ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.08.08 Справа №7/134/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

при секретарі Шерник О.В.

В присутності представників позивача - нез’явився; від відповідача – Мартиненко А.В., довіреність від 15.04.08 р.;

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» на рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2008 р. по справі №7/134/08

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго», м. Чернівці (далі ВАТ «ЕК «Чернівціобленерго»);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Постулат», смт. Куйбишеве Запорізької області (далі ТОВ «Постулат»);

про стягнення з відповідача двократної вартості різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електричною енергії в сумі 9881,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1497 від 12.08.2008 р. справу № 7/134/08 передано для розгляду колегії у складі: Хуторной В.М., Кричмаржевський В.А., Мірошниченко М.В., якою справа прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.05.2008 р. по справі № 7/143/08 (суддя Кутіщева Н.С.) в позові відмовлено.

Вказане рішення мотивовано тим, що доказів надсилання постанови про накладання арешту до ТОВ «Постулат», позивачем не надано. Акт направлений до ТОВ «Постулат», підписаний однією особою, одним уповноваженим представником позивача, що в свою чергу на підставі приписів п.4.4. Договору на постачання електричної енергії № 2417/4 від 27.12.2006 р. є недійсним.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ВАТ «ЕК «Чернівціобленерго», позивач у справі, звернулося з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. З висновком суду щодо застосування п. 4.4 договору не погоджується, оскільки п. 4.2.2 договору чітко визначено відповідальність за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору. Також звертає увагу, що відповідальність за перевищення договірних величин споживання електричної енергії споживачем визначається ст. 26 Закону України «Про електроенергію», Порядком постачання електричної енергії № 441 із змінами внесеними Постановою КМ України №473, п. п. 6.14 - 6.17 Правил користування електричною енергією, розділом п. 5 договору № 2417/4 від 27.12.2006 р. В даному випадку перевищення договірної величини електричної енергії не є порушенням в розумінні п. 6.40 ПКЕЕ та п. 4.4 договору у разі виявлення якого на місці складається двосторонній акт про порушення ПКЕЕ. Крім того, висновок суду щодо недійсності акту вважає помилковим, оскільки акт про перевищення договірних величин споживання електричної енергії складається представником ВАТ ЕК «Черновціобленерго» на підставі звітів за спожиту електричну енергію споживача та не є рішенням що є обов’язковим для виконання, тобто носить рекомендаційний характер. Просить суд рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2008 р. по справі № 7/134/08 скасувати та позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

ТОВ «Постулат», відповідач по справі, у відзиві на апеляційну скаргу вказує на законність та обґрунтованість судового рішення. З доводами, викладеними в апеляційній скарзі не погоджується, просить суд рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2008 р. по справі №7/134/08 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та заперечує проти доводів, викладених в апеляційній скарзі.

За клопотанням представника відповідача судовий процес здійснювався без застосування технічних засобів фіксації, за його згодою у судовому засіданні 13.08.08 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору: 27 грудня 2006 р. між ВАТ «ЕК «Чернівціобленерго» (Постачальник) та ТОВ «Постулат» (Споживач) укладено договір №2417/4 про постачання електричної енергії (далі Договір №2417/4), згідно якого Постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача з загальною приєднаною (дозволеною) потужністю 70кВт (кВА), величини якої по площах вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів лічильників та подання їх до Елетропостачальної організації», а Споживач сплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.2.2 Договору №2417/4, Постачальник зобов’язався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 Договору №2417/4 (додаток «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

Пунктом 5.1 Договору №2417/4 передбачено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу») з визначенням очікуваного споживання електричної енергії для кожної площадки вимірювання.

Відповідно до п. 5.2 Договору №2417/4, договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених Споживачем згідно з пунктом 5.1 цього договору і оформляється додатком до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу».

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, Споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 тис кВт/год і більше ( п. 4.2.2 Договору №2417/4).

Договірна величина споживання електричної енергії для відповідача за один місяць 2007 р. складає 10000 кВт/год. (додаток до Договору № 2417/4).

Згідно звіту про використану електричну енергію ТОВ «Постулат» використав у квітні 2007 р. 39620 кВт/год. (з урахуванням втрат 0,152%) Перевищення договірної величини споживання електричної енергії складає 29620 кВт/год.

Предметом розгляду в суді першої інстанції було стягнення з відповідача двократної вартості різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електричною енергії в сумі 9881,23 грн.

Рішенням господарського суду від 26.05.2008 р. по справі №7/134/08 в задоволені позовних вимог відмовлено, з чим не погодився позивач.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 р. №575/97-ВР, (далі Закон про електроенергетику), споживання електричної енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до частини 5 ст. 26 Закону про електроенергетику, споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Термін договірна величина споживання електричної енергії визначено в Правилах користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 р. № 28, зареєстрованої в Мін’юсті України 2 серпня 1996 р. за №417/1442 - де договірна величина це узгоджена в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем величина обсягу електричної енергії на відповідний розрахунковий період.

Відповідно до п. 6.13 Правил користування електричною енергією встановлено, що у передбачений договором термін за результатами розрахункового періоду споживачем, постачальником електричної енергії, електропередавальною організацією (основним споживачем) на підставі даних розрахункового обліку електричної енергії визначається фактичний обсяг переданої та поставленої споживачу (субспоживачу) електричної енергії та оформляється акт про використану електричну енергію (акт прийняття-передавання товарної продукції).

Відповідно до п. 6. Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1992 р. №441, місцеві енергопостачальні організації разом з місцевими органами виконавчої влади складають у межах установлених граничних величин споживання електричної потужності розрахункові баланси споживання електричної потужності окремо для періодів ранкового та вечірнього максимуму навантаження енергосистеми з визначенням обсягів споживання основних груп споживачів та населення і погоджують їх з відповідними представництвами Держенергонагляду.

Згідно до п. 7 вказаного Порядку, місцеві енергопостачальні організації до початку наступного року в обумовлені договорами про постачання електричної енергії терміни узгоджують з усіма споживачами, крім населення, обсяги очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік за місяцями (кварталами).

Узгоджені обсяги споживання електричної енергії оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Усі ці заходи спрямовані на попередження розбалансованості Єдиної енергетичної системи України.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії та споживачем, визначає зміст правових відносин, права та обов'язки сторін.

В рішенні суду вказується на те, що відповідно до п. 4.4 Договору 2417/4 у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію тощо, на місці оформляється двосторонній акт порушення.

Як правильно зазначає позивач в апеляційній скарзі, перевищення договірної величини споживання електричної енергії не є порушенням в розумінні п. 6.40 Правил користування електричною енергією та п. 4.4 Договору № 2417/4 у разі виявлення якого на місці складається двосторонній акт про порушення Правил користування електричною енергією.

Відповідальність за перевищення договірної величини споживання електричної енергії передбачена в 5 розділі та п/п. 4.2.2 Договору № 2417/4 на постачання електричної енергії.

Положення про порядок накладання на суб'єктів господарської діяльності штрафів за порушення законодавства про електроенергетику, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21.07.1999 р. № 1312, стосується лише накладання штрафів на суб'єктів господарської діяльності державними органами та їх посадовими особами: Національною комісією регулювання електроенергетики; державним інспекторами з експлуатації електричних станцій і мереж; державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії.

Судом першої інстанції неправомірно визнано акт про перевищення договірної величини споживання електричної енергії відправлений споживачу поштовою кореспонденцією 08.05.07р. недійсним, оскільки зазначений акт не є актом у розумінні п. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин та з огляду на викладене колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а рішення господарського суду – скасуванню, через неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» задовольнити. Рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2008 р. по справі №7/134/08 скасувати.

Позов задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Постулат» (71000, Запорізька область, Куйбишевський район, смт. Куйбишеве, вул. Червоноармійська, 26, рахунок № 9 в ЗОД АППБ «Аваль» МФО 313827, код ЄДР 31463094) на користь Відкритого акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» в особі Чернівецького району електричних мереж (58000, м. Чернівці. вул. Прутська, 23-А, рахунок № 0000 в ЧОУ ВАТ «Ощадбанку», МФО 356334,: код ЄДР 00130760) суму 9882,23 грн. двократної вартості різниці між фактично спожитою та договірною величиною споживання електричною енергії, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.