ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
м.Житомир, майдан Путятинський, 3/65  тел.(8-0412)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2008 р.
Справа № 12/2866

Житомирський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі
,

за участю представників сторін:

від позивача : Потапової Н.А. -
представника за довіреністю від 06.12.2006р.,

від відповідачів :

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віта": не з'явився,

- Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи

ОСОБА_2, с. Городище Шепетівського
району Хмельницької області

на рішення господарського суду
Хмельницької  області

від "27" вересня 2007 р.
у справі № 12/2866 (суддя Шпак В.О.)

за позовом Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи

ОСОБА_2, с. Городище Шепетівського
району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віта", м. Шепетівка Хмельницької

області

Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особиОСОБА_1, с. Городище Шепетівського району Хмельницької області

про усунення перешкод в
користуванні приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Хмельницької області від 27.09.2007 усправі №12/2866
відмовлено у позові  Суб"єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_2     ( с. Городище
Шепетівського району Хмельницької області ) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віта" ( м. Шепетівка Хмельницької області ), до
Суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особиОСОБА_1  ( с. Городище Шепетівського району
Хмельницької області ) про усунення перешкод в користуванні приміщенням.

Не погоджуючись
з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач у справі подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржене рішення скасувати з підстав, зазначених у
скарзі, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну
скаргу мотивовано, зокрема тим, що судом першої інстанції неповно
з"ясовано обставини, що мають значення для справи; неправильно застосовано
норми матеріального права; висновки, викладені в рішенні, не відповідають
обставинам справи, а саме:

- господарський
суд неправильно застосував ст.ст.16, 391 ЦК України;

- суд не
врахував, що позивач є власником 23,9 кв.м приміщення магазину ЦУМ; частка
позивача знаходиться у вестибулі, який не перебуває у будь-чиїй власності і є
приміщенням загального користування;

- здійснювати
право позивача щодо майна, яке знаходиться у його володінні, перешкоджає
протиправна поведінка відповідачів ( перекриття вікон, які дозволяли отримувати
достатнє природнє освітлення; внаслідок звуження  проходу до магазину став неможливим доступ у
його приміщення інвалідам та іншим категоріям населення; внаслідок закриття
двох додаткових дверей у тамбурі магазину порушений температурно-вологісний
режим у приміщенні; створюються протяги, оскільки двері постійно відчинені);

- відповідачами
порушено вимоги ст.5 Закону України "Про основи містобудування" (
відсутні вихідні дані й документація на переобладнання частини вестибулю під
торгівельні відділи ); переобладнання проведено самочинно;

- ст.376 ЦК
України передбачено відповідальність за самочинне будівництво;

- відповідачі
перебудували і використовують частини вестибулю магазину, не маючи на них
правоустановчих документів, при відсутності згоди позивача, чим порушено право
останнього як власника частини магазину;

- до статутного
фонду ТОВ "Віта" не включено жодну з частин вестибулю;

- прямо
перешкоди не пов"язані з правомірністю володіння відповідачами вестибулем,
але вони можуть бути усунені виключно шляхом виселення ( звільнення)
відповідачами частини приміщення вестибулю, що знаходиться у загальному
користуванні; це не порушить прав відповідачів, оскільки володіння ними
вестибулем неправомірне.

У судовому
засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити.

Відповідачі
своїх представників у засідання не направили, про причини їх неявки суд не
повідомили ( їх позиції з приводу доводів й вимог скарги викладено в письмових
відзивах від 05.12.2007 р. та 08.02.2008 р. - а.спр.139,149, т.1 ).

Зважаючи на те,
що копії ухвали про призначення судового засідання на 05.06.2008 р. надіслано
на адреси сторін рекомендованою кореспонденцією та отримано ними ( що
підтверджується засвідченою копією відповідного реєстру відправки Житомирського
апеляційного господарського суду від 23.04.2008 р. й повідомленнями про
вручення поштових відправлень ), тобто сторони (у т. ч. відповідачі) належним
чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання,
апеляційний суд розглянув скаргу по суті за відсутності представників
відповідачів.

Заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши
правильність застосування місцевим господарським судом норм  матеріального й процесуального права,
обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що відсутні підстави для її
задоволення з огляду на таке.

Матеріали
справи свідчать, що у квітні 2007 р. підприємець ОСОБА_2 з посиланням, зокрема
на приписи ст.391 ЦК України звернулась з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віта" , до Приватного підприємцяОСОБА_1 (вказаних
осіб зазначено в якості відповідачів) про усунення перешкод в користуванні
вестибулю магазину загальною площею 61,3кв.м, який знаходиться за адресою вул.
Судилківська, 1, м. Шепетівка Хмельницької області шляхом зобов'язання
відповідачів звільнити його.

Обґрунтовуючи
позовні вимоги, позивач посилається на те, що є власником 23,9 кв.м приміщення
магазину ЦУМ, розташованого у м. Шепетівка, по вул. Судилківська, 1.Частка
приміщення позивача знаходиться на першому поверсі навпроти центральних вхідних
дверей у магазин і обмежується з двох сторін сходовими клітками на другий
поверх. Тобто відразу у вестибулі, який не перебуває у будь-чиїй власності і є
приміщенням загального користування.

Проте вказану
площу було самовільно зайнято відповідачами, які добровільно відмовляються її
звільнити. Внаслідок такого незаконного зайняття площі значно погіршилися умови
праці у відділі позивача (а.спр.2-5, т.1).

Ухвалою від
27.04.2007 р. господарський суд Хмельницької області прийняв позовну заяву до
розгляду та порушив провадження у справі №12/2866 (а.спр.1, т.1).

Як вже
зазначалось, рішенням  від 27.09.2007
місцевий суд відмовив підприємцю
ОСОБА_2у позові.

При цьому, суд
посилався на те, що у такий спосіб можливо захищати порушені права при умові,
якщо власник має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших
осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним
(а.спр.124,125, т.1).

Судова колегія
з рішенням суду першої інстанції погоджується, зважаючи на наступне.

Статтею 16
Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною
статтею також визначено способи їх захисту.

Під останніми
слід розуміти встановлені законом матеріально-правові примусові заходи, завдяки
яким здійснюється захист відновлення або визнання порушених прав та інтересів.

Відповідно до
ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість  порушення свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно із ст.
391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні
ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Захист від
таких порушень права власності здійснюється за допомогою негаторного позову,
який пред'являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні,
однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права
користування та розпорядження ним.

Апеляційний суд
вважає за необхідне зазначити, що позивачем безпідставно заявлено вимогу ( з
посиланням на статтю 391 ЦК України ) про зобов"язання відповідачів
звільнити приміщення вестибулю площею 61,3 кв.м., оскільки вестибуль не є
власністю позивача ( в матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про протилежне;
в апеляційній скарзі підприємецьОСОБА_2 зазначила, що вестибуль не перебуває у
будь-чиїй власності і є приміщенням загального користування ).

Отже,  у позивача відсутнє право заявляти позов про
звільнення вестибулю.

Позивач у
позовній заяві стверджує, що відповідач внаслідок незаконного зайняття площі
значно погіршив умови праці у його відділі, а саме: закриті вікна змушують його
постійно користуватися додатковим штучним освітленням; звужено прохід до
магазину; закрито двоє додаткових вхідних дверей у тамбурі, а тому позивач
потерпає від постійних протягів.

Як згадувалось
вище, підприємецьОСОБА_2 обрала такий спосіб захисту порушеного права як
зобов'язання відповідачів звільнити приміщення вестибулю площею 61,3 кв.м.

Апеляційний суд
вважає, що вказаний спосіб захисту не відповідає праву позивача на відновлення
правильного освітлення і обігу повітря.

Сам факт
зайняття відповідачами частин вестибулю, на думку судової колегії,  не перешкоджає позивачу користуватися
належною йому частиною приміщення
( аналогічної позиції
притримується і суд першої інстанції, з яким не можна не погодитись ).

Судова колегія
вважає, що у даному випадку позивач має право заявити позов про спонукання
відповідачів до вчинення конкретних дій, внаслідок яких у  відділі позивача відновилось би
освітлення  та правильний обіг повітря, а
також достатньо розширився б прохід до відділу.

Зважаючи на
викладене, апеляційним судом не приймаються до уваги оглянуті в судовому
засіданні 12.02.2008 р. подані представником позивача оригінали листа №12 від
31.05.2006р. Шепетівської районної санітарно-епідеміологічної станції, листа
№І-118 від 17.05.2006р. виконавчого комітету Шепетівської міської ради, довідки
№34 від 15.03.2006р. Шепетівського бюро технічної інвентаризації, протоколу Шепетівської
районної санітарно-епідеміологічної станції
від 13.04.2007р.  №1-2 про  проведення досліджень метеорологічних
факторів, протоколу Шепетівської районної санітарно-епідеміологічної
станції  від 13.04.2007р. №1-3 про  проведення досліджень освітленості робочого
місця, листа №650-А від 18.04.2007р. виконавчого комітету Шепетівської міської
ради, угоди від 23.01.2003р. про встановлення (погодження) внутрішніх меж
часток приміщення між власниками приміщень на першому поверсі магазину по вул.
Судилківській за №1 в м. Шепетівка Хмельницької області.

Господарський
суд Хмельницької області дійшов вірного висновку про відсутність правових
підстав для задоволення вимог позивача, а тому правильно відмовив у позові, а
також вірно вирішив питання розподілу судових витрат, поклавши їх на позивача.

Оскаржене
рішення законне і обґрунтоване, відповідає матеріалам справи та вимогам чинного
законодавства.

Підстави для
скасування рішення відсутні.

Доводи скарги
про те, що відповідачі самочинно перебудували і використовують частини
вестибулю магазину, не маючи на них правоустановчих документів, при відсутності
згоди позивача, безпідставні.

Слід  зазначити, що між громадянамиОСОБА_2,
ОСОБА_1,          ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_6., які є засновниками ТОВ "Віта", 23.01.2003 р.
укладено угоду, якою сторони погодились встановити певні межі часток магазину,
що їм належать на праві власності ( копія угоди міститься на а.спр.29, т.1,
оригінал оглянуто в засіданні апеляційного суду 12.02.2008 р. )

Недоречним є
зазначення у скарзі, що відповідачі незаконно захопили частину вестибулю площею
близько 15 кв. м. ТОВ "Віта" має дозвіл на встановлення торгового
об"єкта ( а.спр.69, т.1 ).

Інші доводи
апеляційної скарги не є переконливими.

Оскаржене
рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Керуючись
ст.ст.  101,103,105 Господарського
процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення
господарського суду Хмельницької області від 27 вересня 2007р. у справі
№12/2866 залишити без змін, а апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, с. Городище Шепетівського району
Хмельницької області - без задоволення.

2. Справу
№12/2866 повернути до господарського суду
Хмельницької  області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 5 прим.:

------------------------

1 - до справи

2-4 - сторонам

5 - в наряд