ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2008 Справа № Б15/24/49/03

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач),

суддів: Голяшкін О.В., Ясир Л.О.

при секретарі: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін присутніх у судових засіданнях 08 та 17 липня 2008р:

ліквідатор: Вернигора Володимир Петрович, паспорт серії АК №180844 від 26.05.1998р;

від ліквідатора: Міцна Ніна Дмитрівна, представник, нотаріально посвідчена довіреність №2-738 від 29.05.2008р;

учасник провадження по справі: Одинцова Ірина Миколаївна, представник управління з питань банкрутства, головний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність №69 від 01.04.2008р;

від кредитора: Богомолов Валерій Сергійович, паспорт серії АМ №229287 від 08.12.2000р;

від кредитора: Можня Ольга Олександрівна, юрисконсульт юридичного відділу, довіреність №352/08-29 від 28.01.2008р;

учасник провадження по справі: Єрмолаєв Юрій Анатолійович, представник управління з питань банкрутства начальник юридичного відділу, довіреність №65 від 08.11.2007р;

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідатора орендного підприємства “Геологорозвідник” Вернигори В.П., м.Кривий Ріг на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2008р. у справі №Б15/24/49/03

за заявою: прокурора Тернівського району в інтересах держави в особі Північної міжрайонної державної податкової інспекції м.Кривий Ріг

до: орендного підприємства “Геологорозвідник” м.Кривий Ріг

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

07.03.2003р господарський суд Дніпропетровської області порушив провадження у справі №Б24/49/03 про банкрутство орендного підприємства “Геологорозвідник”.

03.04.2003р введена процедура розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна Вернигору Володимира Петровича (т.1 а.с.47).

29.05.2003р в газеті “Голос України” здійснена публікація оголошення про порушення відносно боржника справи про банкрутство (т.1 а.с.52).

06.11.2003р за результатами підготовчого засідання господарський суд затвердив реєстр вимог кредиторів (т.1 а.с.66).

25.11.2003р відповідною постановою орендне підприємство “Геологорозвідник” визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура до 25.11.2004р, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Вернигору В.П. (т.1 а.с.83). Строк здійснення ліквідаційної процедури неодноразово судом продовжувався.

03.09.2007р до господарського суду Дніпропетровської області від кредиторів –працівників ОП “Геологорозвідник” гр. Богомолова В.С., Підвісної Т.В., Васильєвої Л.А. надійшла скарга на дії ліквідатора Вернигори В.П. (т.2 а.с.92).

В скарзі зазначено, що ліквідатор Вернигора В.П. отримавши кошти від продажу майна та активів ОП “Геологорозвідник” в сумі 51 тис грн. без звіту і рішення зборів комітету кредиторів самовільно зняв з рахунку підприємства на свою користь 29 тис грн., що становить його заробітну плату за чотири роки та інші витрати, а 50-ти працівникам боржника зарезервував тільки приблизно 17 тис грн. на погашення заборгованості по заробітній платі, хоча тримісячна заборгованість становить 25635 грн.

Скаржники просили:

-          зобов’язати ліквідатора Вернигору В.П. протягом двох тижнів провести збори комітету кредиторів ОП “Геологорозвідник” з обов’язковою присутністю на них представників боржника Богомолова В.П., Підвісної Т.В., Васильєвої Л.А., надати комітету кредиторів звіт про свою діяльність і затвердити використання коштів боржника, надати господарському суду звіт ліквідатора з думкою кредиторів для затвердження;

-          зобов’язати ліквідатора Вернигору В.П. виплатити працівникам ОП “Геологорозвідник” трьохмісячну заборгованість по заробітній платі, грошову компенсацію за невикористані дні відсоток та вихідну допомогу звільненим працівникам по ст. 40 п.1 КЗпП України, надати господарському суду Дніпропетровської області ліквідаційний баланс для винесення ухвали про ліквідацію ОП “Геологорозвідник”, оскільки майна та активів підприємства більше не залишилося;

-          прийняти постанову про припинення повноважень ліквідатора Вернигори В.П., анулювати його ліцензію та призначити нового ліквідатора.

Розглянувши вказану скаргу господарський суд Дніпропетровської області 07.02.2008р прийняв ухвалу (суддя Петренко Н.Е.), якою скаргу задовольнив частково, зобов’язав ліквідатора ОП “Геологорозвідник” виплатити працівникам боржника заборгованість по заробітній платі за три місяці роботи, що передують порушенню справи про банкрутство чи припиненню трудових відносин у разі звільнення працівника до порушення зазначеної справи, грошової компенсації за всі невикористані дня щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, право на які виникло протягом двох років відпрацьованих до порушення справи про банкрутство чи припинення трудових відносин, і також іншим кредиторам пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові першої черги. Решта вимог скарги судом відхилена.

Крім того господарський суд продовжив строк ліквідаційної процедури до 07.05.2008р, відхилив клопотання ліквідатора про затвердження понесених ним в ході ліквідаційної процедури витрат в сумі 52 158, 90 грн, зобов’язав ліквідатора у строк до 07.05.2008р надати на затвердження господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Ухвала господарського суду вмотивована наступним:

-          кошти від продажу майна банкрута були отримані після внесення зміни до ст. 31 Закону “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” –у 2007 році, тому розподілятися повинні відповідно до вказаної статті з внесеними до неї 22.06.2005р змінами;

-          ліквідаційна процедура триває, усі розрахунки з кредиторами не проведені, банкрут є власником 6 одиниць автотранспорту, згідно з ч.1 ст 32 Закону про банкрутство після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до суду ліквідаційний баланс;

-          вимоги скарги щодо припинення повноважень ліквідатора Вернигори В.П. суперечать ч.8 ст 16 Закону про банкрутство, тому що комітет кредиторів приймає рішення про припинення повноважень ліквідатора;

-          клопотання ліквідатора в частині затвердження понесених ним витрат в сумі 52158, 90 грн задоволенню не підлягає, оскільки жодні документи на підтвердження цих витрат у матеріалах справи відсутні, комітет кредиторів не затвердив розмір витрат ліквідатора.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ліквідатор Вернигора В.П. її оскаржує в частині задоволених вимог скарги. Ліквідатор вважає, що погашення вимог кредиторів повинно здійснюватися згідно реєстру вимог кредиторів. Згідно реєстру вимоги кредиторів –працівників ОП “Геологорозвідник” віднесено до другої черги. Зміни в ч.1 ст 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” внесені 22.06.2005р, тобто після затвердження реєстру вимог кредиторів посилаючись на ст. 58 Конституції ліквідатор зазначає, що закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі. Отже, вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законом чи іншими нормативно –правовими актами чинності.

Також ліквідатор зазначає, що оскільки гр. Богомолов В.С. порушив питання про понесені ним витрати, в судовому засіданні господарського суду ліквідатор Вернигора В.П. висловив готовність надати підтверджуючи документи, але суд відмовився оглянути ці документи.

Ліквідатор просив скасувати ухвалу господарського суду в частині задоволення скарги в решті ухвалу залишити без змін.

Ліквідатором заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів у вигляді звіту про результати ліквідаційної процедури ОП “Геологорозвідник”, протокол №14 від 11.04.2008р засідання комітету кредиторів, лист господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2008р.

Присутній в судовому засіданні гр. Богомолов В.С. вважає ухвалу господарського суду законною, просить залишити її без змін.

Кредитори УПФУ в Тернівському районі м.Кривого Рогу та КП “Кривбасводоканал” підтримали апеляційну скаргу ліквідатора Вернигори В.П.

Учасник провадження у справі про банкрутство Дніпропетровське обласне управління з питань банкрутства вважає ухвалу суду законною, посилається на те, що кошти від продажу майна були отримані після внесення змін до ст. 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” і тому розподілятися вони повинні відповідно до цієї статті з внесеними до неї змінами.

В судовому засіданні 08.07.2008р оголошувалася перерва до 17.07.2008р.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суть скарги кредиторів гр. Богомолова В.С., Підвісної Т.В., Васильєвої Л.А. зводиться до того, що їх вимоги щодо виплат заборгованості із заробітної плати та грошової компенсації повинні задовольнятися у першу чергу, як це було встановлено Законом №2597-IV від 31.05.2005р “Про внесення змін до статті 31 Закону України” Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, який набув чинності 22.06.2005р.

До цього часу згідно ч.1 п.2 ст. 31 Закону “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі Закон про банкрутство) вимоги, що виникли із зобов’язань банкрута перед працівниками підприємства банкрута (за винятком повернення внесків членів трудового колективу до статутного фонду підприємства) задовольнялися у другу чергу.

З внесенням змін до ч.1 ст 31 Закону про банкрутство вимоги, що виникли із зобов’язань банкрута перед працівниками підприємства –банкрута розподілилися на дві черги –першу (ч.1 п ”б” ст. 31 Закону) та другу (ч.2 ст 31 Закону).

Згідно уточненому ліквідатором реєстру, станом на 22.08.2007р, розмір вимог щодо виплати із заборгованості заробітної плати за три місяці роботи, що передують порушенню справи про банкрутство, тобто віднесених до першої черги задоволення становить 25635 грн 82 коп (т.3 а.с.13-14)

Судова колегія вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню в першу чергу виходячи з наступного.

Реєстр вимог кредиторів розглядається судом в процедурі розпорядження майном.

Із змісту ст. 15 Закону про банкрутство випливає, що реєстр вимог кредиторів судом не затверджується, але в ухвалі за результатами попереднього засідання суд зазначає розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою від 06.11.2003р за результатами попереднього засідання господарський суд встановив загальну суму реєстру вимог кредиторів 216405 грн 85 коп (т.1 а.с.66).

Станом на час введення процедури ліквідації, реалізації майна банкрута загальний розмір визнаних судом вимог не змінився.

Стаття 31 Закону про банкрутство, яка встановлює черговість задоволення вимог кредиторів міститься в розділі III “Ліквідаційна процедура” Закону про банкрутство, а тому регулює питання які виникають в ході ліквідаційної процедури.

Вказана норма Закону встановлює порядок задоволення вимог кредиторів коштами, одержаними від продажу майна банкрута саме у ліквідаційній процедурі.

Основна частина коштів від продажу майна банкрута 46 546, 07 грн була отримана у 2007році і розподілятися вони повинні з врахуванням положень ч.1 п”б” ст. 31 Закону зі змінами внесеними Законом України від 31.05.2005р №2597-IV.

Таким чином судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що вимоги кредиторів ОП “Геологорозвідник” щодо виплати заборгованості із заробітної плати за три місяці роботи, що передують порушенню справи про банкрутство чи припиненню трудових відносин у разі звільнення працівника до порушення зазначеної справи, підлягають задоволенню у першу чергу.

Згідно ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Не підтверджується матеріалами справи твердження кредиторів, що ліквідатор Вернигора В.П. без відома і згоди комітету кредиторів провів ліквідацію активів підприємства, стягнувши заборгованість з ВАТ “Північний ГЗК” через вексель з 75% дисконтом.

Згідно ч.1 ст 25 Закону про банкрутство до повноважень ліквідатора відноситься пред’явлення до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту.

Предметом обговорення на зборах комітету кредиторів 16.07.2007р було питання щодо погашення заборгованості ВАТ “Північний ГЗК” перед банкрутом шляхом видачі векселя з наступним продажем даного векселя професійному торговцю цінними паперами за ціною, що складає не менше 25% від номінальної вартості векселя (т.2 а.с.77). Комітет кредиторів надав згоду ліквідатору на укладення відповідної угоди ОП “Геологорозвідник” з ВАТ “Північний гірничо –збагачувальний комбінат”.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що вимоги скарги щодо зобов’язання ліквідатора протягом двох тижнів провести збори комітету кредиторів з обов’язковою присутністю на них Богомолова В.С., Підвісної Т.В., Васильєвої Л.А., надати комітету кредиторів звіт про свою діяльність затвердити використання коштів боржника та надати господарському суду звіт ліквідатора з думкою кредиторів на затвердження не ґрунтуються на чинному законодавстві, і підлягають відхиленню, оскільки згідно з ч.8 ст 16 Закону у роботі комітету має право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю та при необхідності представник органу, уповноваженого управляти майном боржника, представник органу місцевого самоврядування.

Кредитори, що подали скаргу на дії ліквідатора не відносяться до кола вказаних осіб, не наділені вони відповідними повноваженнями на представлення інтересів працівників підприємства.

Не ґрунтуються на чинному законодавстві вимоги скарги щодо зобов’язання ліквідатора надати господарському суду ліквідаційний баланс для винесення ухвали про ліквідацію, оскільки на час розгляду скарги не були завершені розрахунки з кредиторами, вирішувалося в судовому порядку питання щодо приналежності банкруту 6 одиниць автотранспорту, а згідно ч.1 ст 32 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Не можна вважати правомірними доводи скарги щодо припинення повноважень ліквідатора Вернигори В.П., анулювання його ліцензії та призначення нового ліквідатора, тому що вирішення цього питання в силу положення ч.8 ст. 16 Закону про банкрутство належить до компетенції комітету кредиторів. Анулювання ліцензії арбітражного керуючого здійснюється на підставі порядку контролю за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)затвердженого наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 13.02.2002р №22/35, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.02.2002р за №191/6479.

08.11.2007р ліквідатор Вернигора В.П. звернувся до господарського суду з заявою про затвердження понесених ним в ході ліквідаційної процедури витрат в сумі 52158,90 грн (т.3 а.с.32). До заяви додані протоколи засідань комітету кредиторів №№11 від 10.08.2007р та №12 від 02.11.2007р.

Листом від 15.11.2007р ліквідатор надав пояснення суду, що готовий надати на огляд в судовому засіданні документи, що підтверджують його витрати (т.3 а.с.45).

Але копії цих доказів до матеріалів справи не надані, а огляд документів, що підтверджує витрати ліквідатора є недостатніми, оскільки, витрати ліквідатора повинні підтверджуватися належними доказами в розумінні ст. ст. 32, 34, 36 ГПК України.

Ухвалою від 02.10.2007р господарський суд зобов’язав ліквідатора Вернигору В.П. надати господарському суду по понесеним витратам у справі (т.3 а.с.21). Але вимоги вказаної ухвали ліквідатором не були виконані.

Таким чином господарський суд правомірно не задовольнив клопотання ліквідатора про затвердження понесених ним витрат в сумі 52158,90 грн.

Клопотання ліквідатора, яке заявлено в апеляційній інстанції про долучення до матеріалів справи звіту про результати ліквідаційної процедури, протоколу засідання комітету кредиторів від 11.04.2008р, яким затверджено звіт та ліквідаційний баланс банкрута задовольняється частково. Вказані документи залучуються до матеріалів справи, але в силу положень ч.3 ст 101 ГПК України розгляду не підлягають.

Доводи скаржника з підстав наведених вище до уваги не приймаються.

З огляду на викладене, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2007р відповідає чинному законодавству, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2008р. у справі №Б15/24/49/03 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ліквідатора орендного підприємства “Геологорозвідник” Вернигори В.П., м.Кривий Ріг залишити без задоволення.

Головуючий суддя О.В.Джихур

Судді                     О.В.Голяшкін

Л.О.Ясир