ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

02
червня 2008 р.

№
01/2223

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І.,

Мамонтової О.М.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши
матеріали касаційної скарги  Акціонерного
комерційного банку "Інтерконтинентбанк" на ухвалу господарського суду
Черкаської області від 07.03.2007 у справі № 01/2223 за заявою ОСОБА_1 та
Державного підприємства "Белцький харчовий комбінат" (Молдова) до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Рось-Лада" про визнання
банкрутом,

розпорядник
майна -ОСОБА_2,

В
С Т А Н О В И В:

Подана
Акціонерним комерційним банком "Інтерконтинентбанк" касаційна скарга
не може бути прийняте Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки
не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України.

Відповідно
до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга
(подання) може бути подана (внесено) протягом одного місяця з дня
набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

АКБ
Інтерконтинентбанк" із касаційною скаргою на ухвалу від 07.03.2007
господарського суду Черкаської області звернувся лише 23.04.2008, тобто
із значним пропуском строку на касаційне оскарження. Одночасно скаржником
заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку для подання касаційної
скарги. В обґрунтування клопотання про відновлення пропущеного строку
заявник  посилається на відсутність
постійно діючої юридичної служби в Банку, оскільки останній перебуває в
процедурі ліквідації. Інший доказів на підтвердження пропущеного строку
заявником касаційної скарги не наведено.

Частиною
1 ст. 53 ГПК України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого
законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

При
цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду
відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск
строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску
строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення,
та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску
строку.

До
кола поважних причин слід відносити, зокрема, отримання заявником рішення
місцевого господарського суду після закінчення зазначеного процесуального
строку

Клопотання
чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення
причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В
клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні
процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Таким
чином, мотиви викладені в клопотанні про відновлення пропущеного строку, не
можуть вважатися поважною причиною пропуску строку, оскільки дії скаржника
носять суб'єктивний характер, доказів щодо наявності поважних причин пропуску
строку встановленого для подання касаційної скарги скаржником не надано, а тому
колегія суддів вважає, що підстав для відновлення пропущеного процесуального
строку не має.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 53, 86, п. 5 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу
України,  Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити
Акціонерному комерційному банку "Інтерконтинентбанк" у задоволенні
клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для подачі касаційної
скарги.

Касаційну
скаргу Акціонерного комерційного банку "Інтерконтинентбанк" на ухвалу
господарського суду Черкаської області від 07.03.2007 у справі № 01/2223
повернути скаржнику.

Судді:
М.І.
Хандурін

О.М. Мамонтова

О.С. Удовиченко