ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2008 р.                                                             Справа № 11/2353

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого –судді Довганя К.І., при секретарі –Захаровій А.Г., за участю представників сторін: позивача –Івангородська О.Ю. за довіреністю , першого відповідача –Тишковець Я.Я. за довіреністю, другого відповідача –не з’явився, третя особа - Івангородська О.Ю. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта»в особі Черкаської дирекції, третя особа на боці позивача –міністерство транспорту та зв’язку України до виконавчого комітету Черкаської міської ради та комунального підприємства «Черкаське обласне об’єднане бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності та права господарського відання на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання права власності та права господарського відання на нерухоме майно –частину нежитлового приміщення, розташовану за адресою м. Черкаси, вул. Петровського, 277. В обгрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що все його майно є державною власністю і знаходиться у нього в господарському віданні. В період діяльності підприємства ним за власні кошти для виробничих потреб було збудовано та введено в експлуатацію оспорюване приміщення, однак не оформлено належним чином своє право на це майно. Оскільки майно було створено позивачем, він добросовісно користується ним понад 10 років, то у відповідності до ст. 344 ЦК України позивач набув права власності на нього.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позові та крім того, як на правову підставу позову послався на ст. 392 ЦК України.

Третя особа у письмовому відзиві на позов та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Перший відповідач у відзиві на позов та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Заперечення вмотивовано тим, що між сторонами фактично відсутній спір щодо майна. Крім того на думку представника саме лише перебування майна на балансі не може свідчити про право власності на нього.

Другий відповідач надіслав суду листа, у якому просить проводити розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

Відповідно до статуту позивача він є державним унітарним підприємством, все його майно є державною власністю і належить до сфери управління міністерства транспорту та зв’язку України і закріплюється за ним на праві господарського відання. Позивач створений в результаті реорганізації Українського державного об’єднання поштового зв’язку «Укрпошта»і до його складу входять філіали-дирекції, які не є юридичними особами.

В ході своєї діяльності позивач у зв’язку з виробничою необхідністю у 1977 р. збудував та ввів в експлуатацію виробниче приміщення за адресою м. Черкаси, вул.. Петровського, 277. Вказана будівля з моменту введення в експлуатацію використовується позивачем та перебуває у нього на балансі. Однак документи про будівництво та введення в експлуатацію цієї будівлі позивачем були втрачені.

Статтею 41 Конституції України кожному гарантовано право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.49 Закону України „Про власність”, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, третейським судом.

Ст.ст. 20, 328, 331, 392 ЦК України містять наступні положення.

Право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 136 ГК України встановлено, що право господарського відання є речовим правом суб’єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником, з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим кодексом та іншими законами.

Щодо захисту права господарського відання застосовується положення закону, встановлені для захисту права власності.

Виходячи з фактичних обставин справи та приписів наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Оспорювані приміщення збудовано позивачем за власні кошти, що не оспорюється сторонами. Все майно позивача, в тому числі і новостворене, є державною власністю та надане йому в господарське відання.

Наведені представником першого відповідача доводи проти позову не можуть бути підставою для відмови у позові.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Оскільки позивач тривалий час не вживаючи заходів щодо оформлення свого права на оспорювань майно фактично сприяв наявності даного спору, то понесені ним судові витрати суд вважає необхідним покласти на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за державою в особі міністерства транспорту та зв’язку України право власності на частину будівлі за адресою м. Черкаси, вул.. Пожарського, 3 зазначену в інвентарній справі як: адміністративна будівля А-3 з підвалом та за Українським державним підприємством поштового зв’язку «Укрпошта»м. Київ, вул.. Хрещатик, 22 право господарського відання на це майно.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                          К.І.Довгань