ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.07.08

Справа № 3/212-07нр.

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Роменський “Агрохім”, м. Суми

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю

“Металоіндустрія”, м. Суми

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне територіально –галузеве об'єднання «Південна залізниця», м.Харків

про стягнення 162 920 грн.54 коп.

СУДДЯ МОЇСЕЄНКО В.М.

За участю представників:

позивача –Хомініч К.М.

відповідача –не з'явився

3-я особа Сергієнко О.Ю.

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача 149982 грн. Основного боргу, 3% річних в сумі 1872 грн., інфляційні збитки в сумі 5597 грн.31 коп., проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 5468 грн.47 коп. та судові витрати , пов'язані з розглядом справи, мотивуючи свої вимоги, тим, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати за одержане майно в рамках укладених між сторонами договорів, а саме № 1321 від 19.10.2006р., посвідченого державним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області та договору від 19.10.2006р., укладеного в простій письмовій формі.

Рішенням господарського суду Сумської області від 12.11.2007р. по даній справі стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металоіндустрія» (40000, м.Суми, вул. Горького,25/27, р/р 6101 АКБ “ТАС-Комерцбанк”м. Київ, МФО 300164, код 33219022) на користь Відкритого акціонерного товариства “Роменський “Агрохім”(40030, м. Суми, вул. Петропавлівська, 74, кв. 49-А; р/р 9610 в Укрсоцбанк м. Суми, МФО 337018, код 05490747) 68592 грн. 00 коп. основного боргу, 862 грн. 57 коп. 3% річних, 2606 грн. 42 коп. інфляційних збитки, 733 грн.92 коп. витрат по сплаті державного мита ,118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, провадження у справі стосовно стягнення 88340,85 грн. припинено, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.02.2008р. зазначене судове рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України по даній справі від 15.05.2008р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Металоіндустрія» задоволено частково, рішення господарського суду Сумської області від 12.11.2007р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.02.2008р. у справі № 3/212-07 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 05.06.2008р. призначено розгляд справи № 3/212-07 в судовому засіданні на 23.06.2008р.

На виконання постанови Вищого господарського суду України від 15.05.2008р. у відповідності з вимогами 111-112 ГПК України, суд ухвалою від 23.06.2008р. , за власною ініціативою , на підставі ст.27 ГПК України в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучив до участі в справі Державне територіально –галузеве об'єднання «Південна залізниця», м.Харків.

Позивач подав пояснення по справі від 20.06.2008р. № 251 , які долучені до матеріалів справи.

Третя особа – Державне територіально-галузеве об'єднання «Південна залізниця» , м. Харків подала відзив на позов від 09.07.2008р., в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив:

Позивач подав заяву від 12.11.2007р. № 33 про уточнення позовних вимог, в якій, у зв'язку з тим, що відповідач - ТОВ “Метало індустрія” повністю розрахувався по договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області, № 1321 від 19.10.2006р. та керуючись ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, зменшує суми позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 74579 грн. 69 коп., з них: 68592 грн. 00 коп. основного боргу, 3% річних в сумі 862 грн. 57 коп., нараховані інфляційні збитки в сумі 2606 грн. 42 коп. та проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 2518 грн. 70 коп., і суд приймає цю заяву позивача до розгляду.

19.10.2006р. між позивачем та відповідачем у справі було укладено договір купівлі-продажу № 1321 та договір купівлі-продажу у простій письмовій формі, відповідно до умов яких позивачем було передано у власність відповідача майно на загальну суму 299982 грн.

У відповідності до умов укладених між сторонами договорів відповідач взяв на себе зобов’язання здійснити оплату за придбане майно в сумі 299982 грн. але відповідач, як зазначає позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, свої зобов’язання перед позивачем виконав частково, чим порушив умови договорів, укладених між сторонами та вимоги діючого законодавства.

П. 6 договору купівлі-продажу № 1321 від 19.10.2006р. передбачено, що відповідач повинен був сплатити до 25.10.2006р. грошові кошти в сумі 150000 грн. та до 05.11.2006р. грошові кошти в сумі 81390 грн.

А відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу у простій письмовій формі від 19.10.2006р., укладеного між сторонами у справі, відповідач повинен був сплатити грошові кошти в сумі 68592 грн. в двадцятиденний термін з моменту підписання договору, тобто до 01.11.2006р.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Але, як встановлено судом у судовому засіданні, відповідач у встановлені терміни не виконав свої грошові зобов’язання перед позивачем.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином , заборгованість відповідача перед позивачем по договору купівлі-продажу у простій письмовій формі від 19.10.2006р. складає 68592 грн.

Оскільки відповідачем не подану суду належних доказів сплати заборгованості по договору купівлі-продажу у простій письмовій формі від 19.10.2006р., то вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 68592 грн. правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ст. 625 Цивільного кодексу України, визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не передбачено інший розмір відсотків.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 862 грн. 57 коп. та 2606 грн. 42 коп. збитків від інфляції правомірні і підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 2518 грн. 70 коп., то суд вважає ці вимоги позивача не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, так як умовами договору купівлі-продажу у простій письмовій формі від 19.10.2006р., укладеного сторонами у справі, не передбачено нарахування таких процентів, як про це зазначає позивач у позовній заяві.

Провадження у справі в частині стягнення 88340 грн.85 коп. підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 ГПК України відповідно до заяви позивача про зменшення позовних вимог.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 74579 грн. 69 коп., з них: 68592 грн. 00 коп. основного боргу, 862 грн. 57 коп. 3% річних, 2606 грн. 42 коп. інфляційних збитків, а в частині стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 2518 грн. 70 коп. суд відмовляє.

Щодо заперечень третьої особи по справі, то суд вважає їх безпідставними, необгрутованими, і такими, що суперечать фактичним обставинам справи та діючому законодавству України.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82 –85, 114 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Металоіндустрія”(40000, м. Суми, вул. Горького, 25/27; р/р 6101 АКБ “ТАС-Комерцбанк”м. Київ, МФО 300164, код 33219022) на користь Відкритого акціонерного товариства “Роменський “Агрохім”(40030, м. Суми, вул. Петропавлівська, 74, кв. 49-А; р/р 9610 в Укрсоцбанк м. Суми, МФО 337018, код 33698405) 68592 грн. 00 коп. основного боргу, 862 грн. 57 коп. 3% річних, 2606 грн. 42 коп. інфляційних збитків, 733 грн.92 коп. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу..

3.          В частині стягнення 88340 грн.85 коп. провадження у справі – припинити.

4.          В іншій частині позовних вимог –відмовити.

5.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ В.М.МОЇСЕЄНКО

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення підписано 28.07.2008р.

З оригіналом згідно