ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2008 р. Справа № 47/127-08

вх. № 3520/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився відповідача - Князь І.М. за довіреністю № 14 від 09.01.2008 р.

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Одесагаз"

до Акціонерного товариства "Газенергокомплект", м. Харків

про

стягнення 156000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 156000,00грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі договору №221-56 від 26.07.2005р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 1630,25грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., суму у розмірі 7021,30грн. за виконання робіт торгівельно-промислової палати України у Одеському регіоні та вжити заходи щодо забезпечення позову.

Позивач у позовній заяві заявив клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок, що належить відповідачу у розмірі позовних вимог. Суд, розглянувши дане клопотання, відмовив позивачу у задоволенні його, оскільки позивач не надав обгрунтованого підтвердження того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 09.06.2008р. розгляд справи було продовжено строком на один місяць, а саме до 15.08.2008р.

Представник позивача у судове засідання не з”явився, але 12.08.2008р. до суду надійшла телеграма з клопотанням позивача про відкладення розгляду справи, оскільки не має квітків.

Представник відповідача у судовому засіданні проти клопотання позивача про відкладення розгляду справи заперечує, вважає його безпідставним та необгрунтованим.

Представник відповідача 13.08.2008р. надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, відповідач зазначив, що пунктом 4.2. Договору № 221-56 від 26.07.2005р., укладеного між позивачем та відповідачем приймання товарів по якості, комплектності і кількості виконується у відповідності до Інструкцій №П-6 від 15.06.1965р. та №П-7 від 25.04.1966р. затвердженими постановами Держарбітражу СМ СРСР (зі всіма змінами та доповненнями). Також відповідач зазначає, що при здійсненні приймання продукції позивачам не витримано жодної вимоги приймання, які встановлені Інструкцією про приймання продукції виробничо технічного призначення і товарів народного споживання по якості затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрі СРСР від 25 квітня 1966р. N П-7. Представник відповідача також наголосив на тому, що позивачем пропущено строк позовної давності встановлений законодавством, на підставі чого вважає позов безпідставним та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Надані документи були досліджені судом та залучені до матеріалів справи.

Також відповідачем 13.08.2008р. була надана заява, в якій він просить суд застосувати спеціальну позовну давність в шість місяців при розгляді справи 47/127-08.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні, суд встановив наступне.

Між позивачем та відповідачем було укладено договір постачання товарів промислово-технічного призначення № 221-56 від 26.07.2005р. (надалі - Договір), згідно з яким Продавець зобов'язався передати, а Покупець прийняти та оплатити устаткування (надалі - Товар) відповідно до Специфікацій, що приєднуються до Договору і складають його невід'ємну частину, (п. 1.1. Договору)

У відповідності до укладеної специфікації №2 відповідач поставив товари - клапани запобіжні, сіу 25 мм у кількості 50 шт. на загальну суму 156000,00 грн. Якість та комплектність товарів, що передаються повинні відповідати ТУ, ГОСТу на даний вид продукції та підтверджуватися сертифікатом чи паспортом, (п. 4.1. Договору). Приймання товарів по якості, комплектності и кількості виконується у відповідності до інструкцій №П-6 від 15.06.1965р. та №П-7 від 25.04.1966р. затвердженими постановами Держарбітражу СМ СРСР (зі всіма змінами та доповненнями) (.4.2. Договору). У випадку виявлення недоліків покупець зобов'язаний сповід/стити продавця про це в письмовому вигляді та запропонувати йому в ЗО (тридцятиденний) термін усунути виявлений дефект чи доукомплектувати товар, (п. 4.3. Договору). Претензії до постачальника, що виникли при виявлені прихованих недоліків приймаються у відповідності до Інструкцій №№ П-6, П-7 (п.5.2. Договору).

На адресу відповідача позивачем було направлено претензію №21/17-259 від 29.08.2006 року про виконання умов договору. Із тексту претензії вбачається, що позивач просив усунути виявлені ним дефекти в тридцятиденний термін або повернути сплачені ним грошові кошти.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, згідно ст. 261 Цивільного кодексу України.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю, відповідно ст. 258 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 269 Господарського кодексу України, позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

З вищевикладеного вбачається, що станом на 29.08.2006 року позивачу було відомо про порушення його права в контексті предмету спору, однак позивач звернувся за захистом свого права до господарського суду лише у травні, тобто з пропуском шестимісячного строку позовної давності, встановленого ст. 269 Господарського кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно клопотання позивача про відкладення розгляду справи від 12.08.2008р. суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Згідно ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках голова господарського суду чи заступник голови господарського суду має право продовжити строк вирішення спору, але не більш як на один місяць.

Відповідною ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 09.06.2008р. розгляд справи було продовжено строком на один місяць, а саме до 15.08.2008р.

Розглянувши заявлене клопотання, враховуючи вищевикладене та те, що представник відповідача проти відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи заперечує, суд відмовляє в його задоволенні як у безпідставном.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу україни, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при відмові в позові - на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 5, 6, 12, 33, 43, 44, 49, 69, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання позивача від 12.08.2008р. про відкладення розгляду справи.

2. В задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення підписаний 12.08.2008р.

Суддя