ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.07.08р.

Справа № 16/164-08

За позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи в особі Дніпропетровського регіонального відділення, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Техно", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання належним чином виконати умови мирової угоди, затвердженої господарським судом Дніпропетровської області у справі №16/60

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Тігла О.І.- голов. спеціаліст, дов. від 06.06.2008р. №969;

від відповідача: не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить суд зобов'язати відповідача належним чином виконати умови мирової угоди, затвердженої господарським судом Дніпропетровської області від 13.02.207р. у справі №16/60.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, його представник у судове засідання не з’явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справа згідно із статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними у ній матеріалами.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представником позивача заявлено не було.

За згодою представника позивача у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007р. у справі №16/60 було затверджено мирову угоду, укладену між Українською державною інноваційною компанією (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Техно" (відповідач) в процесі виконання судового рішення від 08.06.2006р. у справі №16/60 такого змісту:

“1. Відповідач згідно судового рішення від 08.06.2006р. у справі №16/60 повертає позивачу грошові кошти, перераховані позивачем відповідачу за договором комісії №15і від 22.11.04р., в сумі 2 037 212,00 грн., а також різницю між витратами позивача та відповідача на сплату державного мита в сумі 20 287,12 грн. (20 372,12 грн. –85,00 грн.). ВСЬОГО: 2 057 499,12 грн. (два мільйона п’ятдесят сім тисяч чотириста дев’яносто дев’ять грн. 00 коп.)

2. Сума витрат кожної із сторін на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі по 118,00 грн. відшкодуванню не підлягають та вважаються погашеними з моменту набуття чинності цією угодою.

3. Платежі здійснюються згідно з графіком платежів (додаток №1), який є невід’ємною частиною цієї угоди.

4. З моменту набуття чинності цієї угоди будь-які інші грошові, майнові, немайнові вимоги та претензії сторін, що так чи інакше пов’язані з договором комісії №15і від 22.11.2004р., вважаються погашеними, крім зазначених в пункті 1 цієї угоди”.

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2008р. у справі №16/60 господарський суд за своєю ініціативою виправив описку допущену в пункті 3 частини 4 висновку зазначеної ухвали, вказавши графік платежів, за яким здійснюються платежі згідно мирової угоди, а саме:

"3. Платежі здійснюються згідно з графіком платежів (Додаток №1), який є невід'ємною частиною цієї угоди, а саме:

№ п/п

термін перерахування коштів

сума, грн.

остаток боргу, грн.

1.

01.12.2006р. - 25.12.2006р.

100,12

2.

01.01.2007р - 25.03.2007р.

200,12

3.

01.04.2007р. - 25.06.2007р.

200,12

4.

01.07.2007 –25.09.2007

200,12

5.

01.10.2007р. - 25.12.2007р.

200,12

6.

01.01.2008р. - 25.03.2008р.

200000

957499,12

7.

01.04.2008р. - 25.06.2008р.

200000

757499,12

8.

01.07.2008р. - 25.09.2008р.

200000

557499,12

9.

01.10.2008р. - 25.12.2008р.

200000

357499,12

10.

01.01.2009р. - 25.03.2009р.

200000

157499,12

11.

01.04.2009р. - 25.06.2009р.

157499,12

0,00

Всього

2057499,12

- таким чином, мирова угода, затверджена ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007р. у справі №16/60 є угодою про заміну одного зобов’язання, яке виникає з умов договору комісії від 22.11.2004р. №15і, іншим, яке ґрунтується на мировій угоді, тобто було здійснено новацію зобов’язання;

- відповідно до роз'ясненні президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 N 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" у разі ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди: - якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 3 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах ; - якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 19 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди;

- згідно статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- зазначена норма кореспондується із статтею 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

- відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов’язку в натурі;

- отже, обов’язком відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Техно" відповідно до укладеної мирової угоди є повернути позивачу - Державній інноваційній фінансово-кредитної установі, яка є правонаступником Української державної інноваційної компанії грошові кошти у сумі 2 057 499 грн.12 коп.;

- тому виклавши позовні вимоги щодо зобов’язання відповідача належним чином виконати умови мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2007р., позивач не визначив яким належним чином відповідачу слід виконати умови мирової угоди і в чому полягає примусове виконання обов’язку;

- отже, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (стаття 33 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„31” липня 2008р.