ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.08

Справа №АС3/204-08.

Господарський суд Сумської області , у складі судді Левченко П.І. розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “ Північпостач”, м. Суми

до відповідача Державної податкової інспекції в м. Суми

про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення – рішення від 20.08.07р. № /0/54597

За участю представників сторін:

від позивача – Долгальова Л. В.;

від відповідача – Мельниченко І. З., Нестерова І. І., Дегтяренко В. В.

В засіданні приймала участь секретар судового засідання Ю.В.Литвиненко .

В судому засіданні , розпочатому о 12 год. 30 хв. 15.05.20078 року , оголошувались перерви до 12 год. 20 хв. 29.05.2008 року та до 9 год.30 хв. 02.06.2008 року .

Суть спору: позивач просить суд :

1.          визнати незаконним і скасувати податкове повідомлення-рішення № /0/54597 від 20.08.2007 року про донарахування позивачу податок на прибуток у сумі 217 618,00 грн. та застосування фінансових санкцій у розмірі 89 059,70 грн.

2.          визнати незаконним і скасувати податкове повідомлення-рішення № /1/54597 від 26.10.2007 року про донарахування позивачу податок на прибуток у сумі 217 618,00 грн. та застосування фінансових санкцій у розмірі 89 059,70 грн.

3.          визнати незаконним і скасувати податкове повідомлення-рішення № /2/54597 від 08.01.2008 року про донарахування позивачу податок на прибуток у сумі 217 618,00 грн. та застосування фінансових санкцій у розмірі 89 059,70 грн.

4.          визнати незаконним і скасувати податкове повідомлення-рішення № /3/54597 від 18.03.2008 року про донарахування позивачу податок на прибуток у сумі 217 618,00 грн. та застосування фінансових санкцій у розмірі 89 059,70 грн.

Відповідач проти позову заперечує , вважаючи, що позивач внаслідок невірного визначення доходів, нарахованих у зв’язку з виконанням довгострокового договору (контракту), занизив валовий дохід на суму 378 750 грн.

За результатами перевірки позивача працівниками відповідача за період з 01.04.2006 року по 31.03.2007 року було збільшено валові доходи позивача на суму 378 750,00 по виконанню довгострокового договору внаслідок порушення п.п. 7.10.2, п.п. 7.10.4 , п.п. 7.10.5, п.п. 7.10.7, п.п. 7.10.8 пункту 7.10 статті 7 Закону України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР в редакції Закону України від 22.05.1997 року № 283/97-ВР « Про оподаткування прибутку підприємств» із змінами та доповненнями ( далі – Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» ) .

Крім того, відповідач вважає, що позивач порушив п.п. 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а тому відповідачем за результатами перевірки було зменшено скориговані валові витрати позивача на суму 625 000,00 грн.

На підставі акту перевірки від 13.08.2007 року № 538/235/33078917/83 та згідно з п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року ( далі-Закон № 2181) відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 20.08.2007 року № /0/54597 про сплату 306 677,70 грн. платежу з податку на прибуток , у тому числі : за основним платежем – 217 618,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями – 89 059,70 грн.

Відповідач вважає, що його податкові повідомлення – рішення в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд встановив:

З 16 липня по 7 серпня 2007 року відповідачем проводилась виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006 року по 31.03.2007 року.

За результатами перевірки відповідачем був складений акт від 13.08.2007 року № 5381/235/33078917/83 «Про результами виїзної планової перевірки ТОВ «Торговий дім «Північпостач» ( код за ) з питань дотримання вимог податкового , валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006 року по 31.03.2007 року» ( далі - Акт перевірки) , на підставі якого відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № /0/54597 від 20.08.2007 року , № /1/54597 від 26.10.2007 року, № /2/54597 від 08.01.2008 року , № /3/54597 від 18.03.2008 року про донарахування позивачеві податку на прибуток у сумі 217 618,00 грн. та застосування фінансових санкцій у розмірі 89 059,70 грн.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України , в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача , якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному разі відповідач заперечує проти адміністративного позову, однак належних доказів правомірності своїх податкових повідомлень-рішень , які є предметом спору у даній справі, відповідач суду не подав і не доказав правомірності своїх податкових повідомлень –рішень.

Зміст акта перевірки не відповідає вимогам «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних , виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 року № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 925/11205, зокрема вимогам п. 2.3 розділу 2 цього Порядку .

У відповідності з п.п. 2.3.2 п. 2.3 Порядку, у разі виявлення розбіжностей відповідач в акті перевірки мав чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів , що порушені платником податків , зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків , в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до встановлених акта письмові пояснення посадових осіб суб’єкта господарювання щодо встановлених порушень ; зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій) , та інші докази , що достовірно підтверджують наявність факту порушення ; у разі відмови посадових осіб суб’єкта господарювання надати перевіряючим письмові пояснення щодо встановлених порушень та /або причин ненадання порушення , факти відмови відобразити в акті.

Відповідач в Акті перевірки не виклав чітко зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів , що порушені платником податків (позивачем) , не додав до акту письмові пояснення посадових осіб позивача щодо встановлених порушень, не відобразив в акті факти відмови посадових осіб позивача надати письмові пояснення щодо встановлених порушень, а лише зазначив , що пояснення посадових осіб позивача щодо встановлених перевіркою порушень не надавались, не зазначивши про те , чи пропонувалось посадовим особам позивача надати такі пояснення і чи був факт відмови від надання письмових пояснень.

В Акті перевірки не зазначені первинні документи , на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку та інші докази , що достовірно підтверджують наявність факту порушення .

Відповідач не доказав суду , що позивачем двічі було віднесено у валові витрати суму 625 000,00 грн. і що позивачем таким чином були завищені валові витрати у 2006 році.

Відповідач зазначив в акті перевірки , що позивач порушив п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» , однак при цьому відповідач не враховує те, що згідно п.п. 7.10.1 п. 7.10 ст. 7 того ж Закону , платник податку може вибрати особливий порядок оподаткування результатів діяльності , що здійснюється за довгостроковим договором ( контрактом) , а пункт 7.10 статті 7 цього Закону визначає порядок оподаткування доходів від виконання дострокових договірних зобов’язань.

Відповідач в акті перевірки визнає, що договір № 13-06, укладений позивачем з ЗАТ «Інститут керамічного машинобудування» 01.03.2006 року , має статус довгострокового договору.

Відповідач також визнає , що договір від 21.03.2006 року № 5 , укладений позивачем з ВАТ «Центроліт» , також має статус довгострокового договору .

Особливість порядку оподаткування доходів від виконання довгострокових договірних зобов’язань полягає в тому , що валові доходи у виконавця довгострокового договору формується не по першій події , як зазначено у статті 11 Закону України « Про оподаткування прибутку підприємства», а в порядку визначеному пунктом 7.10 статті 7 цього Закону . Виконавець самостійно (п. 7.10.3 Закону) визначає доходи і витрати , нараховані (понесені) протягом звітного періоду у зв’язку з виконанням довгострокового договору (контракту) , використовуючи оціночний коефіцієнт такого довгострокового контракту .

Згідно п.п. 7.10.4 Закону оціночний коефіцієнт виконання довгострокового договору (контракту) визначається як співвідношення суми фактичних витрат звітного періоду до суми загальних витрат , що плануються виконавцем при виконанні довгострокового контракту .

Слід підкреслити , що викладені норми Закону дозволяють саме виконавцю (а не податковому органу) самостійно визначати доходи і витрати , нараховані (понесені) протягом звітного періоду у зв’язку з виконанням довгострокового договору , а оціночний коефіцієнт може регулюватися виконавцем на підставі планових витрат (витрат , що плануються виконавцем) .

Таким чином , після отримання авансів та попередньої оплати не виникає ніяких доходів. Дохід виникає тільки після понесення витрат і лише в межах , визначених виконавцем по оціночному коефіцієнту . На протязі виконання довгострокового договору виконавець самостійно визначає планові витрати, а тому може вибирати , коли йому вигідніше отримати більші валові доходи : під час виконання договору чи після його завершення.

Підпунктом 7.10.9 пункту 7.10 статті 7 Закону передбачено, що після завершення довгострокового договору ( контракту ) виконавець здійснює перерахунок сум податкових зобов’язань , попередньо визначених ним за наслідками кожного податкового періоду протягом строку виконання такого довгострокового договору ( контракту) , визначаючи фактичний коефіцієнт виконання довгострокового договору (контракту) як співвідношення витрат відповідних попередніх звітних періодів до фактичних загальних витрат, понесених (нарахованих) виконавцем при виконанні довгострокового договору (контракту) та дохід таких періодів як добуток кінцевої договірної ціни об’єкта довгострокового договору (контракту) на фактичний коефіцієнт виконання довгострокового договору (контракту) .

У разі коли за наслідками перерахунку виявляється , що платник податку завищив або занизив суму податкових зобов’язань, розраховану за наслідками будь-якого попереднього податкового періоду протягом виконання довгострокового договору (контракту) , зазначене завищення або заниження враховується відповідно у зменшенні або збільшенні валового доходу такого платника податку в податковому періоді завершення довгострокового договору (контракту) із застосуванням до суми визначеної різниці процента , що дорівнює 120 відсоткам ставки НБУ , що діяла на момент здійснення такого перерахунку , за строк дії такої переплати чи недоплати .

При цьому відлік строк позовної давності починається з податкового періоду , в якому завершуються довгостроковий договір ( контракт).

Вищевикладені норми Закону свідчать про те , що відповідач діяв, визнаючи доходи і витрати виконавця, нараховані (понесені) протягом звітних періодів у зв’язку з виконанням довгострокового договору , не на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України , як того вимагає ч. 2 ст. 19 Конституції України , а всупереч нормам Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (п.7 .10. ст.7 Закону).

Пунктом 7.10 статті 7 вищезгаданого Закону не передбачено підстав та повноважень податкового органу для визначення доходів і витрати виконавця, нарахованих (понесених) протягом звітних періодів у зв’язку з виконання довгострокового договору , використовуючи оціночний коефіцієнт виконання такого довгострокового договору.

Пунктом 7.10.3 пункту 7.10 статті 7Закону таке право надано лише виконавцю , який самостійно визначає такі доходи і витрат, використовуючи оціночний коефіцієнт.

В свою чергу оціночний коефіцієнт також не має повноважень визначати податковий орган, оскільки згідно підпункту 7.10.4 пункту 7.10 статті 7 Закону , оціночний коефіцієнт виконання довгострокового договору визначається виконавцем , виходячі з того, що він залежить від суми загальних витрат , що плануються саме виконавцем і лише виконавцем при виконанні довгострокового договору .

Повноважень щодо визначення податковим органом (відповідачем) оціночного коефіцієнта виконання довгострокового договору Закон не містить.

За таких обставин незаконними є дії відповідача щодо визначення ним в акті перевірки оціночного коефіцієнта виконання довгострокового договору та визначення з застосуванням визначеного ним оціночного коефіцієнта доходів та витрат позивача (виконавця) , оскільки Закон ( п.п. 7.10.3 та п.п. 7.10.4) надає таке право лише виконавцю.

Саме виконавець (позивач) має право планувати свої загальні витрати при виконанні (під час виконання) довгострокового договору , враховуючи при цьому, зокрема, календарний план виконання робіт та здійснення платежів , розподільчу відомість проведення робіт по договору сторонами договору тощо.

І лише після завершення довгострокового договору виконавець здійснює перерахунок сум податкових зобов’язань, попередньо визначених ним самостійно за наслідками кожного податкового періоду протягом строку виконання дострокового договору , визначаючи фактичний коефіцієнт виконання довгострокового договору ( п.п. 7.10 9 закону ) . Лише після такого перерахунку може бути виявлене завищення або заниження суми податкових зобов’язань протягом виконання довгострокового договору і лише після завершення довгострокового договору органи державної податкової служби можуть вживати заходи щодо визначення суми податкового зобов'язання за довгостроковим договором із застосуванням до суми визначеної різниці процента , що дорівнює 120 відсоткам ставки НБУ , що діяла на момент здійснення такого перерахунку, за строк дії переплати чи недоплати , а також з застосуванням штрафних (фінансових) санкцій в разі наявності законних підстав для їх застосування .

Зважаючи на незаконність дій відповідача щодо визначення ним в Акті перевірки доходів і витрат позивача , які виконавець (позивач) має визначати самостійно , використовуючи оціночний коефіцієнт виконання довгострокового договору до його завершення , незаконними є прийняті відповідачем на підставі вищезгаданого акту перевірки податкові повідомлення – рішення .

Тому, позовні вимоги позивача щодо визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень № 000992305/0/54597 від 20.08.2007 року , № /1/54597 від 26.10.2007 року, № /2/54597 від 08.01.2008 року, № /3/54597 від 18.03.2008 року є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю .

Згідно ст. 94 КАС України підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Північпостач» витрати по держмиту в сумі 3 грн. 40 коп. , здійснені товариством, що підтверджується платіжним дорученням № 129 від 27 березня 2008 року ( а.с. 5).

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 19 Конституції України , пунктом 7.10 ст. 7 Закону України « Про оподаткування прибутку підприємств» , ст.ст. 71,158-163 КАС України господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “ Північпостач ”, м. Суми до Державної податкової інспекції в м. Суми про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень – рішень – задовольнити .

2.          Визнати незаконним і скасувати податкове повідомлення-рішення № /0/54597 від 20.08.2007 року про донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Північпостач» ( 40030, м.Суми, вул.Харківська, 40/1, кв. 18 ; ) податок на прибуток у сумі 217 618,00 грн. та застосування фінансових санкцій у розмірі 89 059,70 грн.

3.          Визнати незаконним і скасувати податкове повідомлення-рішення № /1/54597 від 26.10.2007 року про донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Північпостач» ( 40030, м.Суми, вул.Харківська, 40/1, кв. 18 ; ) податок на прибуток у сумі 217 618,00 грн. та застосування фінансових санкцій у розмірі 89 059,70 грн.

4.          Визнати незаконним і скасувати податкове повідомлення-рішення № /2/54597 від 08.01.2008 року про донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Північпостач» ( 40030, м.Суми, вул.Харківська, 40/1, кв. 18 ; ) податок на прибуток у сумі 217 618,00 грн. та застосування фінансових санкцій у розмірі 89 059,70 грн.

5.          Визнати незаконним і скасувати податкове повідомлення-рішення № /3/54597 від 18.03.2008 року про донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Північпостач» ( 40030, м.Суми, вул.Харківська, 40/1, кв. 18 ; ) податок на прибуток у сумі 217 618,00 грн. та застосування фінансових санкцій у розмірі 89 059,70 грн.

6.          Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

7.          Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.