ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 09/2299а

"11" липня 2008 р., 12 год. 10 хв.           м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарі – Мирошниченко Б.В.

за участю представників сторін: позивача - Деренюк Ю.М. за посадою –керівник, Сущанського В.С. за дорученням, відповідача –Нескородяного С.А., Бодревської І.В. за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу (СВК) «Черповоди», с. Черповоди Уманського району до Уманської об’єднаної державної податкової інспекції (Уманська ОДПІ) про зобов'язання списати безнадійний податковий борг по прибутковому податку з громадян в сумі 109 982,66 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Подано адміністративний позов, у якому позивач просить зобов’язати Уманську ОДПІ (відповідача) списати податковий борг по прибутковому податку з фізичних осіб, який рахується за СВК «Черповоди»Уманського району станом на 30.04.2005 року в сумі 109 982,66 грн., як безнадійний податковий борг, по якому минув строк позовної давності.

Позовні вимоги мотивовані наступним:

- відповідно до акта від 10 вересня 2007 року №918/23/05533310 «Про результати перевірки СВК «Черповоди»з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.12.2004 року по 30.06.2007 року, складеного посадовими особами відповідача, встановлено, що за позивачем станом на 30.04.2005 року рахується заборгованість по податку з доходів фізичних осіб в сумі 109 982,66 грн.;

- вказана заборгованість виникла в результаті того, що внаслідок неврожаїв в 2003 –2004 роках господарство знаходилось у важкому фінансовому стані, тому розрахунки по заробітній платі та орендній платі проводились в основному сільськогосподарською продукцією, не маючи при цьому грошових коштів на перерахування податку з доходів фізичних осіб;

- у 2004 році позивач звернувся до Уманської ОДПІ із заявою про списання податкового боргу з цього податку як безнадійного, про що було прийнято рішення, але згодом відповідач скасував це рішення іншим своїм рішенням;

- відповідно до п.п. «в»п.18.2.1 п.18.2 ст.18 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –ЗУ№2181) списанню підлягає податковий борг юридичних осіб стосовно якого минув строк позовної давності;

- відповідно до чинного законодавства строк позовної давності встановлений три роки, такий же термін, а саме 1095 календарних днів, встановлений наказом ДПА України від 14.03.2001 року №103 «Про затвердження порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків»(далі вживається скорочено –Наказ ДПА України №103).

Відповідач у письмових запереченнях на позовну заяву позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що заборгованість позивача з перерахування до бюджету нарахованого і утриманого прибуткового податку з громадян та податку з доходів фізичних осіб не є податковим боргом в розумінні п.1.3 ст.1 ЗУ №2181, оскільки відсутні належні докази стосовно його узгодженості, а встановлений п.п.15.2.1 п.15.2 ст.15 ЗУ №2181 строк давності для стягнення податкового боргу стосується лише узгоджених сум податкових зобов’язань, які були нараховані податковим органом. Спір стосовно права позивача на списання податкового боргу як безнадійного з цього податку з підстав наявності форс-мажорних обставин був предметом спору у адміністративній справі №07/269а; постановою господарського суду Черкаської області від 24 березня 2008 року у даній справі позивачу відмовлено у позові, отже відповідно до ч.1 ст.72 КАС України ці обставини не підлягають доказуванню при вирішенні даної справи.

В судовому засіданні:

- представники позивача підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити повністю;

- представники відповідача просили у позові відмовити повністю, з підстав, викладених у запереченнях на позов.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, з огляду на наступне.

24 березня 2000 року Уманською районною державною адміністрацією проведена державна реєстрація позивача як юридичної особи.

10 вересня 2007 року відповідачем проведена виїзна планова перевірка з питань дотримання позивачем вимог податкового валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.12.2004 року по 30.06.2007 року, за результатами якої складений акт №918/23/05533310 (далі –акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8, п.п.19.2а,п.19.2 ст.19 Закону України від 22.05.2003 року №889-ІУ «Про податок з доходів фізичних осіб»(далі скорочено –ЗУ №889), зі змінами та доповненнями, а саме: неповне та несвоєчасне перерахування податку на протязі всього перевіреного періоду. Заборгованість по податку з доходів фізичних осіб з оренди з оренди земельних часток (паїв) складає 113 103,70 грн., яку необхідно перерахувати до бюджету.

Згідно довідки –розрахунку відповідача (додаток №9 до акту перевірки) по нарахуванню і перерахуванню позивачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2005 року по 30.06.2007 року (паї) сума 109 982,66 грн., яку просить списати позивач, обліковується як залишок (сальдо) на 30.04.2005 року. Зазначену суму позивач вважає безнадійним податковим боргом, який згідно п.п.18.2.1 в) п.18.2 ст.18 ЗУ №2181 підлягає списанню, оскільки стосовно нього минув строк позовної давності, встановлений цим Законом, тобто закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Заявою від 18.04.2008 року №99 позивач просив Уманську ОДПІ визнати безнадійним та списати відповідно до ЗУ №2181 по строку давності податковий борг в сумі 109 982,66 грн.

24.04.2008 року листом за №11337/24-014 відповідач відмовив позивачу у списанні податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб з посиланням на те, що згідно затвердженого наказом ДПА України від 14.03.2001 року «Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків»суми безнадійного податкового боргу списуються за даними карток особових рахунків платників податків, що ведуться в органах державної податкової служби в установленому порядку (п.4.1). Органи державної податкової служби не мають законодавчих підстав проводити списання боргу по податку з доходів фізичних осіб, який рахується за бухгалтерським обліком платника і не знайшов відображення в картці особового рахунку.

Постановою Черкаського господарського суду області від 24 березня 2008 року у справі №07/269а, яка набрала законної сили, СВК «Черповоди»відмовлено у списанні податкового боргу з прибуткового податку з громадян в сумі 103 040,52 грн., який утворився за доводами позивача до 01.01.2004 року через обставини непереборної сили.

Відповідно до ст..72 КАС України обставини встановлені при розгляді справи №07/269а не підлягають доказуванню при вирішенні даного спору.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги безпідставними, з огляду на наступне.

Пункт 1.3 статті 1 Закону №2181-ІІІ термін „податковий борг” визначає як податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Відповідно до п.п.5.1 ст.5 Закону України №2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 ЗУ №2181, податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п.4.2 та 4.3 ст. 4 Закону №2181, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення.

Згідно п.п.18.2.3 п.18.2 ст.18 ЗУ №2181, податкові органи здійснюють щоквартальне списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання визначається центральним податковим органом за узгодженням з Міністерством фінансів України.

Відповідно до ст.18 ЗУ №2181, Наказом ДПА України від 14.03.2001року №103 затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, зареєстрований Міністерством юстиції України 10.01.2002 року за №16/6304, який є нормативним актом обов’язковим до виконання.

При вирішенні питання про списання відповідної суми заборгованості як безнадійного податкового боргу, наявність всіх ознак безнадійного податкового боргу має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Підпункт „в” п.п. 18.2.1 п. 18.2 ст. 18 ЗУ №2181, на який посилається позивач як на правову підставу визнання безнадійним та списання податкового боргу передбачає, що податковий борг юридичних або фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом, підлягає списанню як безнадійний податковий борг разом з нарахованою на нього пенею та штрафними санкціями.

Пункт 1.11 статті 1 ЗУ №2181 термін „податкова декларація” визначає як документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до ст. 5 Закону №2181-ІІІ самостійне узгодження платником податків сум податкових зобовязань здійснюється за поданими ним до контролюючих органів податковими деклараціями. В адміністративному чи судовому порядку суми податкових зобовязань узгоджуються за податковими повідомленнями контролюючих органів.

Згідно з пп. 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 ЗУ №2181 у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Декрет Кабінету Міністрів України від 26.12.1992р. №13-92 „Про прибутковий податок з громадян” та Закон України від 22.05.2003р. №889- ІV „Про податок з доходів фізичних осіб” не передбачають зобов’язання податкових агентів подавати податкові декларації з прибуткового податку з громадян та з податку з доходів фізичних осіб.

Пунктом 4 Наказу ДПА України №103 встановлено, що визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, здійснюється за даними карток особових рахунків платників податків, що ведуться в органах державної податкової служби в установленому порядку, за станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Згідно з пунктом 4.6 „Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів), що надходять до бюджетів та державних цільових фондів”, затвердженої наказом ГДПІ України від 12.05.1994р. №37 у редакції наказу ДПА України від 03.09.2001р. №342, не проводиться нарахування в особових рахунках платників податків зобовязань по платежах, по яких не передбачено подання такими платниками податкової звітності, крім випадків донарахування таких платежів за актами документальних перевірок.

Позивач не обґрунтував строки, з яких він вважає узгодженими податкові зобов’язання по податкових періодах, не розмежував податкові зобов’язання з прибуткового податку з громадян, який утримувався до набуття чинності ЗУ №889, та податку з доходів фізичних осіб, також не довів того, що заявлена ним до списання сума податкового зобов’язання з податку з доходів фізичних осіб (прибуткового податку з громадян) була узгоджена ним самостійно за податковою декларацією чи в адміністративному або в судовому порядку за податковим повідомленням-рішенням, тобто, що ця сума є його податковим боргом і вона повинна обліковуватись відповідачем у картці особових рахунків позивача.

Встановлений пп. 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону №2181-ІІІ строк давності для стягнення податкового боргу стосується лише узгоджених сум податкових зобов'язань, які були нараховані податковим органом. У даному випадку заявлена позивачем до списання сума податкового зобов’язання з податку з доходів фізичних осіб (прибуткового податку з громадян) була нарахована ним самостійно і не є податковим боргом у розумінні п. 1.3 ст. 1 Закону №2181-ІІІ.

Таким чином, відмова відповідачем у списанні позивачу, як безнадійного податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), що виник станом на 30.04.2005 року, в сумі 109 982,66 грн. суд вважає правомірною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у адміністративному позові Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» до Уманської об’єднаної державної податкової інспекції про зобов'язання списати безнадійний податковий борг по прибутковому податку з громадян в сумі 109982,66 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.М.Курченко

Постанова складена у повному обсязі 21 липня 2008 року