ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 37/647

24.03.08

За позовом

Закритого акціонерного товариства «Телемост»

До

Товариства з обмеженою відповідальністю «Падіма»

Про

стягнення 112968,67 грн.

Суддя Кондратова І.Д.

В засіданні приймали участь представники сторін :

Від позивача : Горніцька І.О.- представник за довіреністю № б/н від 07.11.2007 року;

Від відповідача : Ємцев М.В.- представник за довіреністю № б/н від 11.02.2008 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Телемост» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Падіма» про стягнення 112968,67 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2007 р. порушено провадження у справі № 37/647, розгляд справи було призначено на 24.01.2008 року о 12-15.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи неодноразово відкладався.

В судовому засіданні представник позивача надав суду уточнення позовних вимог, відповідно до яких просить стягнути з відповідача суму збитків за договором в розмірі 42602,00 грн., суму збитків за договором в розмірі 112968,67 грн., суму збитків в розмірі 80000,00 грн., сплачених позивачем своєму контрагенту штрафних санкцій за порушення договірних зобов’язань, 7500,00 грн. суму збитків за надані юридичні послуги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить в позові відмовити повністю, посилаючись на те, що позивачем порушені умови договору, не вчасно проведено попередню оплату, невчасно здійснено постачання матеріалів, відповідач вважає себе невинуватим в простроченні виконання зобов’язання щодо виготовлення виробів. Крім того, відповідач наголошує на тому, що 19.12.2006 року позивач повідомлявся про готовність виробів до здачі, проте позивач безпідставно ухилявся від прийняття виготовленої продукції.

Крім того, відповідач заявляв клопотання про призначення по даній справі судової техніко-технологічної експертизи, на вирішення якої поставити питання, чи відповідають вироби СЕП 12 наданій технічній документації. Судом подане клопотання розглянуто та відхилено, в зв’язку з його безпідставністю.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Телемост»(замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Падіма»(виконавець) був укладений договір № 01/01/06 (договір), відповідно до умов якого сторони погодили, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов’язання виготовити за наданою замовником конструкторською документацією деталі та вузли (надалі за текстом –вироби) відповідно до замовлення –завдання та доставити їх на визначене збиральне підприємством. Конструкторська документація, що тимчасово передається виконавцю, є інтелектуальною власністю замовника і надається виконавцю.

05 липня 2006 року сторони підписали замовлення-завдання № 1 до договору, відповідно до якого погодили, що замовник доручає, а виконавець зобов’язується виготовити 4 вироби згідно технічного завдання, переданого актом № 1 від 01.07.2006 року. Замовлення –завдання має бути виконано в 15 днів з моменту його прийняття виконавцем.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав свої зобов’язання за договором, в зв’язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Телемост»понесло збитки, у вигляді перерахування попередньої оплати в розмірі 89774,87 грн., матеріалів на суму 23193,80 грн., у вигляді сплати позивачем своєму контрагенту штрафних санкцій в розмірі 80000,00 грн. за порушення договірних зобов’язань, а також 7500,00 грн. збитків за надані юридичні послуги.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином. А відповідно до ст.ст. 611, 623 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання він має відшкодувати заподіяні кредиторові збитки.

Згідно з частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, шляхом застосування до нього господарських санкцій (штрафних санкцій), є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збиткам розуміються, зокрема, витрати, зроблені управненою стороною.

Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором. При визначені неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Обов’язок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідальності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов’язання.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності, відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.

Обов’язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв’язку між діями особи та збитками, які складають об’єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини позову, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими.

В силу вимог чинного законодавства, позивач повинен довести суду та надати відповідні докази того, що внаслідок протиправної поведінки відповідача позивачу були завдані збитки та довести розмір цих збитків. В свою чергу, відповідач для звільнення себе від відповідальності за заподіяні позивачу збитки, має довести, що збитки завдано не з його вини.

Судом встановлено, що у відповідності до п. 2.5 договору сторони погодили, що замовник перераховує протягом п’яти банківських днів на розрахунковий рахунок виконавця, передоплату в сумі не більше 30 % від виставленого останнім рахунку. Розмір передоплати конкретного замовлення-завдання сторони узгоджують в умовах останнього.

У відповідності до умов завдання замовлення сторони встановили, що передплата за виконання цього замовлення - завдання становить 30 % від загальної кошторисної вартості робіт і перераховується грошовими коштами на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5-ти банківських днів після прийняття виконавцем даного замовлення-завдання.

Отже у відповідності до умов даного замовлення - завдання позивач був зобов’язаний перерахувати на рахунок відповідача попередню оплату до 10 липня 2006 року, проте позивач в порушення умов договору здійснював попередню оплату частково та здійснив останній платіж лише в вересні 2005 року.

У відповідності до статті 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Листом № 32 від 07.08.2006 року відповідач повідомляв позивача про те, що позивачем не виконані умови договору, а саме : не надана конструкторська документація в повному обсязі, не підписаний кошторис на виготовлення виробу СЕП, а також не перерахована сума у розмірі 30 % від суми договору у вигляді передоплати за виготовлення виробу СЕП-12. В даному лист повідомлялось також, що в зв’язку з тим, що позивач не виконує належним чином умови договору, відповідач знімає з себе відповідальність за недотримання термінів виготовлення виробу СЕП-12, встановлених договором.

Крім того, судом встановлено, що позивачем відповідно до видаткової накладної № РН-0000002 матеріали, які необхідні для виконання робіт згідно договору, були передані позивачем лише 02.10.2006 року, а у відповідності до статті 851 Цивільного кодексу України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Суд відзначає, що 19 грудня 2006 року відповідач повідомив позивача про готовність до здачі виробів в кількості 235 шт. згідно договору № 1/01/07/06 від 01.07.2006 року. Даний факт визнається та не спростовується позивачем.

У відповідності до пп. 3.1, 3.2, 3.3., 3.4 договору сторони погодили, що приймання виробів (за кількість і якістю) здійснюється в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності до чинного в Україні законодавства. Замовник зобов’язаний забезпечити своєчасне і належне приймання виробів, що відповідають вимогам, визначеним в цьому договору, і які були поставлені в порядку та на умовах, визначених у ньому. При здаванні –прийманні виробів сторони керуються вимогами відповідного замовлення-завдання, наданого виконавцю. У разі виявлення відхилень від вимог цього договору щодо кількості та (або) якості виробів, замовник зобов’язаний невідкладно через технічні засоби зв’язку повідомити про це виконавця. Якість виробів оцінюється під час їх передавання на збиральному підприємстві, адресу та назву якого замовник вказує в замовленні-завданні. При виявленні під час їх здавання чи у подальшому часі недоліків, вони актуються створеною для цієї мети у складі представників збирального підприємства і замовника комісією. У дефектному акті визначається термін, необхідний для усунення виявленого браку.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляються актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті, і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. За приписами частини 6 цієї статті Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Судом встановлено, що позивач повідомлявся про готовність виробів, проте безпідставно не прийняв виготовлену продукцію, акт приймання-передачі виробів не підписав, будь-яких зауважень та мотивованих заперечень щодо виготовленої продукції не виставляв, своїм правом встановленим статтею 882 Цивільного кодексу України щодо визнання недійсним акту, підписаного лише відповідачем не скористався.

З огляду на викладене, відповідач, в силу пункту 2 частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України, є невинуватим у невиконанні ним зобов’язань за договором. Наслідком відсутності вини є відсутність складу цивільного правопорушення, що є необхідною умовою цивільної відповідальності.

Суд також додатково відзначає, що вимоги позивача в частині відшкодування збитків в розмірі 7500,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надані належні докази, які підтверджують, що позивач зазнав такі збитки, оскільки рахунок –фактура № 306 від 26.11.2007 року та акт приймання-передачі виконаних робіт підтверджують надання позивачу будь-яких юридичних послуг, та не підтверджують оплату цих послуг позивачем, а також позивачем не надано доказів наявності причинного зв’язку між невиконанням відповідачем зобов’язання за спірним договором та укладанням між позивачем та ТОВ «Юридична фірма «Іголан»договору про надання юридичних послуг № 80 від 24.11.2006 року. Виходячи з наведеного у позові в цій частині вимог слід відмовити.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем не доведено тих обставин, які є підставою позовних вимог, не підтверджено такі обставини належними доказами та не додано їх до матеріалів справи. Крім того, позивачем не доведено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, що в свою чергу звільняє відповідача від відповідальності у вигляді відшкодування завданих збитків позивачу, а тому позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Телемост»є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита, послуг експертів та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 03.06.2008 року