ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

28.05.08                                                                                           Справа № 2/14-185

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді Дубник О.П.

суддів Зварич О.В.

Слука М.Г.

При секретарі судового засідання Ніколайчук С.В.

розглянув апеляційну скаргу Тернопільського обласного військового комісаріату №01/707 від 28.02.08р.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 19.02.2008р.

у справі №2/14-185

за позовом Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Укртелеком»в особі Центру електрозв’язку №2 Тернопільської дирекції ВАТ «Укртелеком», м.Бучач

до відповідача Тернопільського обласного військового комісаріату, м.Тернопіль

про          стягнення заборгованості 2496,31 грн.

за участю представників

від позивача –не з’явився (належно повідомлений);

від відповідача –не з’явився (належно повідомлений).

Розпорядженням голови суду, яке знаходиться в матеріалах справи, проведено зміни в складі колегії суддів.

Позивачем надіслано на адресу суду клопотання, в якому останній просить розглядати дану справу без участі його представника.

Апелянту вдруге ухвала про призначення справи до розгляду надсилалась рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За відсутності відповідних заяв технічна фіксація процесу не здійснювалась.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 19.02.2008р. у справі №2/14-185 (суддя Колубаєва В.О.) задоволено позов ВАТ «Укртелеком»в особі Центру електрозв’язку №2 Тернопільської дирекції ВАТ «Укртелеком»до Тернопільського обласного військового комісаріату та стягнено з відповідача на користь позивача 1092,74 грн. за послуги, 63,18 грн. пені, 34,53 грн. втрат від інфляційних процесів, 5,86 грн. річних. В частині стягнення 1300 грн. провадження у справі припинено.

Рішення судом мотивоване ст.33 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.175, 193, 199, п.6 ст.232 Господарського кодексу України, ст.ст.198, 526, 611, 625, 901 Цивільного кодексу України, ст.14 Закону України «Про зв’язок», п.5 Правил користування місцевим телефонним зв’язком, Законом України №543/96 ВР від 22.11.96р. «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», на підставі яких місцевим господарським судом зроблено висновок про підставність вимог позивача, оскільки відповідачем не виконано належним чином своїх грошових зобов’язань за договором «Про надання послуг електрозв’язку»№14 від 24.06.07р., укладеного між сторонами, внаслідок чого у Тернопільського обласного військового комісаріату виникла заборгованість перед позивачем станом на 01.01.08р. в розмірі 2392,74 грн.

Суд першої інстанції на підставі ст.80 ГПК України припинив провадження у даній справу в частині стягнення з відповідача 1300 грн. у зв’язку із тим на час розгляду справи між сторонами відсутній предмет спору, так як спірна сума коштів погашена відповідачем.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, відповідач оскаржує рішення суду, стверджуючи про те, що фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, а станом на 27.02.08р. коштів для оплати послуг телефонного зв’язку на його рахунках не має.

Одночасно апелянт визнає свою заборгованість перед позивачем в сумі 1196,31 грн., проте посилається на ст.5 Закону України «Про господарську діяльність в Збройних Силах України»від 21.09.99р., якою передбачено, що військова частина як суб’єкт господарської діяльності за своїми зобов’язаннями відповідає коштами, що надходять на її рахунок по відповідних статтях кошторису (крім захищених статей), а в разі їх недостатності відповідальність за зобов’язаннями військової частини несе Міністерство оборони України», тому просить скасувати оскаржуване рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з доводами апелянта вказуючи на те, що відносини, які виникли між сторонами з приводу невиконання грошового зобов’язання за договором від 24.07.07р. №14, є господарськими відносинами, тому відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України відсутність затвердженого кошторису відповідача на фінансування витрат за прострочену заборгованість не звільняє останнього від відповідальності за порушення грошового зобов’язання.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

24.06.2007р. між ВАТ «Укртелеком»в особі Центру електрозв’язку №2 Тернопільської дирекції ВАТ «Укртелеком»та Тернопільським обласним військовим комісаріатом укладено договір №14 "Про надання послуг електрозв'язку", згідно умов якого позивач станом на 01.01.2008р. надав відповідачеві послуги зв'язку на суму 2392 грн. 74 коп., що підтверджено карткою обліку розрахунків за послуги зв'язку.

Згідно п.4.5 вказаного вище договору сторони передбачили оплату наданих послуг та абонементну плату вносити не пізніше 20 числа наступного місяця.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи судом першої інстанції, незважаючи на виставлений позивачем відповідачеві рахунок для оплати вартості наданих послуг, відповідачем не оплачено такі послуги на суму 1092,74 грн.

Зазначене вище встановлено місцевим господарським судом та сторонами не заперечується.

Між тим, судом першої інстанції з’ясовано, що на виконання договору відповідачем частково погашено заборгованість за наданні послуги електрозв’язку на суму 1300 грн., що підтверджується платіжним дорученням №75492 від 07.02.2008р., квитанціями №3466 від 04.02.2008р. та №3467 від 04.02.2008р.

Відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, судова колегія вважає, що в даному випадку судом першої інстанції правомірно на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України припинено провадження у справі в частині стягнення 1300 грн.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Статтею 546 цього ж Кодексу передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом правомірно стягнено з відповідача на користь позивача за період з 17.07.07р. по 17.01.08р. пеню в сумі 63,18 грн.

Щодо стягнення з відповідача за період з 01.07.07р. по 31.12.07р. інфляційних витрат на суму 34,53 грн. та 5,86 грн. –три відсотки річних, то таке також є підставним, оскільки згідно вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене вище, оскаржуване рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Тернопільської області від 19.02.08р. у цій справі – без змін.

2.          Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно ст.ст.107, 109 ГПК України.

3.          Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуюча-суддя О.П. Дубник

суддя О.В.Зварич

суддя М.Г.Слука

Постанова підписана 30.05.2008р.