Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2008 р. Справа № 10/25-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Токар М.В., судді Івакіна В.О. , Фоміна В. О.

при секретарі Гарбузовій Н.Ю.

за участю представників сторін:

прокурора –Мірошниченко М.Л. (посвідчення № 149 від 10.04.2008 р.)

позивача –не з’явився

відповідача - Максичка Ю.І. –голова, Василець С.О. (довіреність у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача вх. № 1035С/1-8 на рішення господарського суду Сумської області від 10.04.08 р. по справі № 10/25-08

за позовом Прокурора Лебединського району Сумської області в інтересах держави в особі Лебединської районної державної адміністрації м. Лебедин

до Селянського (фермерського) господарства "Перлина" с. Харченки

про примусове розірвання договору оренди

встановила:

Прокурор Лебединського району Сумської області в інтересах держави в особі Лебединської районної державної адміністрації звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Перлина" та після уточнення прокурором та позивачем позовних вимог просять суд зобов’язати відповідача укласти з позивачем додаткову угоду в частині встановлення орендної плати в розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки орендованої земельної ділянки на території Рябушківської сільської ради Лебединського району.

Рішенням господарського суду Сумської області від 10.04.08 по справі № 10/25-08 (суддя Малафєєва І.В) позов задоволено повністю. Вирішено вважати укладеною додаткову угоду від 29 жовтня 2007 року до договору оренди землі від 09.10.2006 року, зареєстрованого за № 57 від 20.10.2006р., укладеного між селянським (фермерським) господарством “Перлина” та Лебединською районною державною адміністрацією Сумської області згідно з якою орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки орендованої земельної ділянки площею 7,0929 га на території Рябушківської сільської ради Лебединського району. Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства “Перлина” в доход державного бюджету України 85 грн. держмита. Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства “Перлина” в доход державного бюджету м. Суми 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

Відповідач, Селянське (фермерське) господарство "Перлина", з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що вважає прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення господарського суду Сумської області від 10.04.08 р. по справі № 10/25-08 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову прокурора Лебединського району Сумської області в інтересах держави в особі Лебединської районної державної адміністрації відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що орендна плата за землі державної та комунальної власності не повинна бути нижче земельного податку та більше 10 відсотків від нормативної грошової оцінки. Розмір орендної плати за використання земельної ділянки та його зміна встановлюється договором між учасниками. Розмір орендної плати встановлений договором оренди землі від 09 жовтня 2006р. відповідає нормам законодавства і відповідач, як сторона даного договору не заперечували стосовно перегляду розміру орендної плати в порядку, встановленому цим договором, але ці доводи і заперечення не були прийняті судом. В той же час господарським судом Сумської області були прийняті доводи позивача і не враховано, що новий розмір орендної плати - 1,5% від нормативної грошової оцінки землі немає обґрунтування (п.13 Договору оренди землі передбачено, що однією з підстав перегляду розміру орендної плати є зміна розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції).

Прокурор проти апеляційної скарги заперечує, вважає рішення господарського суду Сумської області від 10.04.08 р. законним та обґрунтованим, винесеним при повному з’ясуванні всіх обставин справи. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач, Лебединська районна державна адміністрація, надала відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якій зазначає, що рішення господарським судом прийнято у відповідності з положеннями норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим.

Обґрунтовуючи свою позицію по справі, позивач вказує, що запропонувавши відповідачеві внести зміни до пункту 9 укладеного договору оренди землі, орендодавець діяв в його межах умов договору, а саме пункту 13 договору, яким передбачено щорічний перегляд розміру орендної плати. Дана обставина не суперечить і положенням статті 23 Закону України "Про оренду землі" щодо зміни розміру орендної плати, не порушує положень Закону України "Про оренду землі", оскільки позивач (райдержадміністрація) не вийшла за встановлені ним межі плати за землю. Відповідач із запропонованим новим розміром орендної плати не погодився, що підтверджується його листом, який знаходиться у матеріалах справи. Просить рішення господарського суду Сумської області від 10.04.08 по справі № 10/25-08 залишити в силі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні прокурора, представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Прокурором були заявлені позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки в наслідок невиконання відповідачем договірних зобов’язань в частині відмови від укладення додаткової угоди.

В порушення вимог ст. 22 ГПК України, норми якої передбачають зміну підстави або предмету позову, прокурор та позивач взагалі змінили позовні вимоги та просили суд змінити умови договору шляхом укладення додаткової угоди до договору в частині встановлення орендної плати в розмірі 1,5 % від грошової оцінки орендованої земельної ділянки ( а. с. 37-39, 53-54). При цьому, в уточнених позовних вимогах ні прокурор, ні позивач за зазначив суму орендної плати.

Господарський суд приймаючи рішення про задоволення змінених вимог виходив з того, що Лебединською районною державною адміністрацією в 2007 р. були прийняті розпорядження про підвищення розміру орендної плати за оренду земель державної та комунальної власності на території району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва встановлена в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки і це розпорядження підлягає виконанню учасниками земельних правовідносин.

Колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду виходячи із наступного.

Як свідчать матеріали справи 09.10.2006 р. Лебединською районною державною адміністрацією та Селянським (фермерським) господарством "Перлина" було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,0929 га, яка розташована на території Рябушківської сільської ради.

Відповідно до п. 9 даного договору сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 655 грн. (0,8 %) грн. в рік, у тому числі в грошовій формі, виплата повинна проводитись в повному обсязі починаючи з моменту реєстрації договору.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Відповідно до вимог статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно частин другої та четвертої статті 21 цього закону розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін. Орендна плата за землі державної та комунальної власності не повинна бути нижче земельного податку та більше 10 відсотків від нормативної грошової оцінки.

Розмір орендної плати встановлений договором оренди землі від 09 жовтня 2006р. відповідає зазначеним нормам, становить 0,8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає суму 655 грн. в рік.

Відповідно до довідки Лебединського відділення Сумської МДПІ від 25.01.2008р. вих. №435/10/19-002 та акту звіряння розрахунків від 25.01.2008р. заборгованість у Селянського (фермерського) господарства "Перлина" відсутня ( а. с. 27, 28). Таким чином, відповідач в повному обсязі виконував зобов'язання щодо сплати орендної плати.

Згідно частини першої статті 23 Закону України "Про оренду землі", яка є спеціальною нормою з питань оренди землі, передбачений перегляд орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, які передані в оренду для сільськогосподарського використання, один раз на три роки в порядку, встановленому законом або договором оренди.

Про те, що земельна ділянка площею 7,0929 га розташована на території Рябушівської сільської ради передана в оренду Селянському (фермерському) господарству "Перлина" с. Харченки для сільськогосподарського використання та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зазначено в пунктах 15,16 договору оренди землі від 9.10.2006 р.

Перегляд орендної плати відносно земель переданих в оренду для сільськогосподарського використання один раз на три роки встановлено Законом України "Про оренду землі" з метою захисту інтересів сільгоспвиробників та в зв’язку із сезонністю використання наданих в оренду земель.

Позивач в додатковій угоді від 29.10.2007р. ставить питання про внесення змін до договору оренди землі від 9.10.2006 р. щодо збільшення розміру орендної плати до закінчення трьохрічного терміну, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 23 Закону України "Про оренду землі", а тому вимоги позивача про зміну розміру орендної плати шляхом укладення додаткової угоди від 29.10.2007р. в редакції позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до умов договору, а саме, пункту 13 договору сторони прямо передбачили перегляд розміру орендної плати щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Умовами договору оренди від 09.10.2006 р. зміна орендної плати за землю на підставі рішення Лебединської районної державної адміністрації не передбачена.

Тому, колегія суддів не може погодиться з висновком суду першої інстанції про те що підставою зміни розміру орендної плати є розпорядження голови районної державної адміністрації .

Крім того, задовольняючи позовні вимоги господарський суд першої інстанції по-перше, вийшов за межі позовних вимог, а саме, визнав укладеною додаткову угоду від 29.10.2007 р., згідно з якою орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки орендованої земельної ділянки площею 7,0929 га, ( в додатковій угоді такі дані відсутні), та зазначені вимоги в уточнених позовних вимогах ні прокурора, ні позивача не містились, та по-друге, грошова форма орендної плати так і не була визначена при прийнятті оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що норми чинного законодавства надають право ставити питання про зміни умов договору саме стороні за договором а не прокурору, що вбачається зі статті 188 Господарського кодексу України та статті 651 Цивільного кодексу України.

Отже, позовні вимоги про зміну умов договору, суперечать нормам чинного законодавства, не обґрунтовані і у суду першої інстанцій не було підстав задовольняти їх .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення від 10.04.08 р. по справі № 10/25-08 господарський суд Сумської області неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи, рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права через що рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, а апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п.2 статті 103, п. п. 1, 4 ч.1 ст. 104, статтею 105, Господарського процесуального кодексу України судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 10.04.08 р. по справі № 10/25-08 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Головуючий суддя Токар М.В.

Судді Івакіна В.О.

Фоміна В. О.