ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2008 Справа № 9/286-06(35/393(5/313))

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача),

суддів: Верхогляд Т.А., Чимбар Л.О.,

при секретарі: Врона С.В.,

за участю представників сторін :

від позивача: Гуліда Л.В. адвокат, довіреність №19/08 від 23.07.08,

від відповідача: Коптєлова Н.Л. юрисконсульт, довіреність №97 від 27.05.08,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.08р. у справі № 9/286-06(35/393(5/313))

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма Верітас”, м.Дніпропетровськ

до відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго”, м.Дніпропетровськ

про стягнення 329 958,41грн.

за зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго”, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю “Фірма Верітас”, м. Дніпропетровськ

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.08р. у справі № 9/286-06(35/393(5/313)) (суддя –Подобєд І.М.) позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) “Фірма Верітас” задоволено частково, з відкритого акціонерного товариства (далі-ВАТ) “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго” стягнуто на користь позивача 201772 грн. 86 коп. основного боргу за договором про надання правової допомоги № 1665-И від 11.08.2003р. та 1490 грн. 10 коп. пені, в решті позову відмовлено; в задоволенні зустрічного позову ВАТ “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго” про визнання недійсним вказаного договору відмовлено;

- приймаючи рішення за первісним позовом, господарський суд виходив з підтвердженого матеріалами справи факту наявності заборгованості відповідача по сплаті авансу та витрат на відрядження за договором;

- відмова в задоволенні зустрічного позову мотивована тим, що спірний договір зі сторони відповідача підписаний іншою особою ніж у ньому вказана, але в подальшому схвалений останнім, при цьому надання послуг за договором не є діяльністю, проведення якої потребує ліцензії;

-не погодившись з прийнятим рішенням, ВАТ “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго” подало апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ “Фірма Верітас” та задоволення зустрічного позову про визнання недійсним договору;

- у поданій скарзі йдеться про відсутність доказів надання позивачем правових послуг з визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0/1/15298, які є предметом укладеного сторонами договору, оскільки рішенням та постановою судових інстанцій, на які послався господарський суд як на підтвердження факту виконання позивачем зобов”язань за договором визнано недійсним податкове повідомлення-рішення № /1/15298, про те, що акт приймання-здачі послуг по договору сторонами не підписувався, у зв”язку з чим такі послуги взагалі не надавалися позивачем, а також про те, що укладення договору суперечить вимогам Порядку придбання товарів, робіт і послуг ліцензіатами, ціни (тарифи) на відповідну діяльність яких встановлюються НКРЕ, оскільки здійснено без проведення тендеру, а тому цей договір має бути визнаний недійсним з підстав, передбачених ст. 48 Цивільного кодексу Української РСР;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2003р. ТОВ “Фірма Верітас”(виконавцем) та ВАТ “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго”(замовником) укладено договір про надання правової допомоги № 1665-И.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець прийняв на себе зобов”язання надати замовнику правові послуги у формі захисту його прав та інтересів при розгляді в судових органах спору про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення спеціалізованої державної податкової інспекції (далі- СДПІ) по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську № /0/1/15298 від 09.07.2003р.

Етапи надання послуг та їх послідовність визначені сторонами в п.1.2 договору.

Згідно з п.3.1 договору вартість послуг визначається сторонами після завершення їх надання, але не може бути меншою ніж загальна сума авансових платежів, які підлягають перерахуванню протягом строку дії договору відповідно до п.п.3.2-3.8 договору.

Вказаними пунктами встановлено порядок виплати авансу в залежності від настання події, зокрема, винесення рішення судом першої інстанції –1,5% від різниці між сумою донарахованих податків та фінансових санкцій, зазначених в рішенні СДПІ по роботі з великими платниками податків в м. Дніпропетровську і сумою донарахованих податків та фінансових санкцій, які підлягають сплаті замовником відповідно до прийнятого рішення суду, за вирахуванням всіх сум авансів, судом апеляційної інстанції –2.8%, судом касаційної інстанції –4,65 %, Верховним Судом України –6,62 %. Зазначені аванси повинні оплачуватися замовником в триденний строк з моменту настання події, що визначенні в п.п. 2.2.1.- 2.2.4. договору, а саме винесення рішень, постанов відповідними судовими інстанціями.

Відповідно до п.3.9 договору замовник зобов”язаний відшкодувати виконавцю також витрати, понесені останнім на пов”язані з виконанням цього договору службові відрядження. Розрахунок здійснюється на підставі рахунку виконавця, якій підлягає оплаті протягом трьох календарних днів з моменту отримання замовником.

За порушення строків розрахунків, як передбачено п.5.2 договору, винна сторона сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості.

Матеріали справи свідчать також і про те, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2004р. по справі №17/66(27/135) було визнано недійсним податкове повідомлення-рішення СДПІ по роботі з великими платниками податків в м. Дніпропетровську №/1/15298 від 09.07.2003р. в частині нарахування податку на додану вартість в сумі 6709 грн. та 6485582,72 грн. та штрафних санкцій, всього на суму 6492291,72 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою від 14.10.2004р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2004р. по справі №17/66(27/135) залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2005р. постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.10.2004р. по справі №17/66(27/135) також залишена без змін. Ухвалою Верховного Суду України від 10.03.2005р. відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 12.01.2005р.

Приймаючи рішення про задоволення первісного позову, господарський суд правильно встановив, що виконання зобов’язань за вищевказаним договором зі сторони позивача підтверджується рішенням господарського суду Дніпропетровської області, постановою Вищого господарського суду України, а безпосередня участь представника позивача Гуліди Л.В.в розгляді справи зазначеними судовими інстанціями підтверджується письмовими поясненнями до суду, відзивом на апеляційну скаргу, апеляційною скаргою за підписом цієї особи тощо.

З урахуванням встановлених договором розмірів авансових платежів, проведених відповідачем поетапних оплат, досліджених письмових доказів стосовно перебування представника позивача у відрядженні з метою участі в засіданні Вищого господарського суду України та виставленого у зв”язку з цим позивачем рахунку для відшкодування відповідних витрат господарським судом цілком вірно визначений загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 1665-И від 11.08.2003р., який становить 201772 грн. 86 коп.

Доказів оплати вказаного боргу відповідачем не надано.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається. Зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст. 611 названого Кодексу, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

З огляду на положення наведених норм та при відсутності в матеріалах справи доказів оплати боргу господарським судом зроблено правомірний висновок про визнання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 201772 грн. 86 коп. та пені в сумі 1490 грн. 10 коп.

Одночасно колегія суддів погоджується з відмовою господарським судом в частині стягнення з відповідача 126655 грн. 84 коп. авансу у зв”язку з тим, що справа, правові послуги за якою були предметом спірного договору, Верховним Судом України не розглядалася та постанова з предмету спору не приймалася.

Як зазначено у тексті договору № 1665-И від 11.08.2003р. про надання правової допомоги від імені замовника його було підписано головою правління ВАТ “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго” Чехом С.М.

Між тим, експертизою, проведеною науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Дніпропетровській області (висновок № 70/04-695 від 21.12.2006р.) встановлено, що три підписи від імені замовника в договорі № 1665-Н від 11.08.2003р. виконані Ващенко Анатолієм Олександровичем.

Відповідно до ст. 63 Цивільного кодексу Української РСР угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, замінює і припиняє цивільні права і обов”язки для особи, яку представляють, лише в разі подальшого схвалення угоди цією особою.

Щодо досліджуваної справи, то в матеріалах останньої не надано належних доказів наявності у Ващенко А.О. повноважень на підписання спірного договору від імені товариства.

Отже вказаний договір укладено не уповноваженою особою.

Проте проведені в подальшому дії, а саме: видача 13.08.2003, 07.04.2004 та 10.01.2005р.р. заступником голови правління товариства Гусєвим В.М. довіреностей на ім”я Гуліди Л.В. стосовно представництва інтересів товариства, здійснення часткових оплат попередніх авансів свідчать про схвалення договору відповідачем.

Пунктом 1.1 Порядку придбання товарів, робіт і послуг ліцензіатами, ціни (тарифи) на відповідну діяльність яких встановлюється НКРЕ, затвердженого постановою національної комісії регулювання електроенергетики України від 25.12.2002р. №1455 (в редакції, яка діяла на момент укладення договору), визначаються правила організації та проведення тендерів ліцензіатами, ціни (тарифи) на відповідну діяльність яких встановлюються НКРЕ, при придбанні товарів, робіт та послуг незалежно від джерел фінансування.

Однак, придбання аудиторських та юридичних послуг не відноситься до придбання послуг в межах відповідної ліцензійної діяльності відповідача, пов’язаної із постачанням електричної енергії.

За таких обставин господарський суд також дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання укладеного сторонами договору недійсним у зв”язку з чим правомірно відмовив в задоволенні зустрічного позову.

Тому рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Доводи скаржника колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки податкове повідомлення-рішення, зазначене в договорі (№/0/1/15298) та податкове повідомлення-рішення, яке є предметом спору по справі № 17/66(27/135) (№ /1/15298) є ідентичними, про що свідчать відомості стосовно органу, якими вони прийняті, дати прийняття, виду податку та донарахованих сум податку і штрафних санкцій.

Отже, помилка в номері податкового повідомлення-рішення по договору не може свідчити про невиконання позивачем відповідних послуг.

Посилання скаржника на те, що сторонами не підписувався акт приймання-здачі послуг визнані колегією суддів безпідставними, оскільки оплата авансів, згідно з п.п.3.4-3.7 договору, залежить виключно від прийняття рішення та постанов відповідними судовими інстанціями, а розмір авансу від різниці між сумою донарахованих податків і фінансових санкцій, зазначених в рішенні податковою інспекції, та сумою донарахованих податків і фінансових санкцій, які підлягають сплаті замовником згідно з судовими рішеннями.

Керуючись ст.ст.101-103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

ПОСТАНОВИВ :

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від від 17.04.08р. у справі №9/286-06(35/393(5/313)) залишити без змін, апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія ”Дніпрообленерго”, м.Дніпропетровськ без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого господарського суду України.

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.О.Чимбар