську кооперацію", ст.70,71,76,86,87,89,94, 157,159,160-163 господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Нововолинської об’єднаної державної податкової інспекції від 14.11.2007 року № /2.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ –з дня складання в повному обсязі . Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного господарського суду України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя                                                              Бондарєв Сергій Васильович

Дата виготовлення повного

тексту постанови 05.09.2008р.

Суддя                                                   Бондарєв С.В.