КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2008                                                                                           № 3/55

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Рєпіної Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне підприємство "В.І.В."

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.02.2008

у справі № 3/55

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "К.С.І."

до                                                   Приватне підприємство "В.І.В."

третя особа відповідача           ЗАТ "Лісова крамниця"

третя особа позивача

про                                                  виселення та повернення нежилого приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 12.02.2008 р. у справі № 3/55 позов ТОВ „К.С.І.” до ПП „В.І.В.” задоволений, відповідача зобов’язано звільнити спірне приміщення, передавши його за актом приймання-передачі.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача, в судовому засіданні, проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити їх без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Представник третьої особи не з’явився, причина суду не відома, належним чином повідомлений про що у матеріалах справи є поштове повідомлення, тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за його відсутністю.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 09.07.2005 відповідачем та ЗАТ „Лісова крамниця” укладений договір оренди нежилого приміщення по вул. Жмеринська, 30 ( Жмеринська/Кіпріянова, 30/8) м. Києва, загальною площею 50 кв.м., строком до 09.07.2010р. Приміщення відповідачу передано за актом приймання-передачі від 09.07.05.( а.с. 15 т.1).

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок – відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

16.10.2006 між третьою особою та позивачем був укладений договір купівлі-продажу № 6705, відповідно до якого до позивача перейшло право власності на нежитлові приміщення, загальною площею 833,60 кв.м., до складу яких входять орендовані відповідачем приміщення площею 50 кв.м. ( а.с. 21 т.1)

31.07.2007 позивач направив на адресу відповідача повідомлення, яким повідомив що укладений договір оренди між відповідачем та третьою особою припиняє свою дію в зв’язку зі зміною власника, а також пропонував укласти з ним новий договір оренди, на тих саме умовах з внесенням змін до строків оренди, розміру і порядку оплати комунальних платежів та орендованої площі.

Відповідач на цю пропозицію відповів відмовою з посиланням на те, що у разі зміни власника речі, переданої у оренду, до нового власника переходять права та обов’язки попереднього орендодавця, що договором оренди не передбачені умови припинення дії договору в зв’язку з відчуженням речі, тощо.

Оскільки, відповідач не прийняв нові пропозиції, позивач 25.10.07 повідомив його про припинення дії укладеного договору оренди.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що на підставі несплати відповідачем орендних платежів ні позивачу, ні третій особі, договір оренди від 09.07.05 вважається розірваним, а тому відповідач підлягає виселенню.

Заперечуючи проти рішення, відповідач звертає увагу на те що, платежі щомісячно перераховувалися, конфлікт інтересів є у тому, що оплата здійснювалась в більшому розмірі чим передбачено договором оренди, але кошти передавалися третій особі.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов’язки наймодавця.

Колегія суддів не погоджується з висновками господарського суду, про відсутність оплати за договором оренди. Відповідачем, до апеляційної скарги надані платіжні документи, які підтверджують перерахування відповідачем на рахунок третій особи орендних платежів за період з вересня 2007 по січень 2008р.р. Ці докази апеляційна інстанція приймає до уваги відповідно до ст. 101 ГПК України, в зв’язку з тим що, справа розглянута за відсутністю представника відповідача, а тому він не мав можливості надати їх у суді першої інстанції. Однак, не приймає до уваги квитанції до прибуткового касового ордеру, оскільки не має доказів отримання третьою особою коштів, відсутні дані посадової особи що їх прийняла, не має печатки.

Але, суд вважає, що права позивача дійсно порушуються, оскільки згідно ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається майном, яке йому належить.

Відмова відповідача, укласти договір оренди з позивачем, порушує право позивача на отримання прибутку від приміщення, яке орендує відповідач, так як не отримує оплати, а дії відповідача стосовно оплати за площу яка ним використовується третій особі, яка не є його власником безпідставні.

Колегія суддів звертає увагу місцевого суду на те, що п.2 ст.83 ГПК України господарському суду при прийнятті рішення надано право виходити за межі позовних вимог. Господарський суд може реалізувати це право за наявності таких умов: це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору, про це є письмове клопотання заінтересованої особи. Необхідною є наявність двох зазначених умов одночасно. Однак суд не вправі змінювати предмет позову, розглядати позовні вимоги, які не були заявлені позивачем.

У даному випадку, господарський суд безпідставно вважає договір оренди від 09.07.2005 укладеній ЗАТ „Лісова крамниця” та ПП „В.І.В” розірваним, оскільки такі вимоги не заявлялися, а судом змінений предмет спору.

Таким чином, заінтересовані особи повинні звернутися з відповідним позовом до господарського суду про визнання договору або розірваним, або припиненим, вимагати від відповідача звільнити спірне приміщення та повернення його за актом приймання-передачі.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає що господарським судом при прийнятті рішення були порушені норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ПП „В.І.В” задовольнити, рішення господарськогосуду міста Києва від 12.02.2008 року у справі № 3/55 скасувати.

2.          Прийняти нове рішення, яким Товариству з обмеженою відповідальністю „К.С.І” відмовити у задоволенні позову до приватного підприємства „В.І.В” про виселення та повернення нежилого приміщення.

3.          Матеріали справи повернути господарському суду міста Києва .

Головуючий суддя

Судді

30.05.08 (відправлено)