ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

11 серпня 2008 р.           Справа 2/109-08

за позовом:Відкритого акціонерного товариства "Котовський цукровий завод" ( 66303, м. Котовськ, Одеської обл., вул. Бочковича,101)

до:Приватного підприємства "Агрофірма Куренівська" (Вінницька обл., Чечельницький р-н, с. Куренівка, вул. 1Травня,1)

про стягнення 57000,00 грн.

Головуючий суддя Мельник П.А.

Cекретар судового засідання Віннік О.В.

Представники

позивача : Бондаренко С.В., за довіреністю

позивача : Вишневська А.В., за дорученням

відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення 57 000 грн. збитків, які виникли внаслідок невиконання договору зберігання № 315 від 26.07.2007 року.

Ухвалою суду від 18.06.2008 року порушено провадження у справі з призначенням судового засідання на 11.08.08.року.

В судове засідання з'явились представники позивача, які позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, відзиву та витребуваних судом документів не надав, про час і місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду, про отримання якої свідчить поштове повідомлення № 1322774 від 26.062008 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до положень ст. 75 ГПК України у відсутність представника відповідача .

Розглянувши матеріали справи, давши їм оцінку, заслухавши представників позивача, які позовні вимоги підтримують, судом встановлено, між позивачем та відповідачем укладено договір № 315 від 26.07.2008 року про зберігання цукру піску в кількості 20 тонн. Відповідач виконав всі покладені на його зобов'язання за договором, а саме передав на зберігання цукор пісок, що підтверджено актом приймання - передачі майна від 26.07.2007 року, в якому вказано, що власник передає, а зберігач приймає до зберігання майно: цукор - пісок ДСТУ в кількості 20 тонн., загальна вартість майна складає 57 000 грн..

Відповідно до умов договору відповідач на вимогу позивача, повинен повернути отримане майно, яке взято на зберігання. Позивач направив відповідачу вимогу № 05/1170 від 05.04.2007 року про повернення майна, але останній зобов'язань по відношенню до позивача не виконав.

Позивачем на адресу відповідача 05.04.2008 року направлена претензія № 018/279 з вимогою про повернення майна, яке передане на зберігання за договором № 315. Відповідач не надав відповіді на вказану претензію та до сьогоднішнього часу не виконав зобов'язань відповідно до договору, не передав майно, яке передано йому на зберігання не сплатив вартості переданого майна в розмірі 57 000 грн.

Наведене стверджується:

- договором № 315 від 26.07.2007 року.

- актом приймання передачі майна від 26.07.2008 року;

- вимогою про повернення майна № 05/1179 від 12.12.2007 року;

- претензію № 018/279 від 05.04.2008 року;

- відсутністю заперечень на позов;

- іншими матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Розглянувши матеріали справи , давши їм оцінку , заслухавши представника позивача , яки

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах (ст. 950 ЦК України).

Згідно з ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Ст.. 530 ЦК України передбачено , що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін ) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а якщо не встановлений строк , кредитор має право вимагати його в будь - який час.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

На день розгляду справи в суді відповідач доказів сплати в добровільному порядку збитків в сумі 57 000 грн. або повернення позивачу переданого на відповідальне зберігання цукру - піску по накладній не надав. Тому по вищезазначеним та фактичним обставинам справи позовні вимоги судом задовольняються в повній сумі 57 000 грн. , з віднесенням судових витрат по позову за рахунок відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України, оскільки спір до суду доведено з його вини.

Керуючись ст. 11 ,16 ,506 ,525 ,526 ,530,614,623,949,950 Цивільного кодексу України ст. 44 , 49, 75 , ст. 82 ,115 та 116 Господарського процесуального кодексу України , -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства "Агрофірма Куренівська" (Вінницька обл., Чечельницький р-н, с. Куренівка, вул. 1 Травня,1 ( р/р 276 в ВФ АКБ "Мрія" м. Вінниця) на користь Відкритого акціонерного товариства "Котовський цукровий завод" ( 66303, м. Котовськ, Одеської обл., вул. Бочковича,101, р/р 5 в ООД "райффайзен Банк аваль" м. Одеса, МФО 328351, 2) 57 000грн. збитків, 570 грн. витрат на сплату державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Мельник П.А.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 12 серпня 2008 р.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу