ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21.02.08р.

Справа № А23/54

За позовом Приватного підприємства "Оскар-Агро", м. Новомосковськ, Дніпропетровської області

Представник: Донець Сергій Олександрович, м. Дніпропетровськ

до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції у м. Новомосковську, Дніпропетровської області, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області

про скасування податкового повідомлення- рішення № /3 від 04.12.07

Суддя Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Донець С.О. ордер від 17.12.08 адвокат

Від відповідача: Кравець В.В. дов. №1477/10/10-015 від 28.01.08 державний податковий ревізор-інспектор

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом та просить скасувати податкове повідомлення-рішення Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції №/3 від 04.12.07, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 1400,00 грн., із яких 1000,00 грн. –основний платіж, 400,00 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновку відповідача, що факт отримання позивачем інформаційно-маркетингових послуг за договором від 05.01.07 № 01 між позивачем та ТОВ "Приват-Контракт" не підтверджений відповідними доказами, внаслідок чого ці витрати не пов’язані з господарською діяльністю позивача.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.4 ст.623 ЦК України якщо в договорі не визначена ціна і не може бути визначена з його умов, ціна визначається виходячи з звичайних цін.

В матеріалах перевірки відсутні докази, які б підтверджували завищення ціни сторонами за договором, відсутні докази про непогодження сторонами за договором щодо ціни за кожний із виконаних видів робіт. На сьогоднішній день відсутня типова обов’язкова форма акту виконаних робіт за надання маркетингових послуг.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що під час перевірки встановлено порушення позивачем пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість". На письмовий запит відповідача надати додатки до договору від 05.01.07 № 01 позивачем відповідні документи надані не були, у зв’язку з чим не могли бути враховані відповідачем як належні докази при написанні акту перевірки, а також при розгляді первинної скарги позивача.

Надані акти прийому-передачі послуг без відповідного документального підтвердження не є доказами зв’язку вказаних витрат з господарською діяльністю позивача.

Позивач вимоги суду, визначені в увалі у даній справі від 31.01.08, виконав частково, витребувані судом документи в обґрунтування надання послуг в межах договору №01 від 05.01.07, зокрема за актом №1.2.2 від 01.02.07, обґрунтування вартості цих послуг по кожному їх виду не подані. Поважні причини неможливості надати ці документи позивачем не вказані.

З огляду на викладене суд вважає можливим вирішити справу відповідно до ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України на основі наявних в справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

04.12.07 Новомосковською об’єднаною державною податковою інспекцією (відповідач) з урахуванням результатів розгляду скарг Приватного підприємства "Оскар-Агро" в порядку ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" винесено податкове повідомлення-рішення № /3, яким визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 1400,00 грн., із яких 1000,00 грн. –основний платіж, 400,00 грн. – штрафні (фінансові) санкції.

Підставою для винесення означеного податкового повідомлення-рішення є акт від 19.06.07 № 178/236/33704738, складений відповідачем за результатами виїзної планової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.06 по 31.03.07.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що позивачем порушено вимоги пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", внаслідок чого занижено податкові зобов’язання з податку на додану вартість у лютому 2007 року на 1000,00 грн., виходячи з наступного.

Між позивачем та ТОВ "Приват Контракт" укладений договір від 05.01.07, відповідно до якого виконавець - ТОВ "Приват Контракт" на замовлення позивача зобов’язався надати послуги з надання інформаційного продукту у вигляді письмової інформації стосовно потреб у засобах захисту рослин у Петропавлівському, Криворізькому, Юрьївському районах Дніпропетровської області.

На виконання договору складено акти виконаних робіт: № 1.1.2 від 01.02.07 на суму 6000,00 грн. з ПДВ; № 5.2.3 від 05.03.07 на суму 42000,00 грн. з ПДВ, №14.3.3 від 14.03.07 на суму 51000,00 грн. з ПДВ, № 30.3.3 від 30.03.07 на суму 24000,00 грн. з ПДВ.

Згідно податкової накладної № 12121 позивачем віднесено до складу податкового кредиту у лютому 2007 року суму податку на додану вартість 1000,00 грн. за інформаційно-маркетингові послуги, надані ТОВ "Приват Контракт".

Ні до одного акту виконаних робіт ні під час перевірки, ні на письмовий запит відповідача позивачем не надано передбаченого у договорі від 05.01.07 інформаційного продукту, не надано підтвердження надання послуг, а саме: відсутні висновки, звіти, розрахунки, аналітичні таблиці, внаслідок чого відповідачем зроблений висновок про відсутність зв'язку між придбаними позивачем інформаційно-маркетингових послугами з його господарською діяльністю.

Суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Предметом укладеного позивачем з ТОВ "Приват Контракт" договору від 05.01.07 № 01 є надання інформаційно-маркетингових послуг, якими в розумінні п.1.2 цього договору виступає інформаційний продукт у вигляді письмової інформації стосовно потреб у засобах захисту рослин у Петропавлівському, Криворізькому, Юрьївському районах Дніпропетровської області, які надаються позивачу для єдино разового використання, якщо інше не передбачено додатком до договору.

Вартість, порядок надання та строки розрахунків за надані послуги обумовлюються додатками до договору, які є його невід’ємною частиною (п.2.2 договору). Додатками до договору визначаються також умови, обсяг, зміст та порядок надання передбаченої договором інформації (п.3.1.1 договору).

Фактично вказані додатки до договору відсутні, сторонами під час вирішення спору не надані.

В якості підтвердження виконання цього договору між позивачем та ТОВ "Приват Контракт" складений акт від 01.02.07 №1.2.2 (а.с.25), відповідно до якого сторони за договором підтверджують, що виконавцем були проведені такі роботи (надані послуги), необхідні для підприємницької діяльності позивача:

1.презентація компанії позивача (історія, принципи роботи, позиціювання на ринку);

2.організаційні роботи та семінар для господарств-клієнтів згідно технічного завдання, забезпечення рекламними буклетами, проспектами ПП "Оскар-Агро" та іншими матеріалами з професійною інформацією щодо власних ЗЗР;

3. вивчення ринку конкурентів та покупців в Дніпропетровській області;

4. характеристика засобів захисту рослин позивача, їх особливості, переваги.

Загальна вартість робіт визначена в акті в розмірі 6000,00 грн. з ПДВ, в тому числі ПДВ –1000,00 грн.

12.01.07 ТОВ "Приват Контракт" позивачеві видана податкова накладна № 12121 на загальну суму 6000,00 грн., в тому числі ПДВ –1000,00 грн., на підставі якої сума податку на додану вартість в розмірі 1000,00 грн. віднесена позивачем до складу податкового у лютому 2007 року.

Закон України "Про податок на додану вартість" встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (пп.7.4.1 п.7.4 ст.7).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається відповідно до пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 вказаного Закону дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

У разі коли платник придбає товари (роботи, послуги), вартість яких не відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) і не підлягає амортизації, податки, сплачені у зв'язку з таким придбанням, відшкодовуються за рахунок відповідних джерел і до складу податкового кредиту не включаються (пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість").

На момент вирішення спору додатки до договору від 05.01.07 №01 або інші документи в підтвердження досягнення домовленості між позивачем та його контрагентом щодо обсягу, змісту та порядку надання передбаченої договором послуги, а також її вартості та строків розрахунків не подані, із матеріалів справи не вбачаються.

Крім того, позивачем не подані і документи, які б підтверджували, що перелічені в акті від 01.02.07 №1.2.2 роботи та послуги надані позивачу саме в межах договору від 05.01.07 №01, враховуючи те, що за вказаним договором виконавець повинен був надати письмову інформацію стосовно потреб у засобах захисту рослин в певних районах Дніпропетровської області. Характер перелічених в акті від 01.02.07 № 1.2.2. робіт (послуг) не відповідає предмету договору від 05.01.07 №01.

Також в матеріалах справи відсутні документи в обґрунтування вартості кожного з переліченого в акті виду робіт (послуг), визначення їх загальної вартості - 6000,00 грн. з ПДВ та докази фактичного отримання вказаних в акті від 01.02.07 робіт (послуг).

Подані позивачем документи, які свідчать про його взаємовідносини з третіми особами, не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів, оскільки не є первинними документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", які підтверджують факт отримання позивачем відповідних послуг і є підставою для відображенні такої операції в бухгалтерському та податковому обліку.

Згідно з Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначеним Законом встановлено, що фінансова, податкова та інші види звітності ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Поданий позивачем акт № 1.2.2 від 01.02.07 не містить визначених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" обов’язкових реквізитів, інші первинні документи в матеріалах справи відсутні, у зв’язку з чим суд вважає, що лише акту № 1.2.2 від 01.02.07 не достатньо для підтвердження факту здійснення позивачем відповідної господарської операції, і як слідство, для внесення відповідних даних до бухгалтерського обліку і податкового обліку згідно з податковою накладною № 12121, дата видачі якої (12.01.07) не відповідає даті складенню акту виконаних робіт № 1.2.2 від 01.02.07.

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Покладений частиною 2 цієї статті на суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від його обов’язку доказування.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивачем безпідставно, в порушення Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку на додану вартість 1000,00 грн. - в складі вартості послуг за актом № 1.2.2 від 01.02.07 віднесена до складу податкового кредиту. Дії відповідача щодо донарахування позивачеві з цього приводу податку на додану вартість та застосування до нього штрафних санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є правомірними. Правові підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відсутні, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.94, ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

18.07.08